Справа № 530/10/1570
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 530/10/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменко К.С. при секретарі Іванової Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Акціонерного комерційного банку «ФІНБАНК» до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 30.09.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся Акціонерний комерційний банк «ФІНБАНК» до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 30.09.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В судовому засіданні 26.02.2010 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтувавши їх тим, що державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» наклав арешт на майно боржника без проведення його оцінки, що призвело до накладення арешту на майно, вартість якого значно перевищую суму заборгованості. Представник відповідача був сповіщений належним чином про дату, час та місце слухання справи (а.с.18), але в судове засідання не зявився та не надав клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин, в звязку з чим, н підставі положень ст.128 КАС України справа слухалась за його відсутності за наявними в справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановлює наступні обставини та факти:

Відповідач на підставі ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.5 цього ж Закону здійснює повноваження щодо виконання судових рішень, в порядку передбаченому цим Законом. Згідно ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи притягнуті до нього мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органу державної виконавчої служби, якщо інших порядок оскарження не передбачений законом, а тому на підставі ст.55 Конституції України, п.п.1 ч.1 ст.17,104,181 КАС України позивач може оскаржити до суду в порядку адміністративного судочинства рішення, дії чи бездіяльність органу виконання судових рішень.

В провадженні Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого надпису нотаріуса від 03.02.2009 року про стягнення з АКБ «ФІНБАНК» на користь Закритого акціонерного товариства «Технологія» суми 406000,00 грн.

30.09.2009 року державний виконавець Стоянов Роман Васильович, який є посадовою особою відповідача, виніс постанову Серія АВ №972812 (а.с.6) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно цієї постанови був накладений арешт на транспортні засоби, які належать позивачу на праві власності, а саме: автомобілі BMW X5 2002 року випуску, ВАЗ 2112 2007 року випуску, DAEWOO LANOS 2008 року випуску, ВАЗ 21114 2008 року випуску, SKODA OKTAVIA 2008 року випуску, SKODA OKTAVIA 2008 року випуску, DAEWOO SENS 2008 року випуску, AUDI A6 2006 року випуску.

Представник позивача вказує на те, що вказана постанова державного виконавця є незаконною, оскільки відповідно до ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається на майно боржника лише за умови відсутності у нього коштів на рахунках (для юридичних осіб) та накладений арешт на майно, вартість якого перевищує суму заборгованості та виконавчого збору та інших витрат, що завдає збитків позивачеві.

Суд оцінюючи це рішення суб`єкту владних повноважень виходячи з положень ч.3 ст.2 КАС України доходить до висновку, що воно не відповідає законові з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що перш за все стягнення за виконавчим документом здійснюється за рахунок коштів боржника, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банку та інших кредитних організаціях.

Таким чином, обовязковою умовою застосування арешту майна боржника та заборони на його відчуження є відсутність коштів на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях. Відповідач відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав суду доказів відсутності у боржника коштів на рахунках та вкладах, в звязку з чим, у нього не було підстав для застосування такого заходу забезпечення примусового виконання рішення, як арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Окрім того, згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника здійснюється у формі його арешту (опису), вилучення та подальшій реалізації.

Частина 1 ст.55 цього ж Закону передбачає що арешт майна боржника здійснюється шляхом, у тому числі, винесенням постанови про накладення арешту на майно боржника та заборони на його відчуження.

При цьому, ч.2 ст.55 цього Закону передбачає, що арешт на майно боржника може бути накладений лише в межах суми стягнення за виконавчим документом з урахуванням витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій.

Як зазначалося вище сума заборгованості позивача перед стягувачем складає 406000,00 грн., тоді, як вартість арештованого майна боржника згідно Звіту про незалежну оцінку ринкової вартість цих же восьми транспортних засобів, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСЛА» 13.01.2010 року (а.с.20-28) складає 806556,00 грн., що майже вдвічі більше суми заборгованості позивача.

До такого порушення ч.2 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» призвело порушення державним виконавцем під час винесення оскаржуваної постанови вимог п.п.5.6.6 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5, згідно якого при складанні акту арешту майна в ньому обовязково зазначаються вартість кожного предмету та загальна вартість арештованого майна.

В оскаржуваній постанові від 30.09.2009 року такі дані щодо вартості транспортних засобів та вартості всього арештованого майна відсутні.

Такі дії державного виконавця є порушенням ч.2 ст.19 Конституції України та ст.7 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

Таким чином, судом встановлений факт накладання арешту на майно позивача із порушенням встановленої законом процедури та з перевищенням розміру заборгованості боржника, а тому оскаржений акт порушує його майнові права та не є таким, що винесений у відповідності до процедури та підстав, визначених ст.50,55 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України представник відповідача довів законність оскарженого акту, а судом під час офіційного з`ясування обставин справи встановлена протиправність цього рішення, на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України суд повинен винести постанову про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування постанови державного виконавця про накладання арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 30.09.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відносно восьми транспортних засобів Акціонерного комерційного банку «ФІНБАНК».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 03.03.2010 року.

Суддя Єфіменко К.С.

.