Справа № 826/16475/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

05 жовтня 2015 року 08:53 справа №826/16475/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича
треті особи1. Публічне акціонерне товариство "Міський комерційний банк" 2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
прозобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича (далі по тексту - відповідач, Уповноважена особа, Тимошенко К.В.), в якому просить: 1) визнати поважними причини пропуску позивачем строку на подання кредиторської вимоги до Уповноваженої особи; 2) зобов'язати відповідача визнати ОСОБА_1 кредитором Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" на загальну суму 1 155 663,56 грн. та внести дану суму до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/16475/14; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Міський комерційний банк" (далі по тексту - третя особа 1, ПАТ "Міський комерційний банк" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - третя особа 2, Фонд); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 14 вересня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача та третьої особи 1 проти задоволення позовних вимог заперечив, представник третьої особи 2 до суду не прибув.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника третьої особи 2, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ "Міський комерційний банк" (банк) укладено договори строкового банківського вкладу: від 06 лютого 2015 року №2630/02/15658 "Ваш стабільний", від 17 березня 2014 року №2630/02/167486 "Сонячний етюд", від 15 серпня 2014 року №2630/02/167486 "Ваш святковий", від 16 листопада 2013 року №2630/02/140907 "Ваш мультивалютний", від 20 липня 2013 року №2630/02/125462 "Ваш стабільний", від 23 вересня 2011 року №01.

Враховуючи часткову сплату коштів за договорами вкладів загальна сума непогашених грошових коштів за підрахунками позивача складає 1 155 663,56 грн.

З метою отримання решти суми за вкладами, 18 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи із заявою про задоволення кредиторських вимог, в якій просив включити вимоги реєстру акцептованих вимог кредиторів у порядку черговості, встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Уповноважена особа у листі від 22 липня 2015 року №10.2.1/9439 повідомила, що заяви кредиторів приймалися до 24 квітня 2015 року, а тому вимоги до банку вважаються погашеними.

Позивач вважає протиправним не включення його до реєстру кредиторів з підстав поважності причини пропущення такого строку через хворобу дружини та неможливість звернутись вчасно із кредиторськими вимогами.

Відповідач та третя особа письмового заперечення проти адміністративного позову або письмових пояснень до суду не надали.

Третя особа 2 подали до суду заперечення проти позову, в якому вказувала, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає поновлення строку пред'явлення кредиторських вимог до банку.

Окружний адміністративний суд міста Києва не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1, керуючись наступними мотивами.

Суд встановив, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №187 відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати Публічне акціонерне товариство "Міський комерційний банк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 20 березня 2015 року №64 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Міський комерційний банк" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку Тимошенка К.В. строком на один рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року.

Інформацію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" опубліковано в газеті "Голос України" 26 березня 2015 року №54 (6058).

Відповідно до частини другої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною четвертою статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Частина п'ята статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до положень частини першої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду з дня свого призначення зокрема складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Частина перша статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

З наведених норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" випливає, що вимоги кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду вимоги до банку, що ліквідується, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, вимоги, що надійшли після закінчення такого строку вважаються погашеними; а тому, до реєстру акцептованих вимог кредиторів підлягають включенню лише ті вимоги, що заявлені у межах 30-денного строку, визначеного у статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З урахуванням того, що відомості про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Актив-Банк" опубліковано 26 березня 2015 року, граничним строком подачі кредиторських вимог в даному випадку є 25 квітня 2015 року.

Разом з тим, матеріали справи підтверджують, що позивач звернувся до Уповноваженої особи із кредиторськими вимогами до третьої особи лише 18 червня 2015 року, тобто після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, а тому такі вимоги вважаються погашеними та не підлягають включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача про неможливість звернення із кредиторськими вимогами до банку до 25 квітня 2015 року, у зв'язку із тривалим лікуванням та необхідністю догляду за дружиною, так як Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає можливості поновлення чи продовження строку для звернення із кредиторськими вимогами незалежно від причин поважності пропущення такого строку.

Посилання позивача на право суду поновлювати пропущений процесуальний строк та постанову Окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 рок у справі №826/6058/15, якою визнано причини пропуску строку на подання кредиторської вимоги до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум", оскільки: строк для пред'явлення кредиторських вимог, встановлений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не є процесуальним строком у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України; вказане рішення суду не стосується спірних правовідносин, а визнання причин пропуску строку на подання кредиторських вимог поважними не передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та знаходиться поза компетенцією адміністративного суду.

Таким чином, дії Уповноваженої особи щодо відхилення кредиторських вимог позивача вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Виходячи з наведеного вище, позовні вимоги ОСОБА_1 до Уповноваженої особи про зобов'язання відповідача визнати ОСОБА_1 кредитором на загальну суму 1 155 663,56 грн. та внести дану суму до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку нормативно та документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, судом не встановлено дій чи бездіяльності відповідача, які б суперечили вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у свою чергу, позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко