Справа № 2а-3858/11/1470
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

05.09.2011 р. Справа № 2а-3858/11/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Желєзного І.В., суддів: Брагаря В.С., Зіньковського О.А., секретар судового засідання Салова І.О.,

за позовомОСОБА_1, (АДРЕСА_1,Миколаїв,54025)

доМіністерства оборони України, (Повітрофлотський пр-т, 6,м.Київ,03168) Державної судової адміністрації (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021)

провизнання протиправною бездіяльності, стягнення в сумі 83798 гривень 10 копійок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України по невиплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 83798,10грн. без врахування податків та обов'язкових платежів.

В обґрунтування вимог позивач посилався на п.2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, приписами якого встановлено право на отримання за рахунок коштів Державного бюджету України одноразової вихідної допомоги.

За клопотанням Міністерства оборони України (відповідач 1) в якості співвідповідача у справі було залучено Державну судову адміністрацію України (відповідач 2).

Міністерство оборони України позов не визнало, вказавши, що виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених п.2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, здійснюється за рахунок коштів органу, в якому проходив службу (працював) позивач.

Державна судова адміністрація України позов не визнала, посилаючись на те, що виплата військовослужбовцям зазначеної в п.2 ст.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України в військовому званні - підполковник юстиції, на посаді заступника голови військового місцевого суду Миколаївського гарнізону.

Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від

14 жовтня 2010 року за №1100 ОСОБА_1 звільнений з військової служби в запас за п.(б) ч.7 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»за станом здоров'я з правом носіння військової форми одягу, та виключений із списків особового складу військовослужбовців військового місцевого суду Миколаївського гарнізону, і знятий з усіх видів забезпечення з 15 листопада 2010 року, та направлений на військовий облік до Центрального РВК м. Миколаєва.

Згідно наказу №98 від 15.11.2010 року по військовому місцевому суду Миколаївського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_1, заступника голови військового місцевого суду Миколаївського гарнізону, звільненого наказом Міністра оборони України від 14.10.2010 року №1100 з військової служби у запас, виключено із списків військовослужбовців військового місцевого суду Миколаївського гарнізону. Цим же наказом визначено виплатити ОСОБА_1 при звільнені одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (військова служба позивача в Збройних Силах України в календарному обчисленні складає 17 повних календарних років), в розмірі 83798,10грн. на підставі п.2 ч.1 ст.15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Проте, належні на користь позивача виплати здійснені не були.

Відповідно до п.2 ст.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У звязку зі звільненням позивача з військової служби позивачеві на підставі розділу XIII Перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів належала до виплати грошова допомога при звільненні з військової служби в порядку і розмірі, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Суддям військових судів гарнізонів, апеляційних військових судів регіонів, апеляційного суду Військово-Морських Сил, Військової судової колегії Верховного Суду України: які звільнені з військової служби, виплачується грошова допомога при звільненні з військової служби в порядку і розмірі, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; які звільнені з посади судді і направлені для дальшого проходження військової служби до Збройних Сил України, інших військових формувань, виплачується вихідна допомога при виході судді у відставку в порядку і розмірі, встановлених цим Законом; які звільнені з військової служби при одночасному виході у відставку з посади судді, на їх вибір виплачується грошова допомога при звільненні з військової служби в порядку і розмірі, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, чи вихідна допомога при виході судді у відставку в порядку і розмірі, встановлених цим Законом.

Судження представника відповідача 1 про необхідність проведення виплати відповідної одноразової грошової допомоги Державною судовою адміністрацією України, були предметом судового дослідження та визнанні судом безпідставними, оскільки п.4 розділу XIII Перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено не лише розмір даної допомоги, а й порядок її виплати. Зокрема, виплата військовослужбовцям зазначеної в п.2 ст.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Наведене узгоджується з позицією Державної судової адміністрації України, викладеної в листі №17-8558/10 від 17.12.10р., де зазначено, що судді військових судів перебувають на військовій службі і входять до штатної чисельності Збройних Сил України (ст.63 даного Закону), та позицією Міністерства фінансів України, викладеної в листі №31-18020-3-8/8698 від 22.12.10р., адресованого Кабінету міністрів України, Військовому місцевому суду Одеського гарнізону та Адміністрації Президента України, де зазначено, що виплата одноразової грошової допомоги у звязку зі звільненням з військової служби здійснюється Міністерством оборони України.

Вищевикладене є підставою для відмови в позові в частині визнання неправомірними дій Державної судової адміністрації України та стягнення з відповідача 2 одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз встановлених в судовому засіданні обставин в контексті наведених правових норм вказує на те, що відповідач 1, який є субєктом владних повноважень, в правовідношеннях, що були предметом судового дослідження, діяв не на підставі та не в спосіб, що передбачені законами України, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані дії, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 11, 71, 158, 160-163 КАС України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України по невиплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби ОСОБА_1.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 83798 гривень 10 копійок без врахування податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 (три) гривні 40 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Головуючий суддя І. В. Желєзний

Судді В.С.Брагар

ОСОБА_2