Справа № 309/4038/15-а
Суддя: Савицький С. А.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/4038/15-а
Провадження № 2-а-1828/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2010 р. м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Савицький С.А.

при секретарі судового засідання Штенгель О. О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Хустського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом посилаючись на те, що постановою інспектора Хустського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 від 05.08.2010 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 330 грн. за ст.122 ч.1 КУпАП. Згідно постанови 05.08.2010 року на автодорозі Мукачево-Рогатин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, об»їхав автомобіль, що рухався в попутному напрямку, перетнувши суцільну смугу руху. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування з наступних підстав. Позивач дійсно 05.08.2010 року на автодорозі Мукачево-Рогатин здійснив обгін вантажного автомобіля ЗІЛ, при цьому, завершуючи маневр обгону, при поверненні на свою смугу, перетнув суцільну лінію розмітки. На ділянці дороги, де позивач почав здійснювати маневр обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, була наявна переривчаста лінія (дорожна розмітка 1.5), інших автомобілів ні в попутному, ні у зустрічному напрямку дороги в той момент не було. А тому відповідно до вимог п.14.2 ПДР України, позивач переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а також у тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу, і здійснив обгін. На тій ділянці дороги, на якій після завершення маневру обгону позивач повернувся на свою (праву) смугу руху, переривчаста лінія розмітки перейшла у суцільну лінію, і ОСОБА_1 її перетнув. Саме після цього він був зупинений інспектором ДПС, який склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач вважає, що не порушував Правил дорожнього руху. Інспектор ДПС не міг фізично бачити здійснення позивачем маневру обгону, оскільки патрульна машина наблизилась до місця події під час завершення обгону, а тому не може об»єктивно судити про можливе правопорушення. Тобто обвинувачення позивача у скоєні адміністративного правопорушення ґрунтується на припущенні, а не на об»єктивних доказах. Жодних доказів вини позивача у скоєнні правопорушення, крім власної заяви інспектора, у протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовано. Відповідач не роз»яснив позивачу його процесуальні права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Постанова про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2001 року №185. У постанові не повністю зазначено найменування органу внутрішніх справ, посадова особа якого розглядала матеріали адміністративної справи, відсутні дані про спеціальне звання посадової особи, яка розглянула матеріали справи і наклала на позивача адміністративне стягнення, не вказано пункт ПДР України, які порушив позивач та ін. Дану постанову відповідач виніс на місці складання протоколу на автодорозі (на місці зупинки транспортного засобу), хоча в постанові зазначено, що адміністративна справа розглядалася в Хустському ДАІ.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на наведені в заяві обставини, просив суд його задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причини неявки в судове засідання суду не відомі.

Виходячи з наявних доказів у справі суд вважає за можливе на підставі ст. 128 ч. 4 КАС України справу вирішувати без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України, відповідач на пропозицію суду в ухвалі від 19.08.2010 р. не подав письмових заперечень з посиланням на докази якими б доводили такі заперечення, що дає підстави суду вирішувати справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що постановою інспектора Хустського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 від 05.08.2010 року на позивача ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 330 грн. за ст.122 ч.1 КУпАП. Згідно постанови 05.08.2010 року на автодорозі Мукачево-Рогатин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, об»їхав автомобіль, що рухався в попутному напрямку, перетнувши суцільну смугу руху.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

КУпАП закріплений принцип, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак всупереч цьому інспектор ДПС в постанові не зазначив мотиви відхилення заперечень позивача та не зазначено,яким доказами спростовуються його твердження.

Винесена відповідачем постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 22.02.2001 року № 185.

Згідно ст. 71 ч 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано суду заперечень і доказів, які б спростовували доводи позивача щодо обставин, які викладені в позовній заяві.

За наведених обставин поданий позов є підставний і обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. ст.6,18,71,104, 128, 138,158-163, 171-2 ч.2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову інспектора Хустського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 , винесену 05.08.2010 року серії АО №117899 по накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 330 грн. на ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна,оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5