Справа № 569/23009/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 вересня 2015 року м. Київ К/800/40325/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірним рішення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 22.10.2013 (протокол № 1168.ІІ ) про її неналежність до осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зобов'язати відновити їй статус члена сім'ї загиблого військовослужбовця з відповідним відновленням прав на соціальний захист, видати посвідчення «член сім'ї загиблого військовослужбовця» та відновити їй пенсійні платежі як члену сім'ї загиблого військовослужбовця з 01.11.2013.

Постановою Рівненського міського суду від 19 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Скасовано рішення комісії для розгляду питань, пов'язаних з встановленням статусу згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому в частині, що стосується ОСОБА_1, оформлене випискою з протоколу № 1168.ІІ від 22.10.2013. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Згідно з висновком Рівненської міжрайМСЕК № 2 від 20.09.2000 № 21, смерть ОСОБА_2 наступила внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби.

З 01.10.2000 на підставі рішення Рівненського облвійськкомату, яким встановлено статус члена сім'ї загиблого військовослужбовця, ОСОБА_1 видано відповідне посвідчення та призначена пенсія за померлого чоловіка ОСОБА_2 по втраті годувальника (померлого військовослужбовця) за Законом України № 2262-Х11 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв'язку із втратою посвідчення, виданого облвійськкоматом, ОСОБА_1 звернулась із заявою до управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому про видачу дублікату посвідчення.

05.12.2008 позивачу було видано дублікат посвідчення серії НОМЕР_1.

У зв'язку з втратою дублікату посвідчення ОСОБА_1 у 2013 році звернулася до управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому із заявою про видачу дублікату посвідчення «Члена сім'ї загиблого».

Однак, у видачі дублікату їй було відмовлено, оскільки згідно з положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надання статусу члена сім'ї загиблого поширюється на членів сімей військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків).

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії к соціального захисту», ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

На виконання наведеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 було затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, відповідно до п.4 якого, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім'ї загиблого".

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту» визначено, що чинність цього Закону поширюється також на дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

У відповідності до абз. 2 п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно п.11 цього Положення, якщо посвідчення стало непридатним або було втрачене, то за заявою ветерана війни чи іншої особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видається нове посвідчення у порядку, визначеному пунктом 7 цього Положення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними.

За чинним законодавством, у разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видане їй раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення.

Судом встановлено, що право на отримання пільг за позивачем після смерті чоловіка було визнано рішенням військкомату, на підставі якого та відповідно до п.2 ст.10 Закону встановлено статус особи, на яку поширюється чинність цього Закону і видано посвідчення згідно якого позивач протягом тринадцяти років користувалась пільгами, встановленими законодавством України для сімей померлих ветеранів війни.

Зазначене рішення є чинним і на час розгляду справи не скасоване.

Крім того, у 2008 році дублікат посвідчення позивачці виданий УПСЗН на підставі документів, які слугували для прийняття облвійськкоматом рішення про надання статусу у 2000 році.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що статус позивачки був встановлений, вона не була зобов'язана при зверненні за отриманням дубліката, повторно доводити свою належність до відповідної категорії осіб. За наявності сумнівів саме відповідач або інша особа зобов'язана була довести протилежне, використовуючи процедуру, визначену законом.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока