Справа № 802/2206/15-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р. м. Вінниця

Справа № 802/2206/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

суддів Вергелеса Андрія Валерійовича,

ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідач 1: ОСОБА_3,

представників відповідача 2: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України (відповідач 1), Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (відповідач 2) про визнання протиправними дій та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась арбітражний керуючий ОСОБА_5 ( далі арбітражний керуючий ОСОБА_5, позивач ) з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України ( далі - відповідач 1), Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ( далі - відповідач 2) про визнання протиправними дій, скасування рішення та наказу.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на те, що оспорюваний наказ, дії та рішення, що йому передували, прийняті відповідачами 1 та 2 з порушенням норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністра юстиції України №1284/5 від 27.06.2013.

Таким чином, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.08.2015 ( т. 1 а.с. 186 187 ) та ухвали суду від 04.08.2015 про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду ( т. 1 а.с. 195 196 ), позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України по наданню доручення Головному управлінню юстиції у Вінницькій області №4403-0-33-15/13.0.2 від 26.02.2015 на проведення повторної позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_5;

- визнати протиправними дії Головного управління юстиції у Вінницькій області по призначенню та проведенню позапланової невиїзної перевірки, результати якої оформлено Актом позапланової невиїзної перевірки №13 від 24.04.2015;

- визнати протиправними дії Головного управління юстиції у Вінницькій області, що полягають у визначенні в Довідці №11 від 22 квітня 2015 року та Акті позапланової невиїзної перевірки №13 від 24 квітня 2015 року повторним порушенням п.7 ч.2 ст.98 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом факту подання ОСОБА_5 інформації у вигляді форми №3 до Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, з порушенням термінів подання звітності;

- скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) №31/06/15 від 18.06.2015 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), що оформлене протоколом №31/06/15 від 18.06.2015.

- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України №1162/5 від 07.07.2015.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та пояснення надані в судовому засіданні, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 позов не визнали, вказавши на безпідставність позовних вимог та відповідність оспорюваного наказу, дій та рішень, що йому передували, вимогам чинного законодавства, в обґрунтування чого надали суду письмові заперечення ( том 1 а.с. 175-181, 187-202, 210-215, 229-232).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 18.07.2013 №1432/5 ОСОБА_5 було видане Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1630 від 24.07.2013 ( т. 1 а.с. 13 ).

Рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 18.06.2015, яке оформлено протоколом №31/06/15, до позивача, на підставі подання №454 від 14.05.2015, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (том 1 а.с. 219-224).

07.07.2015, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 18.06.2015 №302 та з урахуванням протоколу її засідання від 18.06.2015 №31/06/15, Міністерством юстиції України прийнято Наказ №1162/5 (надалі - Наказ №1162/5), яким анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1630 від 24.07.2013, видане ОСОБА_5.

Судом встановлено, що прийняттю вищезазначеного Наказу передувало проведення Головним управлінням юстиції у Вінницькій області у період з 29.10.2014 до 31.10.2014 позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача під час виконання нею повноважень розпорядника майна ВАТ "Вінніфрут" (том 1 а.с. 21 -22).

Перевірка проводилась на підставі доручення Міністерства юстиції України № А-18369/13.0.2 від 29.09.2014, з питань, викладених у скарзі ПАТ "Альфа-Банк" №64050-10-6/6 від 18.07.2014.

В ході перевірки встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_5 подавала до Головного управління юстиції у Вінницькій області звітність за формами, встановленими Порядком подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обов'язкових відомостей (інформації), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2013 № 130/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.01.2013 за № 148/22680, з порушенням визначених законом термінів, чим порушила пункт сьомий частини другої статті 98 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції Закону від 19.01.2013).

За наслідками проведеної перевірки складено Довідку від 31.10.2014 № 32 та Акт від 04.11.2014 №34 (том 1 а.с. 23-31).

Відповідно до підпункту 6.9.2 пункту 6.9 Розділу VI Порядку, 05.11.2014 за результатами позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_5 винесено Припис №15 щодо недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень ( т. 1 а.с. 32 ).

Втім, 26.12.2014 ПАТ "Альфа-Банк" повторно звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргою №118777-11-б/б, в якій, посилаючись на протиправну бездіяльність позивача, просило провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5 у справі про банкрутство №10/44/2011/5003 ВАТ "Вінніфрут" на предмет додержання арбітражним керуючим вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та за результатами перевірки позбавити ОСОБА_5 права здійснення діяльності арбітражного керуючого ( т. 1 а.с. 33 36 ).

Розглянувши подану 26.12.2014 ПАТ "Альфа-Банк" повторну скаргу на бездіяльність арбітражного керуючого ОСОБА_5, Міністерство юстиції України надало доручення Головному управлінню юстиції у Вінницькій області провести повторну позапланову перевірку позивача, про що останній було надіслано Повідомлення № 14 про проведення позапланової невиїзної перевірки від 10.04.2015 ( том 1 а.с. 37-38 ).

За наслідками проведеної перевірки складено Довідку від 22.04.2015 № 11 та Акт від 24.04.2015 №13 (том 1 а.с. 39-47), згідно яких, перевіряючими під час проведення перевірки встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_5 протягом року після винесення припису № 15 від 05.11.2014 року вчинено повторне порушення п. 7 ч. 2 ст. 98 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції Закону від 19.01.2013), а саме: неподання або подання з порушенням термінів до Головного управління юстиції у Вінницькій області звітність за формами, встановленими Порядком подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обов'язкових відомостей (інформації), який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2013 №130/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21.01.2013 за №148/22680. Зокрема, як зазначено в акті, щодо ВАТ «Віннифрут» (справа № 10/44/2011/5003) форма №2 не подана за лютий 2015 року, а форма №3 подана з порушенням терміну за лютий 2015 року ( т. 1 а.с. 46 ).

В подальшому, на підставі вищезазначеного Акту №13 від 24.04.2015, Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області до Міністерства юстиції України було направлено лист від 27.04.2015 року №130/6/13 з пропозицією щодо внесення на розгляд Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення.

На підставі зазначеного листа 14.05.2015 заступником начальника відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та супроводу процедур банкрутства Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України було внесено до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання №454 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення ( том 1 а.с. 48).

18.06.2015 відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, на якому серед іншого було розглянуто подання № 454 від 14.05.2015 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення ( т. 1 а.с. 219, 222 ).

Відповідно до протоколу № 31/06/15 від 18.06.2015, складеного за результатами зазначеного засідання, Дисциплінарною комісією прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ( том 1 а.с. 219-224 ) та винесено подання №302 від 18.06.2015 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ( том 1 а.с. 225 ), які в подальшому були надіслані до Міністерства юстиції України.

Як видно з вказаного подання, воно направляється до Міністерства юстиції України для складання проекту наказу Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва №1630 від 24.07.2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, виданого ОСОБА_5.

На підставі вищезазначених подання №302 від 18.06.2015 та протоколу засідання №31/06/15 від 18.06.2015 Міністерством юстиції України прийнято Наказ №1162/5 від 07.07.2015 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1630 від 24.07.2013, виданого ОСОБА_5 ( том 1 а.с. 12 ).

Не погоджуючись з діями відповідачів по визнанню повторним вчинення такого правопорушення, як порушення п.7 ч.2 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"", а також з діями щодо застосування до неї дисциплінарного стягнення, вважаючи їх протиправними, як і рішення, прийняті за наслідками вищезазначених дій, зокрема, рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) №31/06/15 від 18.06.2015 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення, наказу Міністерства юстиції України №1162/5 від 07.07.2015 про анулювання її свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1630 від 24.07.2013, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, надаючи правову оцінку доводам позивача в обґрунтування адміністративного позову та запереченням відповідачів, суд виходив з наступного.

Питання застосування до арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень і анулювання свідоцтв регулюється положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Закон №2343), Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, та Порядком видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 14.01.2013 №93/5.

Так, статтею 105 Закону №2343 визначено, що дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Як слідує з матеріалів справи, підставою для надання Міністерством юстиції України доручення Головному управлінню юстиції у Вінницькій області № 4403-0-33-15/13.2 від 26.02.2015 слугувало подання 26.12.2014 ПАТ "Альфа-Банк" до відповідача 1 повторної скарги на бездіяльність арбітражного керуючого ОСОБА_5

Зі змісту зазначеної скарги вбачається, що остання містить лише посилання на нормативно - правові акти, якими повинен керуватись арбітражний керуючий при здійсненні своїх обов'язків, без викладення фактичних обставин, які б свідчили про порушення позивачем норм законів. Крім того, скаржник в поданій скарзі зазначає про повторність звернення до Міністерства юстиції України з відповідною скаргою на бездіяльність розпорядника майна ОСОБА_5 у справі про банкрутство ВАТ "Вінніфрут", однак не вказує, які саме норми закону були порушені позивачем під час здійснення нею діяльності арбітражного керуючого, в чому саме виразились ці порушення та які дії/бездіяльність арбітражного керуючого ОСОБА_5 порушують права та інтереси ПАТ "Альфа-Банк" ( т. 1 а.с. 33 36 ).

Також судом встановлено, що за своїм змістом скарга від 26.12.2014 повністю співпадає зі скаргою, поданою ПАТ "Альфа-Банк" до Міністерства юстиції України 18.07.2014 ( т. 1 а.с. 17 20 ). В скарзі від 26.12.2014 року заявником лише додатково зазначено, що в липні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» вже оскаржувало бездіяльність ОСОБА_5 у справі про банкрутство ВАТ «Віннифрут».

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства.

Аналогічні приписи містяться в пункті 2.6 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5.

Виходячи зі змісту вищенаведеної норми Закону та положень Порядку, суд зауважує, що у випадку надходження скарги Міністерство юстиції України аналізує звернення, яке надійшло на його адресу, та, у разі якщо з такого звернення вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або надає доручення на проведення позапланової перевірки територіальному органу з питань банкрутства.

Приймаючи до уваги зазначену норму Закону та виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що оскільки за наслідками розгляду первинної скарги від 18.07.2014 відповідачем 1 ініційовано проведення позапланової перевірки, завершальною стадією якої стало винесення Головним управлінням юстиції у Вінницькій області припису від 05.11.2014 №15 про недопущення повторних порушень, а в повторному зверненні ПАТ "Альфа-Банк" від 26.12.2014 взагалі відсутній виклад фактичних обставин, які б свідчили про необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, то не було законних підстав для проведення повторної перевірки позивача (зобов"язання територіальний орган з питань банкрутства провести перевірку ) щодо тих саме обставин, які вже перевірялись.

Таким чином, в даному випадку дії Міністерства юстиції України по наданню доручення Головному управлінню юстиції у Вінницькій області №4403-0-33-15/13.0.2 від 26.02.2015 на проведення повторної позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_5 є такими, що не відповідають вимогам Закону та порушують права позивача.

Щодо тверджень позивача про протиправність дій Головного управління юстиції у Вінницькій області по призначенню та проведенню позапланової невиїзної перевірки, результати якої оформлено Актом №13 від 24.04.2015, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 №759/19497, затверджено Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення №1707/5).

Пунктом 1 Положення №1707/5 визначено, що Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

В своїй діяльності Головне територіальне управління юстиції керується Конституцією та Законами України, Указами Президента України та Постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та іншими нормативно-правовими актами (пункт 2 Положення №1707/5).

Як вже зазначалось вище, Міністерство юстиції України наділено повноваженнями здійснювати позапланові перевірки або надавати доручення на проведення позапланової перевірки територіальному органу з питань банкрутства.

Згідно приписів пункту 4 Положення №1707/5 Головне територіальне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, організовує проведення аналізу фінансово-господарського стану суб'єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства при порушенні проваджень у справах про банкрутство державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків ( п.п. 4.28 ), а також здійснює за дорученням Міністерства юстиції України контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) ( п.п. 4.29 ).

Підстави та порядок проведення позапланової перевірки територіальним органом з питань банкрутства визначені пунктами 2.6 - 2.10 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство юстиції України, розглянувши скаргу ПАТ "Альфа-Банк" від 26.12.2014 та керуючись пунктом 2.6 розділу ІІ Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих, видало доручення від 26.02.2015 №4403-0-33-15/13.0.2, яким зобов'язало Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5 Крім того, вищезазначеним дорученням зобов'язано Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області проінформувати Міністерство юстиції України про результати перевірки, виявлені порушення та (в разі їх наявності) вжити заходи реагування ( том 1 а.с. 148 ).

На виконання зазначеного доручення вищестоящого органу, Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області 09.04.2015 видано наказ №179/10 про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5, проведено таку перевірки, за наслідками якої складено довідку від 22.04.2015 № 11 про виявлені правопорушення та акт від 24.04.2015 №13 про результати проведеної позапланової перевірки.

Суд зауважує, що ні норми ст. 106 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ні норми Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, не передбачають підстав за яких територіальні органи з питань банкрутства можуть не виконувати доручення Міністерства юстиції України щодо проведення позапланової перевірки.

Отже, вчиняючи оскаржувані дії щодо проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_5, Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області діяло на виконання доручення вищестоящого органу, у межах та у спосіб передбачений нормами чинного, на момент проведення перевірки, законодавства.

Також, суд критично оцінює твердження позивача, що чинним, на момент здійснення спірних правовідносин, законодавством не встановлено порядку надання арбітражним керуючим державному органу з питань банкрутства інформації, необхідної для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", передбачено, що арбітражний керуючий зобов'язаний у порядку, встановленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

На виконання зазначеної статті Закону, Міністерством юстиції України видано Наказ №130/5 від 18.01.2013, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21.01.2013 за №148/22680, яким затверджено Порядок подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обов'язкових відомостей (інформації) (далі - Порядок №130/5).

Пунктом 3.1 зазначеного Порядку визначено, що усі форми подання інформації заповнюються та подаються в обов'язковому порядку у строки, зазначені в додатку до цього Порядку, залежно від стадії провадження процедури банкрутства, вчинення процесуальних дій та виконання арбітражними керуючими інших обов'язків відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як вбачається зі змісту Додатку до Порядку №130/5 останнім встановлено періодичність та строки подання арбітражними керуючими інформації, необхідної для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

З огляду на викладене, суд вважає помилковими твердження позивача на невизначеність чинним законодавством строків подання арбітражним керуючим інформації, необхідної для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Як встановлено судом, порушення арбітражним керуючим ОСОБА_5 строків подання вищезазначеної інформації та її неподання було вперше встановлено в ході проведення Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області в період з 29.10.2014 по 31.10.2014 позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача, результати якої знайшли своє відображення в довідці від 31.10.2014 № 32 та Акті від 04.11.2014 №34.

Також, за наслідками проведеної перевірки, відповідачем 2 винесено Припис від 05.11.2014 №15 про недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень.

Втім, під час проведення з 20.04.2015 року по 22.04.2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача, перевіряючими встановлено повторне порушення арбітражним керуючим ОСОБА_5 вимог пункту 7 частини 2 статті 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", про що зазначено в Довідці від 22.04.2015 № 11 та Акті від 24.04.2015 №13 про результати проведеної позапланової невиїзної перевірки.

Отже, за сукупністю встановлених обставин та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про повторність виявленого порушення, а тому адміністративний позов, в частині визнання протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що полягають у визначенні в Довідці від 22.04.2015 № 11 та Акті від 24.04.2015 №13 позапланової невиїзної перевірки повторним порушення п. 7 ч. 2 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку рішенню Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих №31/06/15 від 18.06.2015 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття діяльністю арбітражних керуючих, оформленому протоколом №31/06/15 від 18.06.2015, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частинами 1, 3, 4, 5 та 6 статті 108 Закону №2343 дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики; очолює дисциплінарну комісію керівник державного органу з питань банкрутства або визначена ним відповідальна особа зазначеного органу; дисциплінарна комісія, зокрема, розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих й приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень; рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії та оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Згідно ч. 1, 4 ст. 109 Закону України № 2343-XII дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Аналогічні приписи закріплені й в Положенні про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженому наказом Міністерства юстиції України 11.01.2013р. №81/5 (далі - Положення №81/5), яке визначає порядок утворення при Міністерстві юстиції України, як державному органі з питань банкрутства, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), її завдання, функції та порядок діяльності.

Зокрема, пунктом 2 Положення №81/5 визначено, що у своїй діяльності Комісія керується Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, а також наказами Мін'юсту.

Основними завданнями Комісії є здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий), перевірка організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого (пункт 3 Положення №81/5).

Відповідно до пункту 4 Положення №81/5 Комісія відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Як встановлено судом, 14.05.2015 заступником начальника відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та супроводу процедур банкрутства Департаменту з питань банкрутства України внесено до Дисциплінарної комісії подання №454 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення.

Підставою для звернення до Дисциплінарної комісії з відповідним поданням слугували висновки позапланової невиїзної перевірки позивача, проведеної Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області на виконання доручення №4403-0-33-15/13.0.2 від 26.02.2015 Міністерства юстиції України.

Однак, враховуючи, що в ході судового розгляду справи була встановлена неправомірність дій Міністерства юстиції України по наданню Головному територіальному управлінню юстиції у Вінницькій області доручення №4403-0-33-15/13.0.2 від 26.02.2015 на проведення повторної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_5, а відтак усі послідуючі дії та рішення, що були вчинені відповідачем 1 за наслідком виконання вказаного доручення, в тому числі й рішення Дисциплінарної комісії №31/06/15 від 18.06.2015 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття діяльністю арбітражних керуючих, оформлене протоколом №31/06/15 від 18.06.2015, є протиправним та таким, що підлягаєть скасуванню.

Крім того, колегія суддів прийшла до висновку про протиправність та скасування Наказу Міністерства юстиції України №1162/5 від 07.07.2015, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 18.06.2015 №302 та протоколу її засідання №31/06/15 від 18.06.2015, Міністерством юстиції України 07.07.2015 прийнято наказ №1162/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 24.07.2013 року №1630, виданого ОСОБА_5

Відповідно до приписів частини 1 статті 108 Закону №2343 для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики державним органом з питань банкрутства утворюється Дисциплінарна комісія, яка діє на підставі Положення № 81/5.

Як вже було зазначено вище, згідно приписів пункту 4 Положення №81/5, Комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого і за наслідками розгляду приймає одне із рішень, передбачених пунктом 25 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5, зокрема, про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Види дисциплінарних стягнень, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), наведені у частині 1 статті 109 Закону № 2343: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

При цьому, про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (частина 4 статті 109 Закону № 2343).

Відповідно до частин 1, 2 статті 113 Закону № 2343 у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Аналіз змісту наведених норм Закону дає підстави для висновку, що рішення Дисциплінарної комісії носить рекомендаційний характер для органу, який наділений виключними повноваженнями щодо видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), позбавлення особи права на заняття такою діяльністю і, як наслідок такого рішення, - анулювання свідоцтва.

Разом з тим, пунктами 27, 28 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5 передбачено, що у разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу Мін'юсту для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

Структурний підрозділ шляхом надіслання листа за підписом керівника структурного підрозділу або особи, яка виконує його обов'язки, у п'ятиденний строк з дня надходження відповідного протоколу засідання Комісії повідомляє заявника про прийняте Комісією рішення за результатом розгляду заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

Аналіз вищенаведених норм Закону та нормативно правового акту свідчить, що положення пунктів 27, 28 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5 щодо процедури позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого суперечать частині 2 статті 113 Закону №2343-XII.

Частиною 4 статті 9 КАС України встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні органу, уповноваженого приймати зазначене рішення про позбавлення арбітражного керуючого права на здійснення такої діяльності підлягають застосуванню норми Закону № 2343, а не Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 113 Закону № 2343, на підставі висновків Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, саме Державний орган з питань банкрутства наділений повноваженнями приймати рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до частини 1 статті 112 Закону № 2343 однією із підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

При цьому, частиною 2 цієї норми встановлено, що у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

Анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) здійснюється відповідно до пункту 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 14 січня 2013 року №93/5 (далі - Положення №93/5), зокрема, у разі припинення діяльності арбітражного керуючого на підставі його письмової заяви про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та з інших підстав, передбачених статтею 112 Закону № 2343-XII ( в тому числі накладення дисциплінарного стягнення), структурний підрозділ готує висновок про наявність підстави для анулювання свідоцтва та проект наказу Мін'юсту України про анулювання такого свідоцтва.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Вищого адміністративного суду України №К/800/58758/14 від 28 травня 2015 року.

Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що суб'єкт владних повноважень видав наказ від 07.07.2015 №1162/5 про анулювання свідоцтва від 24.07.2013 №1630, виданого ОСОБА_5, за відсутності відповідного рішення структурного підрозділу Мін'юсту про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та висновку про наявність підстав для анулювання відповідного свідоцтва про право на заняття діяльністю арбітражного керуючого.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що наказ Міністерства юстиції України від 07.07.2015 №1162/5 прийнятий з порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого та порядку припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), не відповідає вимогам закону, а відтак підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо правомірності оскаржуваних рішень та дій відповідачів суд також виходив з наступного.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду справи позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги щодо визнання протиправними дії Міністерства юстиції України по наданню доручення Головному управлінню юстиції у Вінницькій області №4403-0-33-15/13.0.2 від 26.02.2015 на проведення повторної позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_5, скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) №31/06/15 від 18.06.2015 року в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), що оформлене протоколом №31/06/15 від 18 червня 2015 року, та наказу Міністерства юстиції України №1162/5 від 07 липня 2015 року.

Разом з тим, наведені представниками відповідачів обставини, в обґрунтування заперечень щодо позову, не спростовують доводів позивача.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України по наданню доручення Головному управлінню юстиції у Вінницькій області №4403-0-33-15/13.0.2 від 26.02.2015 на проведення повторної позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_5.

Скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) №31/06/15 від 18.06.2015 року в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), що оформлене протоколом №31/06/15 від 18 червня 2015 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1162/5 від 07 липня 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь арбітражного керуючого ОСОБА_5 за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Міністерства юстиції України понесені судові витрати ( судовий збір ) відповідно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 31,32 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя ОСОБА_6

Судді ОСОБА_7

ОСОБА_1