Справа № 2а-21/10/0770
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2010-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-21/10/0770
Ряд стат. звіту № 2.7
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2010 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд під головуванням судді Шешеня О.М.за участю секретаря судового засідання Сочка О.Я. та сторін, які беруть участь у справі:

прокурора: Військовий прокурор Ужгородського гарнізону представник Хитрик Б.В.;

позивача: ОСОБА_1 не з`явився;

відповідача: Військова частина НОМЕР_1 , представник Ціцей В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах особи-громадянина ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій посадових осіб суб`єкта владних повноважень неправомірними та стягнення заборгованості, -

встановив :

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 15 червня 2010 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано протягом 18 червня 2010 року.

Позивач, Військовий прокурор Ужгородського гарнізону, звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в якій просить: 1) визнати дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати гр.. ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік в сумі 2319 грн. 50 коп. не правомірними; 2) стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік в розмірі 2319 грн. 50 коп.

Позивач в судове засідання не з`явився надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги, заявлені в його інтересах військовим прокурором підтримує в повному обсязі.

Представник військового прокурора Ужгородського гарнізону підтримав позовну заяву з підстав зазначених у позові і просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача визнав заявлений позов.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 09 січня 2009 року звернувся із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань (а.с. 8).

Дана допомога відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців ЗСУ і передбачена розділом 33 Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом МОУ від 11 червня 2008 року №260 - далі «Інструкція».

Відповідно до п.33.2. «Інструкції», матеріальна допомога надається військо вослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу команди ра військової частини.

Командиром військової частини НОМЕР_1 заява позивача була розглянута та задоволена, а пунктом 7-м наказу командира в/ч НОМЕР_1 /по стройовій частині/ від 09.01.2009 року №4 фінансовим органам в/ч НОМЕР_1 було наказано виплатити позивачу, наряду із іншими військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , допомогу за 2009 рік (а.с. 9).

Відповідно до п.33.3 «Інструкції», до місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються: посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпе чення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Згідно довідки виданої в/ч НОМЕР_1 № 196 від 14.09.2009 р. (додаток) розмір допомоги складає 2319 грн. 50 коп.

Станом на час розгляду даної адміністративної справи дана допомога позивачу не виплачена.

Відповідач мотивує відмову у виплаті допомоги відсутністю коштів на момент видачі наказу та прийняттям ряду наказів, які регулюють виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям у 2009 році.

Зокрема, відповідачем зазначено, що окрім Інструкції «Про порядок виплати гро шового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким ін шим особам`затвердженої наказом МОУ від 11 червня 2008 року №260 зареєс трованим в Міністерстві юстиції України від 14 липня 2008 №638/15329 порядок виплати «Допомоги`визначений іншими нормативними актами.

Вони передбачають інший порядок отримання допомоги, зокрема визначають, що підставою для отримання допомоги (видання наказу про ви плату допомоги) є: заява військовослужбовця та дозвіл заступника Міністра оборони або Начальника Генерального штабу, або командувача Сухопутних військ який в свою чергу оформлюється протоколом комісії Командування Сухо путних військ ЗСУ, в той час як «Інструкція`затверджена наказом МОУ від 11 червня 2008 року №260 не передбачає узгодження заяви військовослужбовця, а заява є підставою для видання наказу командиром частини.

Відповідач, не бере до уваги, що на момент написання позивачем заяви і видання наказу (09.01.2009 року), єдиним діючим нормативним актом була саме «Інструкція`затверджена наказом МОУ від 11 червня 2008 року №260. В той час, як Наказ МОУ №30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2009 рік`було прийнято лише 24.01.2009 року, а наказ Командувача Сухопутних військ ЗСУ №123 прийнято ще пізніше - 30.03.2009 року.

Тобто, відповідач вимагаючи від позивача вчинити додаткові дії невірно застосовує керівні документи, та фактично допу скає зворотну дію в часі наказу МОУ №30 від 24.01.2009 року і наказу Команду вача СВ ЗСУ №123 від 30.03.2009 року. Чим порушується стаття 58 Конституції України, відповідно до якої - Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Окрім того, у відповідності до п. 6 Положення «Про Міністерство оборони України`зат вердженого постановою Кабінету Міністрів України, від 3 серпня 2006 р. N 1080 -«Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в поряд ку, встановленому законодавством».

Указ Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади`від 3 жовтня 1992 року N 493/92 передбачає що накази МОУ, які зачіпають права громадян (військо вослужбовців) повинні пройти державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України. Та набирають чинності через 10 днів з момента державної реєстрації.

Із всіх вищезазначених нормативних актів лише наказ МОУ від 11.06.2008 року №260 пройшов реєстрацію в Міністерстві юстиції України та набув чинності у встановленому порядку. Вимоги саме цього наказу позивачем було виконано повністю.

В той час наказ МОУ №30 від 24.01.2009 року і наказ Командувача СВ ЗСУ №123 від 30.03.2009 року (нормативні акти на які посилається відповідач) держа вної реєстрації не пройшли та відповідно до ст. 57 Конституції України, п. 3 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів мініс терств та інших органів виконавчої влади`від 3 жовтня 1992 року N 493/92 та п.6 Положення «Про Міністерство оборони України`затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. N 1080 - є недійсними.

Таким чином, позивач має право на отримання матеріальної допомоги, яка була йому призначена у відповідності до діючого законодавства на момент подання заяви та видачі наказу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 17, 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. Позов Військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах особи-громадянина ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в якому просить: 1) визнати дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати гр.. ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік в сумі 2319 грн. 50 коп. неправомірними; 2) стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік в розмірі 2319 грн. 50 коп. задовольнити.
2. Визнати дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати гр.. ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік в сумі 2319 грн. 50 коп. неправомірними;

3. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік в розмірі 2319 грн. 50 (дві тисячі триста дев`ятнадцять грн. 50 коп.) грн..

4. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Шешеня О.М.