Справа № 802/3362/15-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 вересня 2015 р. Справа № 802/3362/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка Михайла Васильовича, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася Іллінецька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області (далі - Іллінецька ОДПІ, позивач) з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про припинення підприємницької діяльності фізичної особи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач більше року не подає податкову звітність, що є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст. 183-2 КАС України у даній адміністративній справі застосовується скорочене провадження, ухвалою від 02.09.2015 року відкрив скорочене провадження у справі та запропонував відповідачу в 10-денний термін надати письмові заперечення проти позову.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження була направлена відповідачу на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (АДРЕСА_1). Проте до суду повернувся невручений конверт із відміткою відділення поштового зв'язку: "за зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Положеннями ч. 7 ст. 9 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в скороченому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець Липовецькою районною державною адміністрацією 06.05.2010 року (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та перебуває на обліку у Іллінецькій ОДПІ. Відповідно до довідки Іллінецької ОДПІ № 2747/10/17-026 від 25.08.2015 (а.с. 6) ФОП ОСОБА_1 не подає податкову звітність більше року, заборгованість по платежам до бюджету відсутня, що підтверджується іншою довідкою № 2749/10/20-011 від 27.08.2015 року (а.с. 5).

Обов'язок платників податків подавати податкову звітність визначений податковим законодавством. Відповідно до п.п. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пункт 49.1 ст. 49 ПК України передбачає, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Однак, як уже зазначалося, в порушення зазначених норм відповідач більше року не подає до контролюючого органу податкову звітність. При цьому заборгованість зі сплати податків і зборів у відповідача відсутня.

Підпункт 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачає право контролюючих органів звертатися до суду щодо припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності.

Відносини щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця на підставі судового рішення регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон №755-IV).

Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 46 Закону № 755-IV підставою для постановляння судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Враховуючи встановлені обставини справи та зазначені положення чинного законодавства України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи таке рішення суд також бере до уваги ч. 1 ст. 49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", відповідно до якої суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця.

Разом із тим, суд не вбачає підстав у призначенні в рішенні щодо припинення фізичної особи-підприємця ліквідатора, на що вказує позивач у позовній заяві, оскільки зазначене не передбачене чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини.

Оскільки спір вирішений на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1).

Копію постанови у день набрання законної сили направити державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для виконання вимог, установлених ст. 49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців".

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України

Суддя Слободонюк Михайло Васильович