Справа № 806/1363/15
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"31" серпня 2015 р. Справа № 806/1363/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці, ОСОБА_6 відділу на станції Житомир ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці про зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року задоволено позов ОСОБА_5

Зобов"язано ОСОБА_6 відділ на станції Житомир УМВС України на Південно-Західній залізниці та УМВС України на Південно-Західній залізниці надати лейтенанту міліції ОСОБА_5 відпустку по догляду за дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку з 02.04.2015 року.

Відшкодовано ОСОБА_5 з державного бюджету 90 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Окрім того, поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що на момент винесення рішення, позивача звільнено з роботи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 згідно наказу УМВС України на Південно-Західній залізниці від 26 жовтня 2012 року №229 прийнятий на службу до органів внутрішніх справ та на момент виникнення спірних правовідносин займав посаду оперуповноваженого державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Житомир ОСОБА_4 МВС на Південно-Західній залізниці.

31 березня 2015 року позивач звернувся до т.в.о. начальника лінійного відділу на станції Житомир УМВС України на Південно-Західній залізниці з рапортом про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02 квітня 2015 року.

До рапорту позивачем було додано копію свідоцтва про народження дитини та витяг з наказу ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації від 31.03.2015 №11-К, згідно якого ОСОБА_3, його дружина та мати дитини, приступила до роботи з 02.04.2015 року у звязку із достроковим закінченням відпустки по догляду за дитиною до 3-х років на посаду провідного спеціаліста кадрової та юридичної роботи.

Також, 31 березня 2015 року ОСОБА_5 було надіслано за допомогою поштового звязку на імя начальника УМВС України на Південно-Західній залізниці рапорт про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 02 квітня 2015 року. До вказаного рапорту позивачем було додано копію свідоцтва про народження дитини, витяг з наказу ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації від 31.03.2015 №11-К, копія свідоцтва про шлюб та копія рапорту від 31.03.2015, поданого т.в.о. начальника лінійного відділу на станції Житомир УМВС України на Південно-Західній залізниці.

Зазначений рапорт отриманий ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці 02 квітня 2015 року, що стверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

01 квітня 2015 року т.в.о. начальника лінійного відділу на станції Житомир УМВС України на Південно-Західній залізниці листом повідомив позивача, що його рапорт розглянутий, подані ним документи не відповідають вимогам нормативного законодавства з оформлення документів у системі МВС України, а тому не дають достатніх підстав для надання відпустки у відповідності до Закону України "Про відпустки" (а.с.15).

В свою чергу 01 квітня 2015 року позивач повторно, за допомогою поштового зв"язку, було надіслано рапорт на імя начальника УМВС України на Південно-Західній залізниці про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02 квітня 2015 року.

До вказаного рапорту позивачем було додано копію свідоцтва про народження дитини, витяг з наказу ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації від 31.03.2015 №11-К, копію свідоцтва про шлюб, копію рапорту від 31.03.2015 та довідку з ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Богунської районної ради від 01.04.2015 №821, в якій зазначено, що ОСОБА_3, дружина позивача та мати дитини, перебувала на обліку в ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Богунської районної ради та отримувала допомогу по догляду за дитиною до 3-х років з 25.06.2013 по 01.04.2015.

За результатами розгляду поданого позивачем 31 березня 2015 року рапорту Відділом кадрового забезпечення ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці було направлено ОСОБА_5 лист від 06.04.2015 року №37/7-4657, в якому повідомлено що з метою розгляду даного рапорту йому потрібно прибути до відділу кадрового забезпечення ОСОБА_4.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, відповідач не надав належних доказів на підтвердження направлення вказаного листа позивачу.

29 квітня 2015 року за результатами розгляду поданого 02 квітня 2015 року позивачем рапорту Відділом кадрового забезпечення ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці був направлений ОСОБА_5 лист від 28.04.2015 року №37/7-5921, в якому повідомлено, що з метою розгляду даного рапорту йому потрібно прибути до відділу кадрового забезпечення ОСОБА_4.

Вказаний лист був направлений позивачу рекомендованим пріоритетним листом, що стверджується копією фіскального чека, який міститься в матеріалах справи (а.с.89). Однак, як встановлено судом, доказів отримання позивачем вказаного листа відповідачем до суду не надано.

05 червня 2015 року наказом управління МВС України на Південно-Західній залізниці №51 о/с ОСОБА_5 звільнено з органів внутрішніх справ.

У зв"язку з неотриманням жодної відповіді та ненадання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції надаючи правову оцінку діям відповідача щодо ненадання ОСОБА_5 відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно поданих рапортів, дійшов висновку, що неприйняття відповідачем рішення згідно поданих рапортів від 31.03.2015 року та від 01.04.2015 року є порушенням соціальних прав позивача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.18 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 р. №114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до пункту 10 якого, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно до п.49 Положення, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надаються відпустки, в тому числі: додаткові та соціальні (по вагітності, родах і догляду за дитиною), творчі, у зв'язку з навчанням.

При цьому, пункт 61 Положення передбачає, що додаткові і соціальні відпустки особам рядового і начальницького складу надаються відповідно до законодавства.

Зокрема, державні гарантії права на відпустки, умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлено та визначено Законом України "Про відпустки" від 15.11.1996р. №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР).

Згідно ст.1 Закону № 504/96-ВР державні гарантії та відносини, пов'язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). (ч.1 ст.2 Закону № 504/96-ВР).

Частиною 1 статті 4 Закону № 504/96-ВР установлюються такі види відпусток, зокрема: соціальні відпустки: відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону).

При цьому, за приписами частини 3 статті 18 Закону № 504/96-ВР відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною, або особою, яка усиновила чи взяла під опіку дитину та одним із прийомних батьків.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.20 Закону №504/96-ВР особам, зазначеним у частині третій статті 18 цього Закону (крім осіб, які усиновили чи взяли дитину під опіку у встановленому законодавством порядку, прийомних батьків), відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, зазначене узгоджується із ч.7 ст.179 КЗпП України, згідно якої відпустки для догляду за дитиною, передбачені частинами третьою, четвертою та шостою цієї статті, можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною.

Також, відповідно до ч.1 ст.181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Частиною 3 статті 20 Закону № 504/96-ВР встановлено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається за заявою жінки або осіб, зазначених у частині третій статті 18 цього Закону, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляється наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Аналогічна норма закріплена у Методичних рекомендаціях «Про порядок надання, оформлення та відкликання з відпусток осіб рядового і начальницького складу, державних службовців, службовців і робітників, які проходять службу та працюють в органах і підрозділах МВС України». Так, в методичних рекомендаціях зазначено, що відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку оформлюється на підставі рапорту (заяви) та копії свідоцтва про народження дитини. При оформленні відпустки іншими особами (батькові, бабі, діду чи іншим родичам, які фактично доглядають за дитиною) також надається довідка з місця служби (роботи) матері дитини про те, що вона стала до роботи до закінчення цієї відпустки, та довідка органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання матері про те, що їй припинено виплату допомоги для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (із зазначенням дати).

Як встановлено судом , позивачем двічі направлялися зазначені документи відповідачу, отже, у позивача наявні правові підстави на отримання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Суд першої інстанції обгрунтовано не погодився з доводами відповідача про те, що позивач повинен був з"явити до відділу кадрового забезпечення ОСОБА_4 з метою розгляду поданих ним рапортів.

Відповідно до ст.51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї; батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття; сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від №789-XII від 27 лютого 1991 р., Держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід'ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

До того ж, особа має правомірні очікування щодо того, що держава та посадові (службові) особи державних органів належним чином виконують функції та реалізують повноваження, та має своєчасно отримувати відповідь на звернення (заяви) з метою реалізації прав, передбачених чинним законодавством.

Окрім того, про запрошення до відділу кадрового забезпечення ОСОБА_4 з метою розгляду поданих ним рапортів, позивача було повідомлено після звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірних висновків про те, що ненадання ОСОБА_5 відпустки є перешкодою для реалізації ним права на отримання можливості виконувати батьківські обов'язки, оскільки дитина позивача потребує домашнього піклування у зв'язку з працевлаштуванням, з 02.04.2015 року його дружини, а тому Держава в особі відповідачів зобов'язана ужити усіх заходів щодо надання позивачу можливості доглядати за своєю дитиною шляхом надання зазначеної відпустки.

Зазначені висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01.07.2014 (справа № 21-212а14), де зокрема зазначено, що за умови не закінчення терміну вказаної відпустки та наявності довідки і припинення виплати матері дитини допомоги для догляду за дитиною батько дитини має право на надання йому відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Посилання відповідача на те, що надати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не представляється можливим, оскільки позивача звільнено 05.06.2015 року, не впливає на правильність висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції надавав оцінку діям відповідача щодо розгляду рапортів, які подано ОСОБА_5 31.03.2015 року та від 01.04.2015 року та дійшов висновків, що при розгляді рапортів відповідачі діяли всупереч вимог підпункту "є" пункту 49 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 р. №114, ст.ст.18, 20 Закону України "Про відпустки", ст.ст.179, 181 Кодексу законів про працю України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "01" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_5 1-й пров.Кірова,9 , кв.2,м.Житомир,10031

3- відповідачу ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці вул.Чапаєва,6,м.Київ,01030

4 - відповідачу ОСОБА_6 відділ на станції Житомир ОСОБА_4 МВС України на Південно-Західній залізниці вул.Вокзальна,13,м.Житомир,10001

5 - представнику позивача ОСОБА_3 1-й пров.Кірова,9 , кв.2,м.Житомир,10031 - ,