Справа № 815/618/14
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/618/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г. П.

за участю секретаря: Піньковської О.С.

сторін:

позивач Лунга О.М. (представник за довіреністю)

відповідач не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" до ДПІ у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.01.2014 р., -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" до ДПІ у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.01.2014 р., прийняте державною податковою інспекцією Міндоходів в Одеській області, яким збільшено суму грошового зобов'язання ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" на 88758,30 грн., яка складається з наступних сум: за основним платежем у розмірі 78 831,5 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 9 926, 8 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не згодний з висновками акту № 3781/15-53-22-2/22448445 від 25.12.2013р., прийнятого за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект"() з питань перевірки господарських взаємовідносин з ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд» (), ТДВ «СК «Сяйво» (ТДВ «Страховик» (), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України»)() за період з 01.10.2010р. по 31.12.2012р. , на підставі якого ДПІ у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 14.01.2014 р. Позивач зазначив, що в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, при вивченні наданих позивачем документів, відповідачем не встановлено жодного факту порушень податкового законодавства ані позивачем, ані його контрагентами. Позивач вважає, що встановлення ДПІ у Приморському районі м. Одеси порушень податкового законодавства при здійсненні господарських операцій з контрагентами ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд», ТДВ «СК «Сяйво» (ТДВ «Страховик»), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України») є безпідставним, оскільки за всіма договорами сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов, в результаті чого позивачем згідно умов договорів здійснено оплату. На виконання вимог чинного законодавства ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" оформлювались первинні документи, що свідчать про реальність здійснюваних операцій, а також фінансово-господарські документи, що підтверджують оплату коштів. Зазначені документи містять дані щодо обсягів робіт та послуг, перелік здійснених операцій, інформацію про фактично понесені витрати, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, тобто відповідають вимогам пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, складені з урахуванням законодавчих вимог, з наміром створення реальних (фактичних) правових наслідків, які обумовлюються укладеним правочином.

Представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач до суду заперечень проти адміністративного позову не надав, явку представника до судового засідання не забезпечив, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином та завчасно.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

25.12.2013р. на підставі п.п.20.1.4 п.20.1, пп.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, направлень, виданих Державною податковою інспекцією у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області згідно наказу № 1409 від 06.12.2013р., посадовими особами державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" () з питань перевірки господарських взаємовідносин з ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд» (), ТДВ «СК «Сяйво» (ТДВ «Страховик») (), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України») () за період з 01.10.2010р. по 31.12.2012р.

За результатами перевірки складено акт №3781/15-53-22-2/22448445 від 25.12.2013р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" () з питань перевірки господарських взаємовідносин з ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд» (), ТДВ «СК «Сяйво» (ТДВ «Страховик») (), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України») () за період з 01.10.2010р. по 31.12.2012р.», відповідно до висновків якого встановлено порушення пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 334/94-ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток від страхової діяльності на загальну суму 78831,44 грн., в тому числі у розрізі податкових періодів: ІV квартал 2010 року - 39703,57 грн., І квартал 2011 року - 39127,87 грн.

На підставі акту перевірки №3781/15-53-22-2/22448445 від 25.12.2013р. ДПІ у Приморському районі міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2014р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за платежем: податок на прибуток, 11020700, вісімдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят вісім грн. 30 копійок, яка складається з: суми за основним платежем у розмірі 78 831,5грн. та суми за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 9 926,8грн., що згідно розрахунку податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» () за податковим повідомлення - рішенням, загалом складає 88 758, 30 грн.

Позивач, не погоджуючись з зазначеним рішенням податкового органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить його скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Судом встановлено, що ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" неодноразово повідомляло відповідача про те, що призначення документальної позапланової перевірки на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України щодо господарських взаємовідносин з ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд» ( ), ТДВ «СК «Сяйво» (ТДВ «Страховик» (), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України») () за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2012 р. є безпідставним та неправомірним, а наказ №1409 від 06.12.2013 р. є протиправним, оскільки відсутні фактичні підстави її проведення, за п.п.78.1.1. ст.78 ПКУ, про що 09.12.2013р. Головою правління ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» Сіловим А.Д. у наданих посадовими особами ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області направленнях на перевірку були вказані відповідні заперечення.

11.12.2013р. ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" листом № 555 повідомило ДПІ у Приморському районі про протиправність наказу № 1409 від 06.12.2013р., у зв'язку з відсутністю підстав для її проведення за пп.78.1.1. п.78.1. ст.78 ПКУ, проте ДПІ у Приморському районі м. Одеси не взято до уваги вказані повідомлення, у зв'язку з чим, ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" звернулось до суду за захистом порушених прав.

25.12.2013р. ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» отримано акт перевірки, який підписано посадовими особами ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» з запереченнями, а 30.12.2014р., в строки, передбачені п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, позивачем надано заперечення (вих. № 589 від 30.12.2013р.) з наданням підтверджуючих документів.

15.01.2014р. ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» отримано лист ДПІ у Приморському районі м. Одеси (вих. № 306/10/15-53-22-212 від 11.01.2014р.), в якому зазначено, що висновок, викладений у акті перевірки залишається без змін, та повідомляється про винесення податкового повідомлення-рішення № від 14.01.2014 р. про збільшення підприємству позивача суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 88758,30 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2014р. у справі № 815/8445/13-а позов ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № 1409 від 06.12.2013 р. про «Проведення документальної позапланової перевірки ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» щодо перевірки господарських взаємовідносин з «СК «Прогрес-Фонд» ( ), ТДВ «СК «Сяйво» (ТДВ «Страховик» (), ТДВ «СК «Рада» (ТДВСК «Відродження України») ( ш ) за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2012 р. з 09 грудня 2013р. протягом 10 робочих днів.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015р. у справі № 815/8485/13-а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" відмовлено. При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ №409 від 06.12.2013р. про призначення документальної позапланової виїзної перевірки фактично вичерпав свою дію виконанням і, відповідно, жодним чином не порушує прав та інтересів позивача.

Таким чином, щодо доводів позивача стосовно впливу процедурних порушень, допущених працiвниками контролюючих органiв пiд час проведення перевiрки, на правомiрнiсть винесеного за їх наслiдками податкового повiдомлення-рiшення слід зазначити наступне. Вищий адміністративний суд України виходить з того, що правовi наслiдки процедурних порушень, допущених пiд час проведення виїзних (документальних та фактичних) та документальних невиїзних перевiрок, є рiзними.

Так, згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа: Державна податкова адміністрація в Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Така позиція цілком узгоджується з приписами ст. 67 Конституції України, яка гласить, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відтак, процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні та /або проведенні перевірки не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов'язку. Подібна позиція висловлюється у листі Державної фіскальної служби України від 12.09.2014 р. № 4352/7/99-99-10-02-02-17 «Про узагальнення судової практики Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду України з питань оскарження наказів на проведення перевірок та актів перевірок».

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугувало порушення пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 334/94-ВР (із змінами та доповненнями), у зв'язку з чим встановлено заниження ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" податку на прибуток від страхової діяльності на загальну суму 78831,44 грн., в тому числі у розрізі податкових періодів: ІV квартал 2010 року - 39703,57 грн., І квартал 2011 року - 39127,87 грн.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п 14.1.36. п. 14. 1 ст. 14 ПКУ).

Судом встановлено, що за період, який перевірявся, між ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" та контрагентами ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд», ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик»), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України») укладено господарські договори та витрати за зазначеними договорами задекларовано позивачем до складу витрат за період, що перевірявся.

Відповідно п.п. 14.1.27 п.14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до пп.153.1.3 п.153.1 ст.153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Згідно п.139.1.9 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат, серед іншого, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Судом встановлено, що державною податковою інспекцією у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області при проведені перевірки позивача використано акти Бориспільської ОДПІ Міндоходів у Київській області та інших податкових органів «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТДВ «Сяйво» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 31.12.2013р.» № 28/22-1/32704920; акту «Про результати планової виїзної перевірки ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України») () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 31.12.2013р.» № 28/22-4/30779308 від 19.07.2013р.; акту про результати планової перевірки ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р. від 19.07.2013р. № 445/2250/30303336, з урахуванням яких в акті перевірки №3781/15-53-22-2/22448445 від 25.12.2013р. податковий орган дійшов висновку про завищення ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» сум валових внесків, сплачених ним за договорами перестрахування з резидентами на суму 2 627 714,59 грн. в результаті чого ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» занижений оподаткований дохід від страхової діяльності на суму 2 627 714,59 грн., що призвело до заниження податку на прибуток від страхової діяльності на загальну суму 78831,44 грн. Таким чином, на підставі вищезазначених актів податковим органом зроблено висновок про нікчемність правочинів, укладених ТДВ «Страхова компанія ««Сяйво» (ТДВ «Страховик») (), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК ТДВ СК «Відродження України»), внаслідок чого перевіряючими встановлено порушення ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» п.п.7.2.1. п.7.2. ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Суд звертає увагу на те, що, зазначаючи в актах перевірки ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик») (), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України»), ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд» (), що «страхові та перестрахові договори оформлені з порушенням вимог чинного законодавства», посадовими органами не проаналізовано умов жодного укладеного ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик») (), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України»), ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд» () з їх контрагентами договору страхування та перестрахування, а також не наведено жодного рішення суду в підтвердження свого висновку про «порушення вимог чинного законодавства» або визнання відповідних договорів недійсними, а зроблено висновки щодо нікчемності договорів страхування та перестрахування, які базуються здебільшого на «базах даних Міндоходів» та «інших джерелах інформації».

Так, судом встановлено, що між ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" та його контрагентами укладено наступні договори:

договір про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) № СТ-0401/48 від 01.04.2009 р., укладений з ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик») ();

договір про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) № 0503/01-Ву від 03.05.2007р., укладений з ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України») ();

договір про непропорційне перестрахування на базі ексцеденту збитковості № 1 від 31.10.2010р., укладений з ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України») ();

договори перестрахування (Ковер-ноти), укладені з ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик») ().

договір про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) №ПФ-1001/04 від 01.10.2007р., укладений з ЗАТ «Прогрес-фонд».

Судом встановлено, що у період, який перевірявся, ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" мало відносини з ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик») (), зокрема, було укладено договір про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) № СТ-0401/48 від 01.04.2009 р. (а.с. 68-73). Згідно з п.п. 1.1 п.1 вказаного договору його предметом були: загальні умови конкретних договорів перестрахування, які сторони мають намір укласти надалі. Кожна зі сторін, що підписала даний Договір, може приймати від іншої сторони або передавати їй на перестрахування ризики, відповідно до видів страхування, зазначених в ліцензіях Сторін. Відповідно до п.п. 1.2 п.1 зазначеного договору сторони мали можливість укладати договори факультативного перестрахування (ковер - ноти, сліпи) окремо по кожному ризику чи групі ризиків.

Згідно п.п. 1.3 п.1 названого вище договору предметом конкретного договору перестрахування (ковер-нота, сліпа) є зобов'язання однієї сторони (перестраховика, цесіонера) за обумовлену в ковер-ноті плату (перестрахувальну премію) відшкодувати іншій стороні (перестрахувальнику, цеденту) частину витрат, що виникла в результаті здійснення перестрахувальником страхової виплати за оригінальним договором страхування.

Судом встановлено, що в періоді з 01.10.2010р. по 31.12.2012р. ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» здійснювалась передача страхових ризиків згідно договору про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) № СТ-0401/48 від 01.04.2009 р., укладеного з ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик») (). Так, згідно наступних Ковер-нотів, що підписані посадовими особами та скріплені печатками, позивачем здійснено передачу страхових ризиків ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик»): КН№4798 від 01.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 15084,80 грн.); КН№4881 від 01.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 735000,0 грн.); КН№4799 від 04.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 13924,43); КН№4825 від 06.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 15316,87 грн.); КН№8626 від 08.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 2552,81 грн.); КН№4827 від 11.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 13924,43 грн.); КН№4800 від 12.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 30633,74 грн.); КН№4838 від 22.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 25992,27 грн.); КН№4842 від 22.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 53609,05 грн.); КН№4837 від 29.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 40612,92 грн.); КН№4843від 29.10.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 53609,05 грн.); КН№4808 від 01.11.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 21252,01 грн.); КН№4835 від 04.11.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 26804,52 грн.); КН№4850 від 11.11.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 107218,10 грн.); КН№4853 від 23.11.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 43049,69 грн.); КН№4593 від 05.03.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 8795,80 грн.); КН№4923 від 16.12.2011р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 8795,80 грн.); КН№4811 від 02.11.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 18670,81грн.); КН№4904 від 28.01.2011р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 9008,00 грн.); КН№4811 від 02.11.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 28006,22грн.); КН№4904 від 28.01.2011р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 13316,17 грн.) (а.с. 74-98).

Таким чином, згідно договору про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) № СТ-0401/48 від 01.04.2009 р. ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» перераховано на рахунок ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик») премії на загальну суму 12851177, 49 грн., а саме згідно платіжних доручень: № 5227 від 27.10.2010р. на суму 59642,97 грн.; № 5249 від 03.11.2010р. на суму 21252,01 грн.; № 5251 від 04.11.2010р. на суму 7779,50 грн.; № 5310 від 16.11.2010р. на суму 31794,11 грн.; № 5333 від 19.11.2010р. на суму 109985,01 грн.; № 5351 від 22.11.2010р. на суму 107218,10 грн.; № 5367 від 25.11.2010р. на суму 107218,10 грн.; № 5397 від 30.11. 2010р.; № 5443 від 13.12.2010р. на суму 7779,50 грн.; № 5542 від 30.12.2010р. на суму 10000,00 грн.; №5577 від 12.01.2011р. 7779,50 грн.; № 5583 від 18.01.2011р. на суму 28000,00 грн.; № 5625 від 25.01.2011р. на суму 5000,00 грн.; № 5626 від 25.01.2011р. на суму 144 000,00 грн.; № 5630 від 26.01.2011р. на суму149000,00 грн.; № 5631 від 26.01.2011р. на суму 163000,00 грн.; № 5633 від 28.01.2011р. на суму 22324,17 грн.; № 5683 від 11.02.2011р. на суму 7779,50 грн.; № 5708 від 18.02.2011р. на суму 8795,80 грн.; № 5735 від 24.02.2011р. на суму 115000,00 грн.; № 5797 від 12.03.2011р. на суму 7779,53 грн.; № 5805 від 15.03.2011р. на суму 6000,00 грн.; № 5825 від 18.03.2011р. на суму 115000,00 грн.

Розрахунки між страховими компаніями по договору перестрахування здійснено у безготівковій формі. В податковому обліку дані суми включені до рядка 02 «Валові внески сплачено платником за договором перестрахування з резидентами» в Декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2010рік (ІV квартал 2010) на суму 505718,99грн. та І квартал 2011 року на суму 779458,50 грн.

На підтвердження перерахування перестрахувальної премії надано засвідчений належним чином реєстр документів по банківському рахунку № 1 ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» за період з 01.10.2010р. - 31.12.2012р., з якого вбачається здійснення позивачем платежів за призначенням на оплату перестрахувальної премії відповідно до вищевказаних Ковер-нотів на користь ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик») (а.с. 99-100).

Судом встановлено, що у період, який перевірявся, ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" мало відносини з ТДВ "Страхова компанія "Рада" (ТДВ «СК «Відродження України») (), зокрема, було укладено договір про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) № 0503/01-Ву від 03.05.2007р. (а.с. 117-121).

Згідно з п.п. 1.1 п.1 зазначеного договору його предметом були: загальні умови конкретних договорів перестрахування, які сторони мають намір укласти надалі. Кожна зі сторін, що підписала даний договір, може приймати від іншої сторони або передавати їй на перестрахування ризики, відповідно до видів страхування, зазначених в ліцензіях сторін. Відповідно до п.п. 1.2 п.1 названого вище договору сторони мали можливість укладати договори факультативного перестрахування (ковер - ноти, сліпи) окремо по кожному ризику чи групі ризиків).

Згідно - з п.п. 1.3 п.1 названого вище договору предметом конкретного договору перестрахування (ковер-нота, сліпа) є зобов'язання однієї сторони (перестраховика, цесіонера) за обумовлену в ковер-ноті плату (перестрахувальну премію) відшкодувати іншій стороні (перестрахувальнику, цеденту) частину витрат, що виникла в результаті здійснення перестрахувальником страхової виплати за оригінальним договором страхування.

Судом встановлено, що в періоді з 01.10.2010р. по 31.12.2012р. ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» здійснювалась передача страхових ризиків ТДВ "Страхова компанія "Рада" (ТДВ «СК «Відродження України») (), згідно Ковер-нот, які підписані посадовими особами сторін та скріплені печатками, в свою чергу, за період з 01.10.2010р. по 31.03.2011р. ПАТ «ОМСТ -РЕСПЕКТ» передало страхові ризики за наступними Ковер-нотами: КН№4807 від 01.11.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 137468,21 грн.); КН№4884 від 22.12.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія -13244,45грн.); КН№4885 від 22.12.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія -9691,52 грн.); КН№4872 від 08.11.2010р. (ретроцесійна, перестрахувальна премія - 1049606,92 грн.) (а.с. 122-126).

Таким чином, згідно договору про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) від 03.05.2007 р. № 0503/01-ВУ ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» перераховано на рахунок ТДВ "Страхова компанія "Рада" (ТДВ «СК «Відродження України») () премії на загальну суму 1210011,10 грн., а саме згідно платіжних доручень: № 5248 від 03.11.2010р. 137468,21 грн.; №5452 від 14.12.2010р. на суму 159200,00 грн.; №5504від 21.12.2010р. на суму 181528,46 грн.; №5499 від 21.12.2010р. на суму 184075,00 грн.; №5511 від 22.12.2010р. на суму 22935,97 грн.; №5846 від 24.03.2011р. на суму 524803,46 грн.

На підтвердження перерахування перестрахувальної премії надано засвідчений належним чином реєстр документів по банківському рахунку № 1 ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» з період з 01.10.2010р. - 31.12.2012р., з якого вбачається здійснення позивачем платежів за призначенням на оплату перестрахувальної премії відповідно до вищевказаних Ковер-нотів на користь ТДВ "Страхова компанія "Рада" (ТДВ «СК «Відродження України») ().

Судом встановлено, що ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» (Перестрахувальник) та ТДВ «Страхова компанія «Відродження України» (Перестраховик) укладено договір про непропорційне перестрахування на базі ексцеденту збитковості №1 від 31.10.2010 р. (а.с. 127-129). Відповідно до умов цього договору перестраховик бере на себе зобов'язання після перевищення пріоритету перестрахувальника виплатити в межах своєї відповідальності, встановленої цим договором, збитки, що можуть настати після виплат перестрахувальником страхових сум (їх часток) за договорами страхування (перестрахування), що складають зазначений нижче портфель. Об'єктом страхування є фінансові результати діяльності перестрахувальника по портфелю, що підлягає перестрахуванню за договором. Портфель, що підлягає перестрахуванню складається з договорів добровільного страхування (комплексного) подорожуючих за кордоном, які укладено перестрахувальником через прийняття у страхування таких ризиків у періоді з 01.11.2010р. по 31.10.2011р.

Основними умовами договору перестрахування є: страхові ризики - у відповідності з оригінальними договорами добровільного страхування (комплексного) подорожуючих за кордоном. Очікувана (нарахована) страхова премія за портфелем: 670 000,00 грн. Середня страхова сума - 300 000,00 грн. Планова кількість договорів, що укладаються - 5000 од. Загальна страхова сума за плановою кількістю договорів - 1 500 000 000,00 грн.

За договором попередньою умовою відповідальності перестраховика є повна та своєчасна сплата перестрахувальної премії на поточний рахунок перестраховика. Так, перестрахований сплачує перестраховику перестрахувальну премію в розмірі 132 526,00 грн. Перестрахувальна премія може сплачуватися перестраховику вільними частками по факту отримання відповідних часток за портфелем у 30 - денний термін від дати отримання таких відповідних часток. Перестрахувальний тариф - 4,3 % від обсягу прийнятої Перестраховиком відповідальності за портфелем, що перестраховується.

Судом встановлено, що ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» згідно умов договору про непропорційне перестрахування на базі ексцеденту збитковості №1 від 31.10.2010 р. здійснило перерахування на рахунок ТДВ «СК «Відродження України» () премію на загальну суму 132 526,00 грн., зокрема згідно платіжного доручення №5526 від 27.01.2012р.

На підтвердження перерахування перестрахувальної премії надано засвідчений належним чином реєстр документів по банківському рахунку № 1 ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» з період з 01.10.2010р. - 31.12.2012р., з якого вбачається здійснення позивачем платежів за призначенням на оплату перестрахувальної премії відповідно до вищевказаних Ковер-нотів та договору про непропорційне перестрахування на базі ексцеденту збитковості №1 від 31.10.2010р. на користь ТДВ ТДВ «СК «Відродження України» () (а.с. 130).

В податковому обліку дані суми були включені до рядку 02 «Валові внески сплачені платником за договорами перестрахування з резидентами» в Декларації з податку на доходи Прибуток) страховика за 2010 рік (IV квартал 2010) на суму 817733,64 грн. та І квартал 2011 рік на уму 524803,46 грн.

Судом встановлено та зазначено позивачем, що на час укладення та виконання договору про співпрацю в галузі факультативного страхування (ретроцесії) №0503/01-ВУ від 03.05.2007 року та Договору про непропорційне перестрахування на базі ексцеденту збитковості №1 від 31.10.2010 р. у розпорядженні ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» були документи на підтвердження державної реєстрації ТДВ «СК Зародження України», зокрема копія свідоцтва про державну реєстрації юридичної особи Серія №050702, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа 10.03.2000р., копії Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТДВ «СК «Відродження України», копії ліцензій за відповідними видами добровільного та обов'язкового видів страхування, виданих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України та інші документи, необхідні для ідентифікації юридичної особи, що підтверджують належну цивільну правосуб'єктність юридичної особи на укладення відповідних договорів перестрахування, а засвідчені належним чином копії вказаних документів надано до суду (а.с. 133-153).

Як зазначено позивачем та протилежного не доводилось відповідачем, усі первинні документи, що підтверджують правовідносини позивача з ТДВ «СК «Відродження України» () були надані перевіряючим ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області під час проведення перевірки ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ».

Судом встановлено, що між ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» та ЗАТ «Прогрес-фонд» укладено договір про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) №ПФ-1001/04 від 01.10.2007р.(а.с. 154-156). Згідно з п.п. 1.1 п.1 названого вище договору його предметом були: загальні умови конкретних договорів перестрахування, які сторони мають намір укласти надалі. Кожна зі сторін, що підписала даний договір, може приймати від іншої сторони або передавати їй на перестрахування ризики, відповідно до видів страхування, зазначених в ліцензіях сторін.

Відповідно до п.п. 1.2. п.1. названого вище договору сторони мали можливість укладати договори факультативного перестрахування (ковер-ноти, сліпи) окремо по кожному ризику чи групі ризиків).

Згідно з п.п. 1.3. п.1. названого вище договору предметом конкретного договору гстрахування (ковер-нота, сліпа) є зобов'язання однієї Сторони (Перестраховика, Цесіонера) за обумовлену в ковер-ноті плату (перестрахувальну премію) відшкодувати іншій Стороні (перестрахувальнику, Цеденту) частину витрат, що виникла в результаті здійснення і перестрахувальником страхової виплати за оригінальним договором страхування.

Судом встановлено та зазначено позивачем, що на час укладання та виконання договору про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) № ПФ-1001/04 від 01.10.2007р. у розпорядженні ПАТ «ОМСТ 'ЕСПЕКТ» були документи на підтвердження державної реєстрації ЗАТ «Прогрес-фонд», зокрема копія свідоцтва про державну реєстрації юридичної особи Серія А00 № 022038, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа 07.04.1999р., а також копії Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ЗАТ «Прогрес-фонд», копії ліцензій за відповідними видами добровільного та обов'язкового видів страхування, виданих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України та інші документи, необхідні для ідентифікації юридичної особи, що підтверджують належну цивільну правосуб'єктність юридичної особи на укладення відповідних договорів перестрахування, засвідчені нажним чином копії яких приєднано до матеріалів справи (а.с. 158-163).

Судом встановлено, що в періоді з 01.10.2010р. по 31.12.2012р. за Договором про співпрацю в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) № ПФ-1001/04 від 01.10.2007р. ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» не здійснювало передачу страхових ризиків ЗАТ «Прогрес-фонд».

Згідно з пп. 7.2.1 п. 7.2 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підриємств" (чинного на момент виникнення спірних поравовідносин) передбачено, що дохід від страхової діяльності юридичних осіб - резидентів не підлягає оподаткуванню за ставкою, встановленою у пункті 10.1 статті 10 цього Закону, та оподатковується: за ставкою 0 відсотків - при отриманні доходу внаслідок виконання договорів з довгострокового страхування життя та пенсійного страхування у межах недержавного пенсійного забезпечення у разі викоконання вимог до таких договорів, визначених пунктом 1.37 та пунктом 1.42 статті 1 цього Закону; за ставкою 3 відсотки - при отриманні доходу внаслідок виконання договорів з інших видів страхування.

Для цілей оподаткування страхової діяльності під оподатковуваним доходом слід розуміти суму страхових платежів, страхових внесків, страхових премій (далі - сума валових внесків), одержаних (нарахованих) страховиками-резидентами протягом звітного періоду за договорами страхування і перестрахування ризиків на території України або за її межами, зменшених на суму страхових платежів (страхових внесків, страхових премій), сплачених страховиком за договорами перестрахування з резидентом.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що умовою зменшення оподатковуваного доходу страховика є сплата ним перестрахових платежів за договорами перестрахування.

В свою чергу, здійснення розрахунків за договорами перестрахування є підставою для зменшення оподатковуваного доходу страховика відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Викладені вище обставини свідчать про те, що ПАТ «ОМСТ «РЕСПЕКТ» правомірно здекларовано валові внески, сплачені за договорами перестрахування, в тому числі з ТДВ «Страховик» та ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України»), за період з 01.10.2010р. по 31.03.2011р. в сумі 2 627 714,59 грн., а тому висновок податкового органу про заниження податку та прибуток від страхової діяльності на загальну суму 78831,44 грн. є безпідставним та необґрунтованим.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Частинами 1,2 статті 9 Закону України №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України №996-XIV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Суд критично ставиться до висновків відповідача про нікчемність операції з ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик»), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України»), зроблених на підставі аналізу актів інших податкових органів, відповідно до яких встановлено, що ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик») здійснювались операції з перестрахування на страхові компанії, що фактично не мали можливості здійснювати страховий захист майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб (страхувальники) у зв'язку з відсутністю активів. Так, наприклад, виходячи виключно з аналізу акту «Про результати планової виізної перевірки ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України) () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 31.12.2013р.» № 28/22-4/30779308 від 19.07.2013р.; акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТДВ «Сяйво» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 31.12.2013р.» № 28/22-1/32704920, складених Броварською ОДПІ Міндоходів у Київській області, в яких зазначено, що правочини, укладені з ТДВ «Страхова компанія «Сяйво» (ТДВ «Страховик»), ТДВ «СК «Рада» (ТДВ СК «Відродження України»), мають ознаки нікчемності та є нікчемними в силу припису закону, оскільки, на думку податкового органу, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства та вчинені з удаваною метою приховування сплати податків третіх осіб. Виходячи виключно з вищенаведеного, посадовими особами державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області зроблено висновок про порушення позивачем пп. 7.2.1 п.7 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», внаслідок чого встановлено завищення суми валових внесків, сплачених платником за договорами перестрахування на суму 2 627714,59 грн.

Відповідно до ст.ст.46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позивачем виконано всі зобов'язання за договорами, укладеними з його контрагентами, в тому числі сплачено грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п. 201.1 та п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, що свідчить про реальність господарських операцій по виконанню зазначених договорів.

Згідно із п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010 р. "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства" факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки, відповідачем не надано.

При цьому, суд зауважує, що в силу закону отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або висновки про відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, так як ані акт податкової перевірки, ані довідка зустрічної звірки не мають преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно засвідчують обставини фактичної дійсності.

Не було також надано копій податкових повідомлень-рішень, винесених відносно контрагента позивача із доказами узгодження вміщених у них податкових зобов'язань. Посилання відповідача на те, що порушення, вчинені контрагентом позивача тягнуть за собою як наслідок порушення з боку позивача, не відповідають нормам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки відповідача, викладені в акті №3781/15-53-22-2/22448445 від 25.12.2013р., безпідставні та спростовуються документально.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів визнання недійсними у судовому порядку договорів, укладених ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" з його контрагентами. Зобов'язання за договорами між позивачем та його вищевказаними контрагентами виконані сторонами у повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами, копії яких приєднано до матеріалів справи, тому посилання на нікчемність правочину є необґрунтованим.

Жодна норма податкового законодавства не вимагає від платника податків контролювати законність державної реєстрації, видачі свідоцтва платника ПДВ, сплату до бюджету податків та ведення бухгалтерського та податкового обліку своїх контрагентів. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне винесення Податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Розглядаючи справу «Інтерспав» проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: «коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливе порушення податкового законодавства контрагентом, за умови необізнаності товариства щодо таких порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" порушує вимоги податкового законодавства, окрім посилання на акти інших податкових органів щодо його контрагентів. Проте, з огляду на викладені позиції вищих судових інстанцій та положення норм права, факти порушень контрагентом позивача податкового законодавства не приймаються судом як доказ того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагента у системі оподаткування.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на зазначене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 14.01.2014р., прийняте державною податковою інспекцією у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.71 цього КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" до ДПІ у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.01.2014 року.,- задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.01.2014 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, яким збільшено суму грошового зобов'язання ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" на 88758,30 грн. (вісімдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят вісім грн. 30 коп), яка складається з наступних сум: за основним платежем у розмірі 78 831,5 грн. (сімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять одна гривня 50 коп.) та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 9 926, 8 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять шість гривень 80 коп.).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ "Одеське муніципальне страхове товариство "Респект" витрати зі сплати судового збору у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05 жовтня 2015 року.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.