Справа № 582/415/15-а
Суддя: Жмурченко В. Д.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/9/15
Справа № 582/415/15-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2015 р.

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Жмурченко В.Д., за участю секретаря Коваль В.В., з участю прокурора Скоромного О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Недригайлів адміністративний позов прокурора Недригайлівського району в інтересах дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до адміністрації комунального закладу Сумської обласної ради "Хоружівський дитячий будинок Недригайлівського району", третя особа: Служба у справах дітей Недригайлівської РДА, про стягнення одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Недригайлівського району звернувся до суду в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вони є дітьми, позбавленими батьківського піклування та до вересня місяця 2014 року навчалися у КЗ Сумської обласної ради "Хоружівський дитячий будинок Недригайлівського району", звідки у зв'язку із закінченням строку навчання, вибули, на підставі наказів директора дитячого будинку та вступили на навчання до інших навчальних закладів.

При випуску вказані особи у 2014 році отримали кошти в сумі 42 грн.50 коп.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі Закон України №2342-УІ), випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Пунктом 2 прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону, тому прокурор вважає, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає даний Закон.

А отже, Законом України №2342-УІ обов'язок по виплаті дітям-сиротам та дітям позбавленим батьківського піклування одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів покладено на заклад освіти. Тому відповідач, враховуючи ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», яким визначено прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 1286 грн., повинен був при закінченні навчального закладу сплатити випускникам грошову допомогу в розмірі 7716 грн. замість виплачених 42 грн.50 коп., тобто останнім не доплачено 7673 грн.50 коп.

Прокурор вважає, що зменшення відповідачем розміру одноразової вихідної допомоги випускникам сиротам та дітям позбавленим батьківського піклування, якими є позивачі по справі, порушує їх майнові права, тому є підстави вважати дії відповідача неправомірними, а тому враховуючи, що позивачі набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, а ОСОБА_1 є неповнолітнім, не мають спеціальної юридичної освіти, відносяться до соціально-незахищеної категорії населення, не мають рідних, які б піклувалися про їх добробут, прокурором прийнято рішення про звернення до суду із позовною заявою про захист їх порушених прав та здійснення представництва їх інтересів.

З огляду на зазначене, прокурор просив визнати дії відповідача щодо недонарахування та невиплати випускникам з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України №2342-УІ в розмірі 7673 грн. 50 коп. неправомірними, та зобов'язати відповідача, в особі директора, забезпечити за рахунок навчального закладу та виплатити в установленому законом порядку випускникам з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, недоплачену одноразову грошову допомогу до розміру 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто 7673 грн.50 коп.

Ухвалою суду від 01 липня 2015 року адміністративні справи за даними позовами об'єднані в одне провадження на підставі ст. 116 КАС України.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Недригайлівського району ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених в ньому, та просив їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились у зв'язку з перебуванням на навчанні, про що надали на адресу суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Належним чином повідомлений позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про що в справі мається поштове повідомлення.

Представник відповідача в судовому засіданні ОСОБА_5, директор комунального закладу, позов не визнала, вважає, що підстав для його задоволення немає. Свої заперечення обгрунтовувала тим, що при визначенні розміру матеріальної допомоги та норм одягу і взуття необхідно керуватися Постановою Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" за №226 від 05.04.1994 р. (далі постанова КМУ №226), відповідно до п.п.1 та 4 п.13, якої дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам, з їх числа, а також учням та студентам у віці від 18 до 23 років, які залишилися без батьків і перебувають на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менше 12 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менше як 2,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян; учням студентам з числа дітей -сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м'який інвентар і обладання на суму, не меншу як 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також одноразово грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. Оскільки неповнолітні, в інтересах яких прокурор звернувся до суду з позовом, у вересні 2014 року були передані на подальше навчання на повне державне забезпечення в інші навчальні заклади, їм було видано предмети гардеробу та текстильної білизни, відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки за №763 від 17.11.2003 року «Про затвердження норм матеріального та нормативів фінансового забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також вихованців шкіл-інтернатів», на суму не менше 12 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 204 грн. та одноразову допомогу в сумі 42 грн.50 коп., відповідно до зазначеної Постанови КМУ -2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян як вихованцям, влаштованим на подальше навчання на повне державне забезпечення.

Крім того, представник відповідача зауважила, що якщо дитина продовжить навчання після школи, то виходячи з вимог прокурора, вона має отримати двічі допомогу у розмірі 6 прожиткових мінімумів (після дитячого будинку і після навчання в професійно-технічному чи вищому навчальному закладі), а якщо після дитячого будинку буде працевлаштована, то лише допомогу, що суперечить ч.9 ст.8 Закону України №2342-УІ, в якій вказано, що державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є одинаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання і затверджуються відповідно до законодавства.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Недригайлівської районної державної адміністрації ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Представники 3-х осіб, ДПТНЗ "Недригайлівське вище професійне училище" та Маловисторопського коледжу імені ОСОБА_7 СНАУ, в судове засідання не з'явились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши прокурора, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що провадження у справі за даним позовом підлягає закриттю з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є зобов'язання відповідача виплатити одноразову вихідну допомогу випускникам комунального закладу Сумської обласної ради "Хоружівський дитячий будинок Недригайлівського району".

Підставою позову прокурором визначено положення ст.8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", відповідно до якої випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі 2 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень, відповідно до пункту 7 частини 1 зазначеної статті, - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України, до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, ознакою суб'єкта владних повноважень, як сторони в адміністративному процесі, є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій у правовідносинах, щодо яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, то він не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень, а спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не повинен вирішуватися адміністративним судом.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина 2 статті 4 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, носять цивільно-правовий характер. Спірне питання полягає у покладенні на відповідача - Комунальний заклад Сумської обласної ради "Хоружівський дитячий будинок Недригайлівського району" зобов'язання донарахувати та виплатити позивачам недоотриману одноразову вихідну допомогу у зв'язку із навчанням позивачів.

При цьому, зазначений відповідач не є суб'єктом, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції на основі законодавства, тобто не є суб'єктом владних повноважень. Тому такий спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Компетенція адміністративних судів, що закріплена ст.17 КАС України, на даний спір не розповсюджується.

Такий спір має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства, що виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 186 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за адміністративним позовом прокурора Недригайлівського району в інтересах дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до адміністрації комунального закладу Сумської обласної ради "Хоружівський дитячий будинок Недригайлівського району", третя особа: Служба у справах дітей Недригайлівської РДА, про стягнення одноразової грошової допомоги, закрити.

Роз'яснити прокурору, що розгляд таких спорів віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні при її винесенні, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_8