Справа № 817/1813/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року 15 год. 15 хв.Справа № 817/1813/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 29 грудня 2014 року); представника відповідача - ОСОБА_2 (довіреність від 19 березня 2015 року); третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 - не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Рівненської обласної державної адміністрації - ОСОБА_4 (довіреність від 14 січня 2015 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Держземагенства у Рівненській області до Державного реєстратора Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Прокопець Яніни Володимирівни про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Держземагенства у Рівненській області (далі іменується - позивач) до Державного реєстратора Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Прокопець Яніни Володимирівни (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати дії відповідача щодо прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.06.2015 № НОМЕР_2 неправомірними; скасувати дане рішення; зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача, прийняту 02.06.2015 за реєстраційним номером НОМЕР_3.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, позивач, як розпорядник земель сільськогосподарського призначення, звернувся до Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції із заявою від 02.06.2015, проте за результатами її розгляду державним реєстратором прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Позивач зазначає, що таке рішення відповідача є протиправним, оскільки для проведення відповідної реєстраційної дії, першим надано усі належні документи. Натомість, відповідачем у рішенні зазначено, що подані документи суперечать відомостям про земельну ділянку, наявним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач зазначає, що при затвердженні проекту землеустрою щодо оренди земельної ділянки, ним змінено її цільове признання: із земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що належить до повноважень позивача. А відтак, відповідач не мав правових підстав для відмови у державній реєстрації права оренди земельної ділянки з новим цільовим призначенням.

Ухвалою судді від 03.07.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 04.09.2015, прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову та вказав, що в ході пошуку інформації в Державному земельному кадастрі, встановлено, що земельна ділянка НОМЕР_4 зареєстрована в ДЗК від 02.12.2014 цільове призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна НОМЕР_5 від 02.06.2015 та згідно поданих документів Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_6 від 08.12.2014, зареєстровано право державної власності за власником Держава Україна в особі Головного управління Держземагенства у Рівненській області на земельну ділянку НОМЕР_7 цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення. Згідно Наказу Головного управління Держземагенства у Рівненській області №17-168/16-15-СГ від 20.02.2015 та Договору оренди землі від 11.03.2015 передано в оренду громадянину ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1216 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Отже, відповідач дійшов висновку, що подані позивачем документи суперечать один одному та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а відтак спірне рішення є правомірним.

Посилаючись на наведені доводи, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог повністю.

У судове засідання також прибув представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Рівненської обласної державної адміністрації, та підтримав правову позицію позивача щодо предмета спору.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 04.09.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача) звернувся до Головного управління Держземагенства у Рівненській області із заявою від 13.02.2015 про затвердження Проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки прощею 0,1216 га в оренду терміном на 49 років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована за межами населених пунктів на території Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, та надання її в оренду терміном на 49 років (а.с. 76).

Наказом Головного управління Держземагенства у Рівненській області від 30.12.2013 №РВ/:04:014/00000784 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області; орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1216 га, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (а.с. 6).

Наказом Головного управління Держземагенства у Рівненській області від 20.02.2015 №17-168/16-15-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки», наказано затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки прощею 0,1612 га в оренду терміном на 49 років громадянину ОСОБА_3, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області; передати в оренду громадянину ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1216 га (кадастровий номер НОМЕР_4) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташованої на території Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області; укласти договір оренди із громадянином ОСОБА_3, встановивши орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 5 відсотків від її нормативної грошової оцінки в сумі 2581 грн. 93 коп. за рік (а.с. 8).

Між Головним управлінням Держземагенства у Рівненській області та громадянином ОСОБА_3 укладено Договір оренди землі від 11.03.2015 (а.с. 32), щодо передачі у платне строкове користування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташованої на території Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області.

Між сторонами правочину також укладено Акт прийому-передачі земельної ділянки, без зазначення дати (а.с. 35).

З метою державної реєстрації договору оренди землі від 11.03.2015, позивач - Головне управління Держземагенства у Рівненській області, звернувся до Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 28).

Відповідно до картки прийому заяви №21739225 (а.с. 31), позивачем для реєстрації договору оренди землі надані документи, зокрема, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_6 від 08.12.2014 (а.с. 43); Наказ Головного управління Держземагенства у Рівненській області від 20.02.2015 №17-168/16-15-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки»; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_8 від 29.04.2015 (а.с. 40); Договір оренди землі від 11.03.2015.

За результатами розгляду заяви позивача, відповідачем - Державним реєстратором Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Прокопець Яніною Володимирівною прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.06.2015 НОМЕР_9 (а.с. 50).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення - рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.06.2015 НОМЕР_9, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

У спірному рішенні зазначено, що: «Я державний реєстратор прав на нерухоме майно Прокопець Яніна Володимирівна, розглянув заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 02.06.2015 14:08:21 за реєстраційним номером НОМЕР_3, яку подав ОСОБА_6, Держава Україна в особі Головного управління Держземагенства у Рівненській області, що діє на підставі Довіреність, серія і номер: 07-09-210, виданий 31.03.2015, видавник: Головне управління Держземагенства у Рівненській області, податковий номер НОМЕР_1, для проведення державної реєстрації іншого речового права право оренди земельної ділянки на земельну ділянку з реєстраційним номером НОМЕР_10, що розташований Рівненська обл., Костопільський р., с/рада Злазненська, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, та встановив, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують».

У рішенні зазначено, що відповідно до частини 10 статті 79-1 Земельного кодексу України, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. В ході пошуку інформації в Державному земельному кадастрі, проведеному за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Про інформаційну взаємодію органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та органу державної реєстрації прав» від 22.02.2012 №118, встановлено, що земельна ділянка НОМЕР_4 зареєстрована в ДЗК від 02.12.2014 цільове призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна НОМЕР_5 від 02.06.2015 та згідно поданих документів Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_6 від 08.12.2014, зареєстровано право державної власності за власником Держава Україна в особі Головного управління Держземагенства у Рівненській області на земельну ділянку НОМЕР_7 цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення. Згідно Наказу Головного управління Держземагенства у Рівненській області №17-168/16-15-СГ від 20.02.2015 та Договору оренди землі від 11.03.2015 передано в оренду громадянину ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1216 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Отже, подані документи суперечать один одному та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відмова відповідача у реєстрації прав оренди земельної ділянки здійснена на підставі статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 (далі іменується - Закон України №1952-IV).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 9 Закону України №1952-IV, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтю 9 Закону України №1952-IV також встановлено, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №868 від 17.10.2013 (далі іменується - Порядок №868), під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Так, державним реєстратором прав на нерухоме майно Прокопець Я.В. під час розгляду поданих позивачем документів проведено перевірку наявних даних в Державному реєстрі прав за кадастровим номером земельної ділянки НОМЕР_4, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № НОМЕР_11 від 02.06.2015.

Згідно даних Державного реєстру прав право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: Рівненська область, Костопільський район, Злазненська с/р, кадастровий номер НОМЕР_4, зареєстровано за Держава Україна в особі Головного управління Держземагентства України у Рівненській області 08.12.2014, цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення.

Згідно поданих документів в оренду передається земельна ділянка категорії земель промисловості з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Отже, як зазначено в спірному рішенні, подані документи суперечать відомостям про земельну ділянку, наявним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З даного приводу позивач вказав, що зміна цільового призначення земельної ділянки проводиться при затвердженні проекту землеустрою органом, уповноваженим приймати такі рішення та розпоряджатися земельною ділянкою. Тобто, при затвердженні проекту землеустрою щодо оренди земельної ділянки, позивачем змінено її цільове признання: із земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.04.2015 (а.с. 12).

Відповідно до пункту є-1 частини 1 статті 15-1 Земельного кодексу України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 1 статті 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 2 статті 20 Земельного кодексу України).

Посилаючись на наведені вище норми, позивач вказує, що зміна цільного призначення земельної ділянки відбулась саме на підставі рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її передачу третій особі у користування, а відтак відповідач був зобов'язаний здійснити реєстрацію речового права - оренди земельної ділянки на підставі такого рішення.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача та зазначає наступне.

Згідно пункту 38 Постанови Кабінет Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26.10.2011 №1141 (далі іменується - Порядок №1141), державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав.

За приписами пункту 40 Порядку №1141, у разі внесення змін у зв'язку із зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для зміни відомостей: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться зміни до Державного реєстру прав; 3) підстава для внесення змін до запису: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

Суд зазначає, що відомості щодо цільового призначення земельної ділянки являються відомостями про нерухоме майно.

Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав установлює Мін'юст (пункт 44 Порядку №1141).

Внесення змін до Державного реєстру прав здійснюється відповідно до вимог Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1429/20167 (далі іменується - Порядок №3502/5).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №3502/5, для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав (пункт 2.10 Порядку №3502/5).

Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача із заявою та відповідними документами про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - земельну ділянку, розташовану на території Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області (кадастровий номер НОМЕР_4). Тобто, у встановленому законом порядку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не були внесені зміни щодо відомостей про земельну ділянку. Натомість, державний реєстратор не наділений правом самостійно вносити зміни до відомостей про земельну ділянку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України №1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Таким чином, відповідач, встановивши розбіжності у документах щодо земельної ділянки - різні цільові призначення земельної ділянки, правомірно прийняв рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій.

У судовому засіданні представник позивача вказав, що до повноважень Головного управління Держземагенства у Рівненській області віднесено право розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення і у тому випадку, коли рішенням цього органу затверджується проект землеустрою, яким змінюється призначення земельної ділянки для потреб промисловості. Дане твердження позивача зумовлено тим, що під час розгляду справи, відповідач вказав, що Головне управління Держземагенства у Рівненській області після зміни цільового призначення земельної ділянки з сільськогосподарського на землі промисловості, не може розпоряджатися нею.

Проте, суд не бере до уваги дані посилання сторін та зазначає, що у межах адміністративної справи розглядається питання правомірності рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку, розташовану на території Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області (кадастровий номер НОМЕР_4). Натомість, спірним рішенням було встановлено, що подані позивачем документи суперечать один одному. При цьому, оцінка щодо наявності права розпорядження позивачем земельною ділянкою чи відсутність такого права, відповідачем не надавалась, що вбачається зі змісту спірного рішення.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська