Справа № 2-а-5053/09/2670
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2011-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-5053/09/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева М.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

при секретарі судового засідання: Шолковій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 прокуратури України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.11р. у справі №2а-5053/09/2670 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_5 прокуратури України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6, Прокуратури Білоцерківського району Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом (з урахуванням змін та уточнень до позовної заяви) про визнання протиправними дій відповідачів: Президента України (відповідач-1), Кабінету Міністрів України (відповідач-2), Міністерства внутрішніх справ України (відповідач-3), ОСОБА_5 прокуратури України (відповідач- 4), Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (відповідач-5) та прокуратури Білоцерківського району Київської області (відповідач-6) щодо розгляду заяви (скарги) від 25.08.2008 року, її вирішення, вжиття належних заходів та надання неналежної (ненадання) відповіді у межах їх компетенції (крім повноважень відповідачів 1-6 щодо розгляду, вирішення, вжиття заходів, надання відповіді на заяву (скаргу) від 25.08.2008 у частині конкретних процесуальних дій та постанов у рамках порушення та/або розслідування кримінальної (-их) справи (-в)). Крім того, заявлено вимоги про зобовязання відповідачів 1-6 у межах їх компетенції (крім повноважень відповідачів 1-6 щодо розгляду, вирішення, вжиття заходів, надання відповіді на заяву (скаргу) від 25.08.2008 року у частині конкретних процесуальних дій та постанов у рамках порушення та/або розслідування кримінальної (-их) справи (-в)): розглянути заяву (скаргу) від 25.08.2008, вирішити її, вжити належні заходи та надати (надіслати) на неї відповідь кожному з позивачів та зобовязати Президента України внести до Верховної Ради України проект закону на виконання ч. 2 ст. 1177 «Відшкодування майнової шкоди фізичній особі, яка потерпіла від злочину»ЦК України про встановлення умов та порядку «відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину»; зобовязати Кабінет Міністрів України надіслати заяву (скаргу) від 25.08.2008 року іншому адресату для вирішення в порядку ч. 5 ст. 121 Конституції України та внести до Верховної Ради України проект закону на виконання ч. 2 ст. 1177 «Відшкодування майнової шкоди фізичній особі, яка потерпіла від злочину»ЦК України про встановлення умов та порядку «відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину»та ініціювати проведення належної перевірки Міністерством внутрішніх справ України обставин порушення прав ОСОБА_5 та ОСОБА_1 працівниками міліції з метою припинення психічного насильства над ними; зобовязати Міністерство внутрішніх справ України скасувати результати службових перевірок (висновки від 01.09.2008) як таких, які були проведені з порушенням порядку та недобросовісно, в не правовий спосіб та зобовязати відповідача-3 провести належну (-і) перевірку (-и) обставин порушення прав ОСОБА_3 та ОСОБА_3 працівниками міліції; зобовязати ОСОБА_5 прокуратуру України та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини здійснити нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, вжити заходи прокурорського реагування відповідно до п. 5 ст. 121 Конституції України та Закону України «Про прокуратуру»; зобовязати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини порушити провадження щодо порушення прав позивачів, провести перевірку, вимагати від відповідачів 1-4, 6 припинення порушень та відновлення порушених прав позивачів, які є предметом заяви (скарги) від 25.08.2008 року; зобовязати всіх відповідачів надіслати заяву (скаргу) від 25.08.2008 року у відповідній частині до органу (посадової особи) державної влади, до компетенції яких входить розгляд та вирішення заяви (скарги) від 25.08.2008 року (щодо тих питань (у цілому або у частині), які були порушені у заяві (скарзі) від 25.08.2008 року та виходять за межі повноважень відповідного відповідача).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.11р. адміністративний позов ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково: зобовязано ОСОБА_5 прокуратуру України надіслати ОСОБА_3 відповідь на скаргу від 25 серпня 2008 року за результатами перевірки, проведеної прокуратурою Київської області та зобовґязано Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини провести перевірку обставин, викладених у скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 25 серпня 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою в частині позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено, позивачі подали апеляційну скаргу, у якій просили суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною постановою в частині позовних вимог, які задоволені судом, відповідач - 4 (представник ОСОБА_5 прокуратури України) подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог до ОСОБА_5 прокуратури України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом не було взято до уваги, що усі питання, порушені позивачами в скарзі від 25.08.08р. стосуються незалежного розслідування зазначеної кримінальної справи та перекваліфікації дій злочину. Порядок розгляду таких скарг регламентовано КПК України, оскільки така діяльність посадових осіб прокуратури має свої особливості і не належить до управлінської сфери. Отже, на думку апелянта, вимоги до відповідача - 4, які оспорюваною постановою задоволені судом, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і провадження у справі у вказаній частині підлягає закриттю на підставі ст. 157 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною постановою в частині позовних вимог, які задоволені судом, відповідач -5 (представник Уповноваженого ВР України з прав людини) подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог до Уповноваженого ВР України з прав людини.

Так, на думку апелянта (відповідач -5) судом першої інстанції при розгляді справи не було взято до уваги, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян", дія якого не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством і законодавством про захист економічної конкуренції.

Отже, враховуючи, що в своєму зверненні ОСОБА_3 поставив питання щодо здійснення перевірки організації діяльності органів внутрішніх справ і прокуратури при перевірці заяв про злочин і розслідуванні конкретних справ, апелянт вважає, що розгляд вказаного звернення не входить до повноважень Уповноваженого.

В судовому засіданні позивачі підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення адміністративного позову. Крім того, позивачі заперечували проти задоволення апеляційних скарг ОСОБА_5 прокуратури України та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Представники апелянтів (ОСОБА_5 прокуратура Україн та Уповноважений ВРУ) підтримали доводи, викладені в апеляційних скаргах, просили суд апеляційну скаргу позивачів залишити без задоволення.

Представник відповідача -2 (Кабінету Міністрів України) заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивачів та просив суд залишити постанову суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позних вимог до Кабінету Міністрів України, без змін.

14.06.11р. канцелярією Київського апеляційного адміністративного суду зареєстровано клопотання від Президента України, який просив проводити розгляд справи за відсутності повноважного представника.

Представники інших відповідачів (МВС України, прокуратура Білоцерківського району Київської області) в судове засідання не зявився, про дату час судових засідань були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи (ч. 4 ст. 196 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, позивачів та представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги позивачів та ОСОБА_5 прокуратури України не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, 25 серпня 2008 року ОСОБА_3М, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як представник ОСОБА_3 та ОСОБА_3, звернулися із заявою (скаргою) про грубі порушення в ході кримінального провадження, не встановлення спеціального порядку відшкодування майнової шкоди, невиконання Україною обовязків перед суспільством та окремими громадянами на адреси Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_5 прокуратури України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 та прокуратури Білоцерківського району Київської області.

В зазначеній скарзі (пункт 3.1.) позивачі просили адресатів вчинити певні дії в межах своєї компетенції.

На адресу Президента України (відповідач-1) надійшли наступні звернення позивачів: ОСОБА_3 від 26.01.2008; ОСОБА_4 від 27.06.2008 р. та від 16.07.2008; ОСОБА_3 від 23.08.2008; ОСОБА_4 від 26.08.2008; ОСОБА_3 від 31.10.2008.

Як встановлено судом, усі звернення позивачів стосувалися порушення їх прав, свобод та охоронюваних законом інтересів в ході розслідування кримінальної справи за фактом крадіжки грошових коштів з будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_3 батьків позивача ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Указом Президента України від 14.10.2005 № 1445/2005 як допоміжний орган щодо забезпечення здійснення Президентом України його повноважень створено ОСОБА_8 Президента України, до структури якого входить ОСОБА_9 з питань звернень громадян.

Згідно Положення про ОСОБА_8 Президента України, затвердженого Указом Президента України від 04.11.2005 № 1548/2005, ОСОБА_8 відповідно до покладеного на нього основного завдання організовує прийом громадян, які звертаються до Президента України, розгляд звернень громадян, а також звернень державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, політичних партій, громадських та інших організацій, на основі аналізу таких звернень розробляє і подає Президентові України пропозиції щодо розв'язання порушених у них проблем тощо.

Відповідно до пункту 5 Положення про службу з питань звернень громадян, затвердженого Першим помічником Президента України Керівником Кабінету Президента України ОСОБА_10 17 травня 2005 року, ОСОБА_9 з питань звернень громадян опрацьовує звернення громадян і надсилає їх для розгляду до структурних підрозділів ОСОБА_8 Президента України, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів прокуратури, інших державних органів та установ, судів, органів місцевого самоврядування, посадових осіб відповідно до їх компетенції.

Звернення ОСОБА_3 від 26.01.2008 надіслано за належністю на розгляд до ОСОБА_5 прокуратури України листом від 29.01.2008 року № 22/010308-26 П, про що повідомлено заявника ОСОБА_9 з питань звернень громадян ОСОБА_8 Президента України.

Звернення ОСОБА_4 від 27.06.2008 надіслано за належністю на розгляд до Прокуратури м. Києва листом від 04.07.2008 року № 22/071841-26, про що повідомлено заявника ОСОБА_9 з питань звернень громадян ОСОБА_8 Президента України.

Звернення ОСОБА_4 від 16.07.2008 надіслано за належністю на розгляд до Прокуратури м. Києва листом від 22.07.2008 року № 22/078024-26, про що повідомлено заявника ОСОБА_9 з питань звернень громадян ОСОБА_8 Президента України.

Звернення ОСОБА_3 від 23.08.2008 надіслано за належністю на розгляд до ОСОБА_5 прокуратури України листом від 01.09.2008 року № 22/092501-26, про що повідомлено заявника ОСОБА_9 з питань звернень громадян ОСОБА_8 Президента України.

Звернення ОСОБА_4 від 26.08.2008 надіслано за належністю на розгляд до Прокуратури м. Києва листом від 03.09.2008 року № 22/093570-26, про що повідомлено заявника ОСОБА_9 з питань звернень громадян ОСОБА_8 Президента України.

Звернення ОСОБА_3 від 31.10.2008 надіслано за належністю на розгляд до ОСОБА_5 прокуратури України листом від 05.11.2008 року № 22/116439-26, про що повідомлено заявника ОСОБА_9 з питань звернень громадян ОСОБА_8 Президента України.

Порушені у зверненнях позивачів питання щодо розслідування фактів фальшування документів і корупційних дій відносяться до компетенції органів прокуратури, виходячи із норм статті 112 Кримінально-процесуального кодексу України, та не належать до повноважень Президента України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач-1 не порушив права позивачів, а його допоміжний орган своєчасно опрацював та передав на розгляд за належністю до органів прокуратури звернення позивачів.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про щодо зобовязання Президента України внести до Верховної Ради України проект закону на виконання ч.2 ст.1177 Цивільного кодексу України «Відшкодування майнової шкоди фізичній особі, яка потерпіла від злочину».

Так, повноваження Президента України визначаються виключно Конституцією України, про що неодноразово наголошувалося Конституційним Судом України (рішення від 10 квітня 2003 року № 7-рп/2003, від 7 квітня 2004 року № 9-рп/2004, від 16 травня 2007 року № 1-рп/2007, від 2 жовтня 2008 року № 19-рп/2008 та ін.). При цьому, законодавчі акти або суди не можуть покладати додаткових прав чи обов'язків на Президента України, крім тих, що передбачені нормами Конституції України. Законодавча ініціатива Президента України є його правом, яким Президент України може скористатися на власний розсуд, а тому позов про зобовязання відповідача-1 вчинити такі дії є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову щодо позовних вимог до Кабінету Міністрів України.

Так, як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, до Кабінету Міністрів України (відповідач-2) позивачі неодноразово зверталися із заявами та скаргами. Так, згідно реєстраційно-контрольної картки № 41-Ж-008567/26П ОСОБА_3 на особистому прийомі 01.02.2008 подав заяву про забезпечення законності та охорони правопорядку, прав і свобод при розслідуванні кримінальної справи, на яку отримав відповідь у той же день. Прийом громадян проводив Міністр промислової політики ОСОБА_11 та Заступник міністра промислової політики ОСОБА_12

Також на особистому прийомі 12.05.2008 ОСОБА_3 з того ж питання звернувся до Першого заступника міністра Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_13 Відповідь отримав у той же день (реєстраційно-контрольна картка № 41-Ж-008567/26П).

Скарга позивачів від 25.08.2008 надійшла до Кабінету Міністрів України 12 вересня 2008 (реєстраційно-контрольна картка № 41-КО-059135/26), яка у день її реєстрації була надіслана для розгляду за належністю до ОСОБА_5 прокуратури України.

10 листопада 2008 року відповідачем-2 отримано ще одну скаргу позивачів щодо дій працівників правоохоронних органів Білоцерківського району Київської області та працівників прокуратури різних інстанцій, яка надіслана на адресу прокуратури Київської області для розгляду за належністю, про що у той же день повідомлено ОСОБА_3 (реєстраційно-контрольна картка № 41-КО-067517/26).

Повноваження Кабінету Міністрів України встановлені Конституцією України, Законом України від 16.05.2008 № 279-VІ Про Кабінет Міністрів України(який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) та іншими законами. Відповідно до ст.4 Закону України Про Кабінет Міністрів УкраїниКабінет Міністрів України відповідно до Конституції України та цього Закону затверджує Регламент Кабінету Міністрів України, який визначає порядок проведення засідань Кабінету Міністрів України, підготовки та прийняття рішень, інші процедурні питання його діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 950 затверджено Регламент Кабінету Міністрів України. На час надходження скарги позивачів від 25.08.2008 процедура розгляду звернень громадян визначалася § 180 Регламенту, відповідно до якого звернення громадян, адресовані Кабінетові Міністрів, Прем'єр-міністрові, Першому віце-прем'єр-міністрові, віце-прем'єр-міністрам, розглядаються відповідно до Закону України Про звернення громадянта в порядку, встановленому цим Регламентом. ОСОБА_8 Кабінету Міністрів опрацьовує звернення громадян та готує пропозиції для розгляду Прем'єр-міністром, Першим віце-прем'єр-міністром, Віце-прем'єр-міністром відповідно до їх компетенції для прийняття рішення щодо порушеного питання. Якщо вирішення питання, порушеного у зверненні, не належить до повноважень Прем'єр-міністра, Першого віце-прем'єр-міністра, віце-прем'єр-міністрів, ОСОБА_8 Кабінету Міністрів надсилає звернення протягом п'яти днів за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється авторові.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-2 своєчасно переслав скаргу позивачів до ОСОБА_5 прокуратури України для розгляду, відповідно до ст. 121 Конституції України, Кримінально-процесуального кодексу України та Закону України «Про прокуратуру».

Оскільки питання, що були викладені у скарзі, не належать до компетенції відповідача-2, а скарга була надіслана до ОСОБА_5 прокуратури України без порушення строків, встановлених Законом України «Про звернення громадян», то суд не вбачає порушення прав позивачів щодо пересилання їх скарги для розгляду за належністю до органів прокуратури.

Колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову в частині вимог до Міністерства внутрішніх справ України.

До Міністерства внутрішніх справ України позивачі також зверталися неодноразово, що підтверджується витягами з журналів обліку скарг та заяв громадян ОСОБА_14 організації дізнання МВС України за 2007-2008 роки. Скарга позивачів від 25.08.2008 надійшла до відповідача-3 29 серпня 2008 року. Відповідь надіслана ОСОБА_3 19.09.2008 року.

У відповіді відповідача-3 від 19.09.2008 року за № 24/ж-108 ОСОБА_3 повідомлено про те, що за результатами розгляду його звернення щодо неналежного розслідування працівниками Білоцерківського РВ ГУМВС України в Київській області кримінальної справи № 03-8646 ОСОБА_14 дізнання МВС України проведено службову перевірку і на час відповіді порушень вимог чинного законодавства України з боку працівників органів внутрішніх справ не встановлено. Крім того, позивачів повідомлено, що дізнання у кримінальній справі триває, проводяться необхідні слідчі дії та оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення особи, яка скоїла злочин. З метою активації розслідування до відділу дізнання ГУ МВС України в Київській області надано вказівки, а хід розслідування знаходиться на контролі ГУ МВС України в Київській області та ОСОБА_14 дізнання МВС України.

Відповідно до Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі МВС України, затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 № 1177, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2004 № 1361/9960, встановлено порядок обліку, діловодства, вирішення питань, викладених у зверненні, та надання відповіді на звернення громадян.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді. Відповідь за результатами розгляду звернення в обов'язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв'язання порушених у зверненні питань, за підписом керівника або його заступника. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, вжиті органом внутрішніх справ, у межах його компетенції, для захисту конституційних прав громадян. Відповідь за результатами розгляду колективного звернення громадян (якщо звернення підписали двоє та більше громадян) направляється тому громадянину, який у зверненні підписався першим або адреса якого вказана. У тексті відповіді необхідно вказувати загальну кількість громадян, які звернулися до органу внутрішніх справ. (пункти 4.6.- 4.8.).

В матеріалах справи знаходяться докази проведення службової перевірки відповідачем-3 викладених у скарзі обставин, перелік вказівок, які надсилалися відповідачем-3 для активації розслідування кримінальної справи, інформація щодо перекваліфікації складу злочину по справі із ч.1 ст. 185 Карного кодексу України на ч.3 ст.185 Карного кодексу України, проведення повторної експертизи тощо (а.с. 50-120 , том 2).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про вчинення відповідачем-3 дій, направлених на фактичне вирішення питань, викладених у скарзі позивачів від 25.08.2008 року, та дотримання відповідачем-3 вимог Закону України «Про звернення громадян»про розгляд звернення, вчинення певних заходів та повідомлення скаржників про розгляд їх звернення.

Крім того, в матеріалах справи міститься доказ надання відповіді на звернення ОСОБА_3, яке було прийнято на особистому прийомі у Кабінеті Міністрів України (а.с. 52, том 2).

З приводу вимог позивачів щодо скасування результатів службових перевірок та проведення належної перевірки, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки судом не встановлено доказів проведення перевірок з порушенням вимог, встановлених законодавством.

Щодо вимог позивачів до ОСОБА_5 прокуратури України (відповідач-4) та до прокуратури Білоцерківського району Київської області (відповідач-6), колегія суддів зазначає наступне.

До ОСОБА_5 прокуратури України звернення позивачів від 25.08.2008 року надійшло 2 вересня 2008 року.

Зазначене звернення 15 вересня 2008 року листом за № 04/2/3-2628-08 направлено за належністю прокурору Київської області, якому доручено провести перевірку наведених заявниками доводів, за наявністю підстав вжити заходів реагування та повідомити авторів звернення про результати перевірки. Також відповідачем-4 зазначено, що хід перевірки буде знаходитися під контролем ОСОБА_5 прокуратури України. Про прийняте ОСОБА_5 прокуратурою України рішення ОСОБА_3 поінформовано цього ж дня листом за № 04/2/3-2628-08.

Відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ Про прокуратуруоргани прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює ОСОБА_5 прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Згідно із ст. 16 Закону України Про прокуратуру прокуратуру Київської області очолює прокурор області, який спрямовує роботу цієї прокуратури і здійснює контроль за її діяльністю. Прокурор Київської області як керівник відповідної прокуратури має право скасувати будь-яке рішення свого заступника, начальника структурного підрозділу, іншого підпорядкованого працівника.

Відповідно до п. 6.4 Регламенту ОСОБА_5 прокуратури України, затвердженого наказом ОСОБА_5 прокурора України № 53 від 30.09.2005, п.3.11 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, введеної в дію наказом ОСОБА_5 прокурора України № 9гн від 28.05.2005 (із змінами, внесеними наказом ОСОБА_5 прокурора України № 62 від 19.09.2007), до провадження ОСОБА_5 прокуратури України приймаються звернення, по яких прийнято рішення прокурорами обласного рівня.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону № 393/96 до скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненнями раніше.

Будь-яких доказів того, що попередні звернення скаржника розглядались керівництвом прокуратури Київської області (підпорядкованої прокуратури) і по них приймались рішення або допускалась бездіяльність саме прокурором області, до ОСОБА_5 прокуратури України ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не надавалося.

Докази пересилання скарги позивачів за належністю та надання відповіді ОСОБА_3 містяться у матеріалах справи (а.с. 188-190, том 1; а.с. 123-124, том 2). Про результати розгляду скарги прокуратуру Київської області зобовязано інформувати ОСОБА_5 прокуратуру України. Крім того, відповідачем-4 надіслано для вирішення до прокуратури Київської області звернення позивачів, які надійшли з ОСОБА_8 Президента України та Кабінету Міністрів України (а.с. 191-196, том 1).

Таким чином, дії ОСОБА_5 прокуратури України по направленню прокурору Київської області для розгляду та вирішення скарги позивачів від 25.08.2008 року є правомірними, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Викладеним спростовуються доводи апеляційної скарги позивачів.

Прокуратурою Київської області проведено перевірку, викладених у зверненні обставин, призначено повторну судово-дактилоскопичну експертизу, про що поінформовано ОСОБА_3 (а.с. 90, 93, том 2) та притягнуто винних осіб до відповідальності, про що поінформовано Народного депутата України ОСОБА_15 (а.с. 99-100, том 2) та прокурора відділу нагляду за додержанням законності органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства (а.с. 63, том 1). Отже, про хід перевірки, яка проводилась прокуратурою Київської області, ОСОБА_3 було неодноразово повідомлено як прокуратурою Київської області (а.с. 90, 93-94, 97-98 том 2), так і прокуратурою Білоцерківського району Київської області (а.с. 186-187, том 1; а.с. 91, том 2).

Так, 15 серпня 2008 року відповідач-6 направив на адресу ОСОБА_3 лист № 1219 про проведення перевірки та відсутність підстав для скасування прийнятого рішення щодо зупинення досудового слідства та застосування прокурорського реагування.

9 вересня 2008 року за № 93-ск ОСОБА_3 прокуратурою Білоцерківського району Київської області надіслано лист, в якому повідомлено про розгляд його звернення щодо законності зупинення дізнання та обґрунтованості порушення кримінальної справи за ч.1 ст.185 Карного кодексу України за фактом крадіжки грошових коштів з будинку ОСОБА_3 в с. Затиша Білоцерківського району. Зокрема, позивачу розяснено право оскарження постанов органів дізнання до суду відповідно до ст. 110 КПК України та повідомлено про направлення кримінальної справи до ВОД ГУ МВС України в Київській області для подальшого спрямування до ОСОБА_14 дізнання МВС України.

30 жовтня 2008 року відповідачем-6 повідомлено прокурора відділу нагляду за додержанням законності органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства про перекваліфікацію складу злочину з ч.1 ст. 185 КК України на ч.3 ст. 185 КК України та про результати повторної судово-дактилоскопичної експертизи. Крім того, прокурора повідомлено про стан проведення слідчих дій у справі слідчим слідчого відділу Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області та проведення дисциплінарного провадження щодо слідчого СВ Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області з приводу невиконання вказівок прокуратури щодо проведення слідчих дій.

Таким чином, суд приходить до висновку про вчинення органами прокуратури дій, направлених на зясування фактів та дослідження обставин, викладених у зверненні позивачів.

Прокуратурою Київської області проведено перевірку, викладених у зверненні обставин, призначено повторну судово-дактилоскопичну експертизу, про що поінформовано ОСОБА_3 (а.с. 90, 93, том 2) та притягнуто винних осіб до відповідальності, про що поінформовано Народного депутата України ОСОБА_15 (а.с. 99-100, том 2) та прокурора відділу нагляду за додержанням законності органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства (а.с. 63, том 1). Отже, про хід перевірки, яка проводилась прокуратурою Київської області, ОСОБА_3 було неодноразово повідомлено як прокуратурою Київської області (а.с. 90, 93-94, 97-98 том 2), так і прокуратурою Білоцерківського району Київської області (а.с. 186-187, том 1; а.с. 91, том 2).

Так, 15 серпня 2008 року відповідач-6 направив на адресу ОСОБА_3 лист № 1219 про проведення перевірки та відсутність підстав для скасування прийнятого рішення щодо зупинення досудового слідства та застосування прокурорського реагування.

9 вересня 2008 року за № 93-ск ОСОБА_3 прокуратурою Білоцерківського району Київської області надіслано лист, в якому повідомлено про розгляд його звернення щодо законності зупинення дізнання та обґрунтованості порушення кримінальної справи за ч.1 ст.185 Карного кодексу України за фактом крадіжки грошових коштів з будинку ОСОБА_3 в с. Затиша Білоцерківського району. Зокрема, позивачу розяснено право оскарження постанов органів дізнання до суду відповідно до ст. 110 КПК України та повідомлено про направлення кримінальної справи до ВОД ГУ МВС України в Київській області для подальшого спрямування до ОСОБА_14 дізнання МВС України.

30 жовтня 2008 року відповідачем-6 повідомлено прокурора відділу нагляду за додержанням законності органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства про перекваліфікацію складу злочину з ч.1 ст. 185 КК України на ч.3 ст. 185 КК України та про результати повторної судово-дактилоскопичної експертизи. Крім того, прокурора повідомлено про стан проведення слідчих дій у справі слідчим слідчого відділу Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області та проведення дисциплінарного провадження щодо слідчого СВ Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області з приводу невиконання вказівок прокуратури щодо проведення слідчих дій.

Таким чином, суд приходить до висновку про вчинення органами прокуратури дій, направлених на зясування фактів та дослідження обставин, викладених у зверненні позивачів.

Задовольняючи адміністративний позов в частині зобовязання ОСОБА_5 прокуратуру України надіслати ОСОБА_3 відповідь на скаргу від 25.08.08р. за результатами перевірки, проведеної прокуратурою Київської області, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 прокуратурою України в порушення положень Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому громадян в органах прокуратури України не здійснено повідомлення позивачів за результатами проведеної перевірки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до п.п. 3.3. Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом ОСОБА_5 прокурора України від 28 грудня 2005 р. N 9 - звернення громадян, службових та інших осіб у 5-денний строк направляються за належністю з одночасним повідомленням про це заявників оперативними працівниками управління розгляду звернень та прийому громадян ОСОБА_5 прокуратури України, галузевих відділів обласних і прирівняних до них прокуратур, міськими, районними, міжрайонними прокурорами та їх заступниками. У цей же термін повідомляється автор про долучення звернення до матеріалів кримінальної справи для перевірки під час досудового слідства.

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про прокуратуру»після прийняття рішення по скарзі ОСОБА_5 прокурором України провадження по таких скаргах в органах прокуратури припиняється.

Під час розгляду справи, ОСОБА_5 прокуратурою України не надано суду доказів повідомлення позивачів про вжиті заходи за результатами перевірки прокуратурою Київської області обставин, викладених у скарзі від 25.08.2008 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що такі вимоги позивача підлягають задоволенню.

Доводи апелянта щодо того, що питання, викладені в скарзі позивачів від 25.08.08р. стосувались розгляду кримінальної справи, отже, дії по розгляду такої скарги розглядаються з урахуванням вимог КПК України не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» до повноважень ОСОБА_5 прокурора України належить спрямування роботи органів прокуратури і здійснення контролю за їх діяльністю, а відповідно до ст. 12 цього ж Закону прокурор здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами.

Отже, в даному випадку, відповідач - 4 діяв як субєкт владних повноважень в межах наданих йому владних управлінських функцій, а, отже, вказаний спір належить розглядати в порядку КАС України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача - 4 не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

Як встановлено судом, відділом кримінального права ОСОБА_8 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 24 вересня 2008 року та 24 листопада 2008 року надано відповіді ОСОБА_3 № 10.2/9-Ж-115221.08/26-49 та № 10.2/9-Ж-118926.08/26-49 відповідно. В зазначених відповідях головним консультантом відділу зазначено, що здійснення перевірки організації діяльності органів внутрішніх справ і прокуратури при перевірці заяв про злочини і розслідуванні конкретних справ, а також щодо надання оцінки порушенням вимог законодавства, у разі їх допущення відповідними посадовими особами і прийняття рішень, не належить до повноважень Уповноваженого з прав людини та розяснено порядок вирішення порушених у зверненні питань шляхом звернення до органів прокуратури. Крім того, в наданих позивачам відповідях вказано, що враховуючи направлення позивачами звернень аналогічного змісту до ОСОБА_5 прокуратури України, підстав для направлення скарги до ОСОБА_5 прокуратури України для проведення додаткової перевірки не вбачається.

Задовольняючи адміністративний позов в частині зобовязання Уповноваженого ВР України з прав людини провести перевірку обставин, викладених у скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25.08.08р. суд першої інстанції виходив з того, що діючим законодавством передбачено, що за дорученням Уповноваженого ОСОБА_8 бере участь у перевірках стану додержання прав і свобод людини державними органами, в тому числі тими, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, отже, відповідачем -5 неправомірно не розгялнуто звернення позивачів від 25.08.08р.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга Уповноваженого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Сфера застосування Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»визначена у статті 2 та розповсюджується на відносини, що виникають при реалізації прав і свобод людини і громадянина лише між громадянином України, незалежно від місця його перебування, іноземцем чи особою без громадянства, які перебувають на території України, та органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими і службовими особами.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є, зокрема, захист прав і свобод людини і громадянина, проголошених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 вказаного Закону, Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про звернення громадян», дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством і законодавством про захист економічної конкуренції.

Як вбачається із звернень позивачів, останні повідомляли Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про бездіяльність правоохоронних органів Білоцерківського району Київської області щодо обєктивного розслідування кримінальної справи тощо.

Нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання і досудове слідство, здійснюється ОСОБА_5 прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами. Прокурор зобов'язаний в усіх стадіях кримінального судочинства своєчасно вживати передбачених законом заходів до усунення всяких порушень закону, від кого б ці порушення не виходили. Свої повноваження в кримінальному судочинстві прокурор здійснює незалежно від будь-яких органів і посадових осіб, підкоряючись тільки законові і керуючись вказівками ОСОБА_5 прокурора України (ст.. 25 КПК України).

Враховуючи викладене, розгляд заяви позивачів із вищевказаних питань належить до компетенції органів прокуратури та регламентується Законом України «Про прокуратуру»та Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом ОСОБА_5 прокурора України від 28 грудня 2005 р. N 9.

Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», при розгляді звернення Уповноважений, зокрема, направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення, відмовляє в розгляді звернення.

Враховуючи те, що позивачі самостійно направили звернення, окрім Уповноваженого, до ОСОБА_5 прокуратури України, тобто за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд вказаної заяви, колегія суддів вважає правомірною відмову Уповноваженого у розгляді звернення позивачів від 25.08.08р., у звязку з чим постанова суду першої інстанції в частині зобовязання Уповноваженого провести перевірку обставин, викладених в скарзі позивачів від 25.08.08р. підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову у вказаній частині.

Приймаючи до уваги те, що у постанові суду першої інстанції помилковими є лише деякі з його висновків, а інші висновки є законними і обґрунтованими, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про скасування судового рішення у частині (щодо задоволення позову в частині позовних вимог до Уповноваженого з прав людини) та ухвалення у цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 196, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С ТА Н О В И В:

апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 прокуратури України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.11р. у справі №2а-5053/09/2670 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.11р. у справі №2а-5053/09/2670 задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.11р. у справі №2а-5053/09/2670 в частині задоволення адміністративного позову щодо зобовязання Уповноваженого ВР України з прав людини провести перевірку обставин, викладених у скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25.08.08р.- скасувати та в цій частині прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.11р. у справі №2а-5053/09/2670 - залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складення її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Пилипенко О.Є.

ОСОБА_16

Постанова складена в повному обсязі:02.08.2011р.