Справа № 820/7486/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"06" жовтня 2015 р. № 820/7486/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Ізюмського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду
до ОСОБА_1
про стягнення суми ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Ізюмського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 10605,12 грн. виплачені як допомога по безробіттю.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 06.05.2014 року звернулась до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Ізюмського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду за сприянням у працевлаштуванні, та була зареєстрована як шукаюча роботу з відкриттям персональної картки НОМЕР_1.

Відповідачу наданий статус безробітної з призначенням допомоги по безробіттю. Відповідно до частини другої та третьої статті 36 Закону України „ Про загальноо бов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття " застраховані осо би, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно пода вати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та на дання соціальних послуг. В порушення вищезазначених вимог. ОСОБА_1 не повідомила Ізюмський міськрайонний центр зайнятості про те, що з 01.06.2014 по 30.06.2014 вона надавала послуги для ПРАТ А/Т тютюновій компанії «В.А.Т.-Прилуки».

Таким чином відповідачу виплачені службою зайнятості кошти в сумі 10605,12 грн. підлягають поверненню.

В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явилася, щодо задоволення позовних вимог заперечувала зазначивши, що в період з 01.06.2014 по 30.06.2014 вона не надавала послуги для ПРАТ А/Т тютюновій компанії «В.А.Т.-Прилуки», у зв'язку з чим отримані кошти в сумі 10605,12 грн. виплачені як допомога по безробіттю отримання законно та поверненню не підлягають.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.05.2014 року звернулась до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Ізюмського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду за сприянням у працевлаштуванні, та була зареєстрована як шукаюча роботу з відкриттям персональної картки НОМЕР_1.

Наказом від 06.05.2014 № НТ 140506 з 05.05.2014 року ОСОБА_1 було надано статус безробітної відповідно до п.1 ст.43 Закону України «Про за йнятість населення», п. п. 2,4 ст. 22 та п. 2 ст.23 Закону України «Про загальноо бов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. п. 2.7, 2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю у тому числі, одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» та призначена допомога по без робіттю з 13.05.2014 по 07.05.2015.

Відповідно до ч. 2, 3, ст. 36 Закону України „ Про загальноо бов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття " застраховані осо би, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та на дання соціальних послуг.

Під час обміну інформацією між Державною податковою службою та Ізюмським міськрайонним центром зайнятості у відповідності до п.4 По рядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення без робітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики №60/62 від 13.02.2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248 (далі Порядок №60/62) позивачем було встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.2014 по 30.06.2014 надавала послуги для ПРАТ А/Т тютюновій компанії «В.А.Т.-Прилуки».

Даний факт підтверджується листом підприємства ПРАТ А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки», копією договору про надання послуг № 5956 від 01.06.2014, копією акту наданих послуг від 01.07.2014 (відповідно до якого відповідач отримала за надані послуги ПРАТ А/Т тютюновій компанії «В.А.Т.-Прилуки» винагороду в сумі 362,40 грн.), які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно п.5 Порядку №60/62 позивачем - Ізюмським міськрайонним центром зайнятості проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатом якої складено акт № 113 від 05.06.2015.

10.06.2015 року Ізюмським міськрайонним центром зайнятості виданий наказ за № 161 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю та оплата наданих соціальних послуг по безробітній ОСОБА_1» за період з 01.06.2014 року по 07.05.2015 року у сумі 10605,12 грн.

На виконання п.7 Порядку відповідачу було направлено лист - претензію № 01-37/1270 від 12.06.2015 року та наказ № 161 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю та оплата наданих соціальних послуг по безробітній ОСОБА_1» з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії у добровільному порядку.

Однак на момент розгляду справи незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 10605,12 грн. відповідачем не повернуто.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000р. №1533-III (в редакції чинній на момемент призначення допомоги по безробіттю, далі за текстом - Закон №1533), одним із видів забезпечення на випадок безробіття є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.22 Закону №1533, застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону та абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", - 180 календарних днів.

Згідно положень п.п.2.7 розділу 2 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. №307 (далі за текстом - Порядку №307), без урахування страхового стажу в розмірі, установленому законодавством, визначається допомога по безробіттю для таких категорій безробітних: 1) особам, звільненим з останнього місця роботи з підстав, передбачених пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, військовослужбовцям, зазначеним у пункті 2.1 цього Порядку, та іншим особам, звільненим з останнього місця роботи (служби) у зв'язку із застосуванням до них заходів дисциплінарного впливу, - виплата починається з 91 календарного дня; 2) особам, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали менше 26 календарних тижнів; 3) особам, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більше 6 місяців) перерви; 4) особам, які брали участь у загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття на добровільних засадах та протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали або займались підприємницькою діяльністю і сплачували страхові внески до Фонду та/або єдиний внесок менше 26 календарних тижнів; 5) категоріям осіб, зазначеним у пункті 2.5 Порядку, які працювали або займались підприємницькою діяльністю і не сплачували страхові внески до Фонду та/або єдиний внесок, але мали раніше набутий трудовий, що прирівнюється до страхового, або страховий стаж.

Згідно п.2.9 розділу 2 Порядку №307, загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю для осіб, зазначених у цьому розділі, не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років з дня призначення допомоги по безробіттю. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів. Для зазначених осіб передпенсійний вік визначається на день їх реєстрації як безробітних у державній службі зайнятості.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 Закону, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.3 ст.36 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушено умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття, а саме на момент отримання допомоги по безробіттю відповідач надавала послуги для ПРАТ А/Т тютюновій компанії «В.А.Т.-Прилуки» та повинна була повідомити службу зайнятості про свої дії. Проте, відповідачем був проігнорований обов'язок надання інформації, що спричинило незаконне отримання коштів як допомога по безробіттю у сумі 10605,12 грн.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 в період перебування в центрі зайнятості надавала послуги для ПРАТ А/Т тютюновій компанії «В.А.Т.-Прилуки» з 01.06.2014 по 30.06.2014 року, що підтверджується листом підприємства ПРАТ А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки», копією договору про надання послуг № 5956 від 01.06.2014, копією акту наданих послуг від 01.07.2014 (відповідно до якого відповідач отримала за надані послуги ПРАТ А/Т тютюновій компанії «В.А.Т.-Прилуки» винагороду в сумі 362,40 грн.).

Зазначені обставини підтверджені актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 113 від 05.06.2015 року, що складений відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13.02.2009 року (далі за текстом - Порядку №60/62).

Згідно п.7 Порядку №60/62, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Сума виплаченої допомога по безробіттю у розмірі 10605,12 грн. підтверджується довідкою про виконані платежі, що міститься в матеріалах справи.

Також суд наголошує, що твердження відповідача відносно того, що в період перебування в центрі зайнятості ОСОБА_1 не надавала послуги для ПРАТ А/Т тютюновій компанії «В.А.Т.-Прилуки» з 01.06.2014 по 30.06.2014 року, то зазначене твердження не знайшло свого підтвердження.

Таким чином, позивачем підтверджено існування у відповідача заборгованості по поверненню коштів, виплачених як допомога по безробіттю, у розмірі 10605,12 грн., з огляду на що, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 10605,12 грн. є обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Ізюмського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Ізюмського міськрайонного центру зайнятості кошти в сумі 10605 (десять тисяч шістсот п'ять) грн. 12 коп. виплачені як допомога по безробіттю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2015 року.

Суддя Спірідонов М.О.