Справа № 2а-0770/2649/11
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/2649/11
Ряд стат. звіту № 8.1.5
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Большакової О.О.,

при секретарі судового засідання Луцанич А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Іршавському районі до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

10 серпня 2011 року Державна податкова інспекція у Іршавському районі Закарпатської області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1034 гривень 46 копійок, в тому числі 984 гривень 71 копійок по єдиному податку, 49 гривень 75 копійок по збору за забруднення навколишнього середовища.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, подав суду до початку судового засідання письмову заяву про розгляд справи за наявними у справі матеріалами за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи за юридичною адресою за сім днів до початку розгляду справи. Відповідач заяви про відкладення слухання справи не подав, про причини неявки суду не повідомив. Письмових заперечень щодо задоволення позовних вимог до суду не надійшло.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з наступних підстав.

03 червня 2005 року Іршавською районною державною адміністрацією Закарпатської області було зареєстровано фізичну особу підприємця ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, фізичну особу підприємця ОСОБА_1 було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та зроблено запис про державну реєстрацію №0000702.

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 є платником податків і зборів, знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції в Іршавському районі, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією про взяття на облік платника податків від 02.08.2011 року б/н і відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року зобовязаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 з 14.12.2007 року подав заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, тобто, спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку згідно вимог Указу Президента України від 03.07.1998 №727/98 (у редакції Указу від 28.06.1999 №746/99) "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва".Субєкту підприємницької діяльності було видано свідоцтво платника Єдиного податку серії Є №123884

Відповідно до ст.2 цього Указу ставка єдиного податку для СПД - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. У разі, коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

Статтею 5 Указу Президента України від 03.07.1998 №727/98 (у редакції Указу від 28.06.1999 №746/99) "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" передбачено, що суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Відповідно до п.2 Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України 29.10.1999 №599, зареєстрованого в Мін'юсті 02.11.1999 №752/4045, підставою для видачі Свідоцтва є подання суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до цього порядку та платіжного документа, про сплату перерахування єдиного податку за період не менше, ніж календарний місяць. У разі щомісячної сплати єдиного податку, його сплата здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного податку. Тобто, єдиний податок для фізичних осіб нараховується та сплачується авансом за місяць, що передує тому, в якому буде здійснюватись діяльність за спрощеною системою.

На підставі службової записки №29 від 20.05.2011 року працівниками податкової інспекції було прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 20.05.2011 року на суму 629 гривень 27 копійок та нараховано 355 гривень 44 копійок пені по єдиному податку; згідно податкового повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 20.05.2011 року відповідачу було нараховано суму 03 гривні 01 копійок по збору за забруднення навколишнього природного середовища; згідно податкового повідомлення рішення № НОМЕР_3 від 20.05.2011 року відповідачу було нараховано суму 25 гривень 08 копійок та 14 гривень 62 копійок пені по збору за забруднення навколишнього природного середовища. Згідно розрахунку збору за забруднення навколишнього природного середовища № 36972 від 09.02.2011 року відповідачу було нараховано зобовязання на суму 7 гривень 04 копійок.

Згідно пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти к5алендарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пп.4.1.4 п.4.1 ст. 4 цього Закону №2181-ІІІ.

Відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання у встановлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Так, Державною податковою інспекцією у Іршавському районі фізичній особі - підприємцю надсилалися податкові вимоги (перша податкова вимога №1/18 від 13.03.2008 року, яку відповідачу було вручено, про що свідчить підпис на корінці повідомлення рішення.

У зв'язку із зазначеним, станом на 29.07.2011 р. за фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 рахується загальна заборгованість до бюджету у сумі 1034 гривень 46 копійок. Заборгованість відповідача підтверджена матеріалами справи, а саме: довідкою про суми податкового боргу по платежах відповідача, копіями облікових карток платника, службовою запискою №29 від 20.05.2011, копією податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 20.05.2011 року; податкового повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 20.05.2011 року; податкового повідомлення рішення № НОМЕР_3 від 20.05.2011 року, розрахунку збору за забруднення навколишнього природного середовища № 36972 від 09.02.2011 року, копією першої податкової вимоги з відміткою про вручення.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, якою передбачені обов'язки платника податків, одним із обов'язків є обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, податкові зобов'язання є узгодженими, але не виконаними, що є підставою для стягнення коштів до бюджету.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позовні вимоги Державної податкової інспекції у Іршавському районі до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (Закарпатська область, Іршавського району, с. Ільниця, вул. Радянська, 23, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) податкову заборгованість у сумі 1034 (одна тисяча тридцять чотири) гривні 46 (сорок шість) копійок (в тому числі 984 гривень 71 копійок по єдиному податку, 49 гривень 75 копійок по збору за забруднення навколишнього середовища).

Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку не було подано.

Головуюча О.О. Большакова

Постанова суду в повному обсязі виготовлена та підписана 14 жовтня 2011 року.

Суддя О.О. Большакова

Копія вірна:

Суддя О.О. Большакова