Справа № 701/720/15-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 701/720/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гнідіній М.Ю.,

за участю:

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2,

від відповідача Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області Власюк О.С.,

від відповідача реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області Шуляк-Гончаренко С.В.,

від третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Лисакове» Цисар О.Є.,

третьої особи - уповноваженої особи від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки Косовського А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лисакове» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, треті особи: уповноважена особа від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки Косовський Андрій Григорович та товариство з обмеженою відповідальністю «Лисакове» про скасування державної реєстрації нерухомого майна, скасування рішення та свідоцтва, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Лисакове» (раніше - фермерське господарство «Лисакове»), третя особа по справі, звернулося з апеляційною скаргою на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року, якою задоволено позов ОСОБА_8 до Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області. У своїй апеляційній скарзі скаржник просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно встановив обставини справи та помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник позивача, відповідача - Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, та третя особа - уповноважена особа від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки Косовський Андрій Григорович заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи - реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, просила прийняти законне рішення на розсуд суду.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що під час прийняття оскаржуваного рішення Буцької селищної ради №70 від 08.11.2012 про надання дозволу на державну реєстрацію права власності, проведення реєстраційних дій, а також видачі свідоцтва про право на майновий пай від 20.10.2011 року на ім'я фермерського господарства «Лисакове», були допущені суттєві порушення діючого законодавства. А саме, що документи, які стали підставою для прийняття оспорюваного позивачем рішення про надання дозволу на реєстрацію та для подальших реєстраційних дій, були оформлені до моменту державної реєстрації самого ТОВ «Лисакове». На цій підставі суд першої інстанції задовольнив позов, скасував рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області №70 від 08.11.2012 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1», скасував свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія НОМЕР_1 від 20.10.2011, видане Буцькою селищною радою на ім'я фермерського господарства «Лисакове», та скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20301804 від 26 березня 2015 року та зобов'язав реєстраційну службу Маньківського районного управління юстиції Черкаської області здійснити відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, та дослідивши у судовому засіданні наявні у справі докази, а також докази, надані сторонами під час апеляційного розгляду, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до протоколу загальних зборів КСП «Гірський Тікич» (колишній колгосп) від 18 березня 2000 року, було затверджено акт розпаювання майна підприємства. Внаслідок цього колишні працівники стали співвласниками часток у майні підприємства, яке припинило своє існування.

Протягом 2010-2011 роках ТОВ «Лисакове» купувало у громадян-власників їх майнові паї, та загалом придбало 6,6 відсотків.

У 2012 році ТОВ «Лисакове» вчинило дії по виділенню з спільного майна своєї частки та оформленню на цю частку права власності.

Для цього директора ФГ «Лисакове» Рева В.В. - звернулася до виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області з заявою про видачу повторного свідоцтва на право власності на майновий пай замість попереднього (Серія НОМЕР_2), в якому була виявлена помилка у даті видачі та надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1.

08.11.2012 виконавчим комітетом Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області було прийнято рішення № 70 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1» (далі по тексту - оскаржуване, спірне рішення).

Згідно з п. 1 зазначеного рішення вирішено надати повторне свідоцтво (Серія НОМЕР_1) на право власності на майновий пай замість попереднього (Серія НОМЕР_2), в якому була виявлена помилка у даті видачі ( замість 20 жовтня 2011 року було помилково надруковано 20 вересня 2011 року) (далі по тексту - Свідоцтво).

Відповідно до п. 2 оскаржуваного рішення вирішено надати дозвіл на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення: А-1 Автовагова, А Навіс, Б-1 Зерносховище, Б навіс (тимчасовий), В-1 Зерносховище, Г-1 Гараж, Д-1 Зерносховище, під Д Підвал, Е- Навіс (тимчасовий), Ж- 1 Трансформаторна, З-1 Сварочний цех, И-1 Будинок тваринника, И прибудова, І- Навіс ( тимчасовий), К-1 Сарай, К-Підвал, Л-1 КДУ, л Прибудова, по АДРЕСА_1 на ім'я ФГ «Лисакове».

Підставою для винесення оскаржуваного рішення № 70 слугували витяг з протоколу зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки № 3 від 20 жовтня 2011 року (а.с. 88), з якого вбачається, що зборами спілки громадян-співвласників земельних та майнових паїв «Буки» Маньківського району Черкаської області за результатами розгляду заяви директора ФГ «Лисакове» Реви В.В. про виділення майнових паїв в натурі на суму 282860,09 грн., витяг з протоколу зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки № 3 від 20 жовтня 2011 року та акти прийому-передачі основних засобів майна, яке передається ФГ «Лисакове» згідно договорів купівлі-продажу власників паїв від 20 жовтня 2010 року (а.с. 84-85) та від 20 жовтня 2011 року (а.с. 86-87), ідентичні за змістом.

На підставі рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради № 70 від 08.11.2012 ФГ «Лисакове» було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 (а.с. 7), з якого вбачається, що ФГ «Лисакове» має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства спілка громадян власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» Маньківського району Черкаської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 20 жовтня 2011 року.

В матеріалах справи міститься також копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 (а.с. 83), виданого Буцькою селищною радою ФГ «Лисакове», що має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства громади власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» Маньківського району Черкаської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 20 жовтня 2010 року. У свідоцтві зазначено, що загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 20 жовтня 2011 року становить 282860,09 грн., частка ФГ «Лисакове» визначена в розмірі 282860,09 грн. або 6,6 відсотків. Дата видачі свідоцтва не зазначена.

Як встановлено із пояснень селищного голови смт. Буки, представником ФГ «Лисакове» для отримання свідоцтва про право власності на майновий пай було подано договори купівлі-продажу майнових паїв, свідоцтва про право власності на придбані майнові паї та заяву про видачу свідоцтва, на підставі яких було видано свідоцтво про право власності на майновий пай ФГ «Лисакове» станом на 20.10.2010.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії НОМЕР_3 від 26 жовтня 2002 року (а.с. 23) має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Гірський Тікич» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 18 березня 2000 року.

Посилаючись на те, що вона є власником майнового паю, позивачка звернулась до суду. Вказує, що про існування оспорюваних рішень вона дізналася після державної реєстрації за ФГ «Лисакове» права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, що відбулася згідно з рішенням державного реєстратора від 26.03.2015 року на підставі, зокрема, і оскаржуваного рішення, вважаючи свої права як співвласника майна колишнього КСП «Гірський Тікич» порушеними.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області від 08.11.2012 № 70 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1», колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з виділенням в натурі третій особі ФГ «Лисакове» майнового паю з подальшою реєстрацією об'єктів нерухомого майна за вказаною юридичною особою.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року № 2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» і Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, що був чинним на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. На підставі ст. 9 зазначеного Закону право розпоряджатися своїм паєм член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Пунктом 8.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мін'юсту України від 07.02.2002р. №7/5, (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 № 1692/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за № 157/6445, яке було чинне на час прийняття виконавчим комітетом сільської ради оскаржуваного рішення, і на яке посилається відповідач, встановлено, що органами місцевого самоврядування проводиться оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно, в т. ч. фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують право власності на об'єкти нерухомого майна та не віднесені до правовстановлюючих документів, передбачених у додатку 2 до Положення.

Частиною 1 та 3 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Відповідно до пункту 2 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 № 177, майновий пай - це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Пунктом 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємства та їх документального посвідчення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 встановлено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком; у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Відповідно до п. 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року № 62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 р. за № 305/5496, із змінами, внесеними Наказами Міністерства аграрної політики України від 24.02.2003 № 39 та від 29.07.2004 № 275, кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм, отримавши його в натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім'ї і використати його на свій розсуд.

Згідно п. 9 даного Порядку виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. З метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність (п. 10 Порядку).

У відповідності з п. 12 даного Порядку збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників, в т. ч. для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 15 зазначеного Порядку виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі на підставі рішення зборів співвласників.

Згідно з пунктами 9, 16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. N 62 (далі по тексту - Порядок № 62), виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групі власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється згідно із затвердженою загальними зборами членів колективного сільськогосподарського підприємства структурою пайового фонду та не інакше, як на підставі рішення зборів співвласників майнових паїв.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх сільськогосподарських підприємств (далі по тексту - Наказ № 315).

Згідно з п. 2.5 Наказу № 315 рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.

З наведених вище положень законодавства, яким врегульовано питання щодо виділення майнових паїв в натурі, вбачається, що питання виділення майнового паю вирішується загальними зборами співвласників.

Для прийняття оспорюваного позивачкою рішення Буцької селищної ради №70 від 08.11.2012 року та подальшої реєстрації майна за ТОВ «Лисакове», представниками цього підприємства було надано витяг з рішення зборів громадської організації Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв № 3 від 20 жовтня 2011 року (а.с. 88). Відповідно до тексту цього документу, членами Спілки прийнято рішення про виділення з спільного майна долі у власність ТОВ «Лисакове».

В той же час для прийняття рішення Буцької селищної ради №70 від 08.11.2012 року та подальшої реєстрації майна за ТОВ «Лисакове», представниками цього підприємства не було надано відповідного протоколу загальних зборів власників майнових паїв, як це передбачено чинними на той час нормативними актами.

Представник апелянта у судовому засіданні пояснив, що дійсно, загальних зборів власників майнових паїв з цього питання не проводилося, а замість того 20 жовтня 2011 року відбулися збори громадської організації - Спілки власників майнових паїв колишнього КСП «Гірський Тікич», які і вирішили питання виділення ТОВ «Лисакове» майна у рахунок його долі у спільному майні.

Суд не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки немає підстав ототожнювати рішення громадської організації та рішення загальних зборів власників майнових паїв. Саме загальні збори власників майнових паїв, відповідно до діючих на той час нормативних актів, мають повноваження щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна.

Сторонами суду не надано документів, з яких вбачається, що до складу членів вказаної громадської організації увійшли усі власники майнових паїв колишнього КСП «Гірський Тікіч», та в той же час не увійшли інші особи, які не є власниками майнових паїв.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду Головою громадської організації - Спілки співвласників, надано письмові пояснення, що витяг протоколу загальних зборів громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв с. Буки Маньківського району Черкаської області від 20 жовтня 2011 року є підробленим тому, що збори Спілки у 2011 році не проводились. Останні збори Спілки відбулися 20 жовтня 2010 року - до створення ФГ «Лисакове» (запис про внесення до ЄДРПОУ ФГ «Лисакове» датований 04.04.2011), а протокол у порядку денному не містить питання про виділ на користь ФГ «Лисакове» жодного майна і підписаний дев'ятьма членами Комітету спілки власників майнових паїв.

Враховуючи наведене, витяг з протоколу зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки № 3 від 20 жовтня 2011 року (а.с. 88) про виділення майнових паїв в натурі на суму 282860,09 грн. та акти прийому-передачі основних засобів майна, яке передається ФГ «Лисакове» згідно договорів купівлі-продажу власників паїв від 20 жовтня 2010 року (а.с. 84-85) та від 20 жовтня 2011 року (а.с. 86-87), не можуть вважатися документами, що підтверджують виникнення права на майно, що виділяється в натурі, у ФГ «Лисакове», враховуючи пояснення голови Спілки Косовського А.Г., згідно з якими загальні збори Спілки не вирішували питання щодо виділення майна в натурі ФГ «Лисакове» ні в 2010, ні в 2011 роках, а витребовуване згідно з ухвалою суду від 17 вересня 2015 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, рішення, на підставі якого Буцькою селищною радою було видано ФГ «Лисакове» попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства реорганізованого КСП с. Буки (серії НОМЕР_2) станом на 20.10.2010 не надано, зважаючи, що ФГ «Лисакове» як юридичну особу було зареєстровано 04.04.2011, колегія суддів приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області №70 від 08.11.2012 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1» прийняте безпідставно та правильно скасовано судом першої інстанції.

При вирішенні справи колегія суддів приймає до уваги правову позицію, наведену у ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 червня 2014 року по аналогічній справі № К/800/65260/13, а саме: згідно додатку постанови Кабінету Міністрів України №177 від 28.02. 2001р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», відповідне свідоцтво на майновий пай могло бути видане тільки фізичній особі громадянину, із зазначенням його прізвища, імені по батькові та паспортних даних.

Таким чином, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії НОМЕР_1 від 08.11.2012, видане Буцькою селищною радою фермерському господарству «Лисакове» на підставі оскаржуваного рішення №70 від 08.11.2012 є таким, що видане з порушенням постанови Кабінету Міністрів України №177 від 28.02. 2001р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки».

Враховуючи те, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії НОМЕР_1 від 08.11.2012, видане Буцькою селищною радою фермерському господарству «Лисакове» на підставі незаконного рішення №70 від 08.11.2012 та має посвідчувальний характер, вказане свідоцтво також підлягає скасуванню.

Перевіряючи доводи апелянта щодо пропуску позивачем встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України строку на звернення з даним позовом до суду, зважаючи на ту обставину, що оскаржуване рішення відповідача було прийняте у 2012 році, а позов подано в червні 2015 року, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено колегією суддів, спірні правовідносини виникли у зв'язку з прийняттям загальними зборами співвласників майнових паїв с. Буки рішення про виділенням в натурі третій особі ФГ «Лисакове» майнового паю з подальшим прийняттям Буцькою селищною радою оскаржуваного рішення № 70 від 08 листопада 2012 року та реєстрацією об'єктів нерухомого майна за вказаною юридичною особою згідно з рішенням державного реєстратора від 26.03.2015.

З матеріалів справи вбачається, що загальні збори, на яких вирішувалося б питання про виділення в натурі третій особі ФГ «Лисакове» не проводилися, оригінал рішення таких зборів взагалі відсутній, а отже, про існування витягу з протоколу зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки № 3 від 20 жовтня 2011 року, який в подальшому слугував однією з підстав для прийняття Буцькою селищною радою оскаржуваного рішення № 70 від 08 листопада 2012 року, ОСОБА_8 як співвласнику майнового паю, не могло бути відомо.

Про порушення своїх прав рішенням виконавчого комітету Буцької селищної ради № 70 від 08.11.2012 позивач, як вказано у позовній заяві, дізналася після державної реєстрації за ФГ «Лисакове» права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, що відбулася згідно з рішенням державного реєстратора від 26.03.2015.

З даним позов позивач звернулася до суду 23.06.2015, тобто з дотримання строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Перевіряючи висновок суду першої інстанції про задоволення вимог адміністративного позову про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень № 20301804 від 26 березня 2015 року та зобов'язання реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області здійснити відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, колегія суддів виходить з наступного.

Для встановлення протиправності дій відповідача необхідним є з'ясування питання відповідності вчинення оскаржуваних дій по здійсненню реєстрації права власності на нерухоме майно державним реєстратором та наявності повноважень на їх здійснення вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до ст. 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Приписами частини другої статті 15 Закону № 1952-IV визначено, що орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У відповідності до ч. 7 ст. 15 Закону № 1952-IV розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Абзацом першим частини 3 статті 16 Закону № 1952-IV визначено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Аналогічні положення містить і Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868 (далі по тексту - Порядок).

Згідно абзацу 3 пункту 15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року № 62, свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Судом встановлено, що на підтвердження виникнення у ФГ «Лисакове» права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 державному реєстратору подано наступні документи: витяг з протоколу зборів Спілки від 20 жовтня 2011 року за підписом секретаря зборів та акт прийому передачі від 20 жовтня 2011 року за відсутності печатки Спілки, Свідоцтво про право власності на майновий пай, видане Буцькою селищною радою з відміткою про виділення майна в натурі.

За результатами розгляду вказаних документів 26 березня 2015 року державним реєстратором на підставі заяви про державну реєстрацію прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, за фермерським господарством «Лисакове» (а.с. 171) та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 169-170).

Судом досліджено свідоцтво про право власності на майновий пай, видане Буцькою селищною радою, подане державному реєстратору (а.с. 113).

На звороті свідоцтва наявна відмітка про виділення майна в натурі з переліком майна, що засвідчений підписом ОСОБА_10 та печаткою, зазначено дату - 21.01.2015.

Відповідно до п. 15 Порядку № 62 виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою.

Голова Спілки Косовський Андрій Григорович у своїх письмових поясненнях, наданих суду, вказав, що ОСОБА_10 не уповноважена підписувати документи Спілки, оскільки на посаду заступника голови Спілки не призначалася, а також за цим фактом порушено кримінальне провадження № 0000148 за ст. 358 ч. 1 КК України стосовно підроблення свідоцтва про право власності на майновий пай на ім'я ФГ «Лисакове», на підтвердження чого надано витяг з кримінального провадження № 0000148.

З наведеного вбачається, що повноваження ОСОБА_10 на здійснення відміток про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства є непідтвердженими.

Колегією суддів встановлено, що оригінал протоколу загальних зборів громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв с. Буки Маньківського району Черкаської області від 20 жовтня 2011 року, на якому вирішувалося питання про виділення ФГ «Лисакове» майнових паїв в натурі; оригінал акта прийому-передачі основних засобів та майна, яке передається ФГ «Лисакове» згідно договорів купівлі-продажу власників паїв від 20.10.2011 відсутні.

Таким чином, подані державному реєстратору ФГ «Лисакове» документи для державної реєстрації, зважаючи на відсутність оригіналів таких документів та враховуючи обставини, встановлені вище, не дають змоги встановити відповідність заявлених до реєстрації прав поданим документам.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 цього Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Рішення про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, за фермерським господарством «Лисакове» від 26 березня 2015 року № 20301804 прийняте державним реєстратором без дотримання вищенаведених вимог Закону № 1952-IV, оскільки подані для державної реєстрації не відповідають встановленим вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав поданим документам.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову про скасування рішення державного реєстратора від 26 березня 2015 року № 20301804.

Стосовно доводів апеляційної скарги позивача в частині того, що прав позивача не порушуються оскаржуваними у даній справі рішеннями, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Таким чином, у даному випадку підставами для визнання цих дій неправомірними є невідповідність таких дій вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який вчиняє ці дії. Утім, обов'язковою умовою визнання дій неправомірними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів у зв'язку з вчиненням реєстраційних дій та прийнятих рішень.

ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката) серії НОМЕР_3 від 26 жовтня 2002 року (а.с. 23) має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Гірський Тікич» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 18 березня 2000 року.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з незаконним, виходячи з позиції позивача, виділенням в натурі третій особі ФГ «Лисакове» майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства без урахування інтересів інших співвласників такого майна з подальшою реєстрацією права власності.

Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2001 передбачено забезпечення недопущення порушень майнових прав колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі права власності на паї, для чого, у тому числі визнано за необхідне забезпечити утворення комісій з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також здійснення заходів, передбачених пунктом 1 цієї статті, із залученням до їх складу колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, працівників органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та представників суб'єктів господарювання, які було створено внаслідок реорганізації чи на основі майна, що належало ліквідованим колективним сільськогосподарським підприємствам.

На виконання зазначеного Указу наказом міністерства аграрної політки України від 14 березня 2001 року № 62 було затверджено Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 9, 16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. N 62 (далі по тексту - Порядок № 62), виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групі власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється згідно із затвердженою загальними зборами членів колективного сільськогосподарського підприємства структурою пайового фонду та не інакше, як на підставі рішення зборів співвласників майнових паїв.

Оскільки колегією суддів встановлено порушення наведених вимог законодавства при виділенні ФГ «Лисакове» зі складу пайового фонду майна в натурі, права та інтереси ОСОБА_8 як співвласника пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Гірський Тікич» на підставі свідоцтва на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката) серії НОМЕР_3 від 26 жовтня 2002 року порушені спірними рішеннями відповідачів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лисакове» залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 05.10.2015

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.