Справа № 826/2705/15
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

Судді-доповідачаКоротких О.А.,
Суддів:Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ОДПІ) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 червня 2015 року у справі за позовом ДПІ до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

3 вересня 2015 року ДПІ подала до Верховного Суду України заяву про перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 червня 2015 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС.

У заяві ДПІ посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах одних і тих самих норм матеріального права.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України, погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову виходив із того, що за не виконання судового рішення про зобов'язання ДПІ здійснювати в подальшому облік ОСОБА_4, як платника податків та інших обов'язкових платежів за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера - за прізвищем, іменем, по-батькові та місцем проживання, винесено постанову державним виконавцем про накладання штрафу, проте оскільки боржник з моменту винесення постанови не скористався своїми правами встановленими Законом України «Про виконавче провадження», а саме не звернувся до державного виконавця в порядку статті 35 цього Закону з заявою про відкладення провадження виконавчих дій, не звернувся до суду в порядку статті 36 зазначеного Закону із заявою про відстрочку виконання судового рішення, а також про встановлення або зміну способу чи порядку виконання судового рішення, не надав державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов'язкове зупинення виконавчого провадження, а тому ці суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Разом із тим у рішенні суду касаційної інстанції, на яке посилається заявник, обґрунтовуючи наявність інакшого правозастосування, вбачається, зокрема, що Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 13 серпня 2015 року (№ К/800/9137/15), скасувавши рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову та ухваливши нове - про задоволення позову виходив із того, що невиконання судового рішення Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради з незалежних від останнього причин (через відсутність відповідного фінансування із державного бюджету) є поважною причиною в розумінні статей 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», а тому прийняття державним виконавцем постанови про накладання штрафу є неправомірним.

Таким чином, рішення касаційного суду, додане на обґрунтування заяви, ухвалене цим судом за інших фактичних обставин справ, а отже не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови, до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач О.А. Коротких
Судді: І.Л. Самсін
О.О. Терлецький