Справа № 813/2752/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року справа № 813/2752/15

15год. 54хв. зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Павлишин Ю.І.,

за участю:

представників позивача Петролюка А.М., Соханчака В.М.,

представника відповідача Щипель Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ім.Лесі Українки до управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області про зобов'язання до вчинення дій, визнання протиправним і скасування розрахунку,-

в с т а н о в и в :

товариство з обмеженою відповідальністю ім.Лесі Українки (далі - ТзОВ ім.Лесі Українки) звернулося до суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області (далі - УПФ України у Пустомитівському районі Львівської області), в якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 16.06.2015р., від 06.07.2015р. та від 20.07.2015р. просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розрахунки УПФ України у Пустомитівському районі Львівської області ТзОВ ім.Лесі Українки фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2014року, яким на позивача покладено обов'язок відшкодовувати щомісячно за ОСОБА_4 по 1055,17грн., починаючи з січня 2014 року до 31.03.2022року;

- зобов'язати УПФ України у Пустомитівському районі Львівської області здійснити розрахунок (перерахунок) фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначений відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2014р., яким на позивача покласти обов'язок відшкодовувати щомісячно за ОСОБА_4 по 2,17% від фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, починаючи з січня 2015р. до 31.03.2022р.

Ухвалою суду від 30.09.2015р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування розрахунків УПФ України у Пустомитівському районі Львівської області ТзОВ ім.Лесі Українки фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2014року, яким на позивача покладено обов'язок відшкодовувати щомісячно за ОСОБА_4 по 1055,17грн., починаючи з січня 2014 року до 31.03.2022року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно здійснив нарахування позивачу витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» в частині відшкодування щомісячно за ОСОБА_4 по 1055,17грн., починаючи з січня 2015р. по 31.03.2022р. Позивач зазначає, що ОСОБА_4 призначено пільгову пенсію на підставі п.«ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей) незалежно від стажу роботи. Тому до призначення і виплати пільгової пенсії ОСОБА_4 не можуть застосовуватись положення Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (далі - Інструкція), оскільки призначення пільгової пенсії за Списком 1 та за Списком 2 передбачає наявність обов'язкового стажу. Крім того, позивач зазначає, що покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій повинне здійснюватися підприємствами пропорційно стажу роботи працівника, якому призначена пільгова пенсія. З цих підстав, позивач вважає, що відповідач протиправно не врахував, що загальний стаж роботи ОСОБА_4 становить 26р. 10міс. 29д., з яких лише 7міс. ОСОБА_4 працювала у позивача. Тому, відповідач, на думку позивача, повинен нараховувати ТзОВ ім.Лесі України лише 2,17% від загальної суми, а не 100% відшкодувань.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що обов'язок позивача з відшкодування підприємством витрат Пенсійного Фонду України на виплату і доставку пенсії, яка призначена його працівникам на пільгових умовах відповідно до п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачений п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.6 Інструкції. За період роботи у позивача право на пенсію на пільгових умовах набула ОСОБА_4 на підставі п. «ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей), що підтверджується протоколом УПФ України від 04.02.2009р. №160994, розрахунком стажу, трудовою книжкою працівниці та довідками про народження та виховання до 14-річного віку п'ятьох дітей. З цих підстав, відповідач вважає, що він правомірно направив позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2014року, яким на позивача покладено обов'язок відшкодовувати щомісячно за ОСОБА_4 по 1055,17грн., починаючи з січня 2014 року до 31.03.2022року.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні. Просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

За змістом пункту 2 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому вказаного пункту, пенсії призначаються за нормами України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності вказаним Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФ України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до вказаногоЗакону.

В абз.5 п.п1 п.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФ України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФ України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 вказаного Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФ України та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, згідно зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» у контексті статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФ України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати ПФ України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За приписами пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ПФ України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФ України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов'язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покладений на підприємства. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 07.07.2015р. за результатами перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.

Відповідач - УПФ України в Пустомитівському районі Львівської області відповідно до п.6.4 Інструкції, направило на адресу позивача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: розрахунок з 2015р. на суму 15564,33грн., з 2014р.на суму 1297,28грн.,

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо нарахування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_5 та просить суд зобов'язати УФП України у Пустомитівському районі Львівської області здійснити розрахунок (перерахунок) фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначений відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2014р., яким на позивача покласти обов'язок відшкодовувати щомісячно за ОСОБА_4 по 2,17% від фактичних витрат на виплату та доставку пенсії починаючи з січня 2015р. до 31.03.2022р.

Суд встановив, що ОСОБА_4 пенсія призначена відповідно до пункту «ж» статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується протоколом №160994 від 04.02.2009р. та розрахунком стажу, трудовою книжкою БТ-І №5085670, поданням про призначення пенсії №1 від 28.01.2009р., довідками виконкому Дмитрівської сільської ради від 28.01.2009р. Згідно з вказаним пунктом на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Такий порядок визначено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1992 року № 244 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро та більше дітей».

Щодо доводів позивача про пропорційне підприємствами покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій пропорційно стажу роботи працівника суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, принцип пропорційності, визначений у п.6.2 Інструкції ґрунтується саме на основі спеціального трудового стажу, який необхідний для призначення пільгової пенсії, а тому в такому випадку не застосовується, оскільки для призначення пенсії ОСОБА_4 вирішальне значення має саме те, що вона виховала п'ятеро дітей до 14-річного віку та факт роботи у сільськогосподарському виробництві відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

А отже, для призначення пенсії ОСОБА_4 стаж з попередніх підприємств, як і тривалість стажу на останньому місці роботи не мають правового значення.

Призначення пенсії відповідно до п."ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII не підпадає під дію п.6.2 Інструкції оскільки її призначення не залежить від наявності стажу та залежить лише від факту виховання особою п'яти та більше дітей та факту самої роботи на підприємстві, що займається сільськогосподарською діяльністю, а тому застосування пропорційності у відшкодуванні витрат відповідно до стажу (відпрацьованого періоду на конкретному підприємстві) в цьому випадку є неможливим.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у позивача обов'язку покривати фактичні витрати на виплату і доставку пенсії, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_4.

З огляду на наведене, суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання УПФ України у Пустомитівському районі Львівської області здійснити розрахунок (перерахунок) фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначений відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2014р., яким на позивача покласти обов'язок відшкодовувати щомісячно за ОСОБА_4 по 2,17% від фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, починаючи з січня 2015р. до 31.03.2022р.є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 94 КАС стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю ім.Лесі Українки до управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області зобов'язання до вчинення дій відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 05.10.2015р.

Суддя А.Г. Гулик