Справа № 2а-8328/08/1570
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-8328/08/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2010 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменко К.С. при секретарі Іванової Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Прокуратури Суворовського району м.Одеси про визнання незаконним та скасування рішення про припинення виплати пенсії, стягнення суми невиплаченої пенсії в розмірі 9465,96 грн., компенсації матеріальної шкоди 4401,80 грн., компенсації моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. та судові витрати 5398,58 грн., -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Прокуратури Суворовського району м.Одеси про визнання незаконним та скасування рішення про припинення виплати пенсії, стягнення суми невиплаченої пенсії в розмірі 9465,96 грн., компенсації матеріальної шкоди 4401,80 грн., компенсації моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. та судові витрати 5398,58 грн.

В судовому засіданні 26.02.2010 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що відповідач безпідставно прийняв рішення 19.06.2007 року про припинення виплати пенсії позивачу, оскільки надані ним документи не були сфальсифікованими, а тому таке рішення підлягає скасуванню та позивачу повинні бути виплачена різниця у пенсії за період невиплати пенсії, а також компенсована вартість ліків в розмірі 4401,80 грн., компенсована моральна шкода, яку позивач оцінює сумою 15000,00 грн. та повернуті за рахунок Державного бюджету України судові витрати в розмірі 5398,58 грн. Представник позивача був сповіщений про дату, час та місце розгляду справи та надав клопотання (а.с.124) про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору був сповіщений належним чином про дату, час та місце слухання справи (довідковий лист по справі), але в судове засідання не зявився та не надав клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин, а тому, на підставі положень ст.128 КАС України справа слухалась за відсутності представника відповідача та третьої особи за наявними в справі запереченнями та доказами.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Відповідач на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.10 цього ж Закону здійснює повноваження щодо призначення, нарахування, встановлення, перерахунку та виплати державних пенсій громадянам, а тому його рішення, дії чи бездіяльність з цього приводу на підставі ст.55 Конституції України, п.п.1 ч.1 ст.17,104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

Позивачка 07.06.2006 року досягла пенсійного віку, що підтверджується даними паспорту громадянина України (а.с.9) та на підставі її заяви 08.06.2006 року рішенням відповідача їй була призначена пенсія за віком виходячи із розміру загального трудового (страхового) стажу позивача, в розмірі 779,73 грн.

Після проведеною перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням відповідача, яке міститися у докладній працівника відповідача від 19.06.2007 року (а.с.102) та резолюції на ній заступника начальника Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси ОСОБА_2, позивачу була припинена виплата пенсії, в звязку з тим, що у посадових осіб органу Пенсійного фонду України виникли сумніви у достовірності наданих позивачем довідок, які підтверджують загальний трудовий (страховий) стаж роботи, який надає право на отримання пенсії.

На підставі подання Прокуратури Суворовського району м.Одеси від 27.11.2007 року №7/1-228-07вх (а.с.15-16) рішенням відповідача від 04.09.2008 року №96 (а.с.91) з 01.09.2008 року позивачу було поновлено виплату пенсії за віком та виплачена заборгованість за весь період часу (з 19.06.2007 року по 01.09.2008 року).

Позивач вважає рішення відповідача щодо припинення виплати пенсії від 19.06.2007 року є протиправним, оскільки воно не ґрунтується на законові та є безпідставним, в звязку з чим підлягає скасуванню. Окрім того, виданням незаконного рішення була завдана шкода здоровю позивача, а тому йому потрібно було витрачати кошти на лікування вартість яких згідно наданих документів (а.с.17-21) склала 4401,80 грн., та позивач вважає, що йому також завдана моральна шкода, компенсацію якої він оцінює в розмірі 15000,00 грн. На думку позивача, на його користь також потрібно стягнути з відповідача судові витрати по оплаті послуг адвоката та судового збору (а.с.1-5,23) на загальну суму 5398,58 грн.

Суд не може погодитись з підставами прийнятого рішення про припинення виплати пенсії позивачу від 19.06.2007 року з наступних підстав:

У відповідності до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і місцевого самоврядування, їхні службові та посадові особи повинні діяти порядком та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.46 Конституції України та ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» державою Україна громадянам гарантується право на отримання пенсійного забезпечення.

Відповідно до п.п.1-5 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії може бути припинена за рішенням органів ПФУ у разі: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, на весь час перебування пенсіонера за кордоном, у разі смерті пенсіонера, у разі неотримання пенсії понад 6 місяців та в інших випадках, визначених законом.

Таким чином, приймаючи рішення про припинення виплати пенсії пенсіонеру у звязку із недостовірністю відомостей, що містяться у поданих для її призначення документах орган ПФУ повинен мати незаперечні підтвердження такої невідповідності.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 01.10.2009 року по справі №2-1138/09 (а.с.119) в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії, в звязку із поданням недостовірних відомостей в розмірі 6543,44 грн. було відмовлено, за мотивом недоведеності позивачем того факту, що надані ОСОБА_3 трудова книжка та довідки з місця роботи є недостовірними або мають ознаки фальсифікації. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.12.2009 року по справі №22ц-5653/09 (а.с.122) за тих саме мотивів апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси була залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 01.10.2009 року без змін.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України з 21.12.2009 року рішення суду першої інстанції набрало законної сили, а тому, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України суд застосовує його до спірних правовідносин та вважає такими, що не потребують повторному доведенню ті обставини, що в Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси відсутні докази недостовірності відомостей у документах, поданих ОСОБА_1 для призначення їй пенсії за віком.

Оскільки в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України представником відповідача не було надано інших додаткових доказів законності та ґрунтовності прийняття ним рішення від 19.06.2007 року щодо припинення виплати пенсії позивачу, суд на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України повинен визнати таке рішення протиправним.

Враховуючи ту обставину, що відповідач своїм рішенням від 04.09.2008 року №96 (а.с.91) скасував раніше прийняте ним рішення від 19.06.2007 року, в задоволенні позовних вимог щодо скасування цього рішення слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

В запереченні на позовну заяву від 12.08.2008 року №6823/10 (а.с.40-42) та в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що у звязку із прийняттям рішення від 04.09.2008 року №96 (а.с.91) позивачу була виплачена вся сума заборгованості по виплаті пенсії за період з 19.06.2007 року по 01.09.2008 року. Вказану обставину підтвердив представник позивача, а тому, згідно положень ч.3 ст.72 КАС України вона вважається встановленою.

Оскільки на час розгляду справи заборгованість з виплати пенсії позивачу відсутня, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача невиплаченої пенсії в розмірі 9465,96 грн. слід відмовити на підставі ч.1 ст.162 КАС України.

У відповідності до положень ст.56 Конституції України, ст.ст.22,23,1166,1167 ЦК України особа має право на отримання компенсації за спричинення їй матеріальну чи моральної шкоди незаконними діями чи рішеннями органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніми службовими та посадовими особами.

Позивач зазначає, що вказаними вище незаконними діями та рішенням відповідача йому спричинено матеріальну шкоду, яка полягає у необхідності поновлення стану здоровя шляхом придбання ним медикаментів на загальну суму 4401,80 грн. та моральну шкоду, компенсацію якої він оцінює в розмірі 15000,00 грн.

Під час офіційного зясування обставин справи представником позивача не надано доказів перенесення позивачем моральних страждань, що спричинили зміни сталого укладу життя тощо, не зазначено в чому конкретно ця шкода полягає моральна шкода, не зазначений ґрунтовний розрахунок заявленого розміру компенсації цієї шкоди. Стосовно необхідності компенсації позивачу матеріальної шкоди у вигляді необхідного придбання медикаментів для покращення стану здоровя, представником позивача не зазначено того, чи мається причинний зв'язок між настанням цих негативних наслідків та діями відповідача, що не дає повного складу деліктних правовідносин та не може бути підставою для покладення на відповідача обовязку щодо відшкодування компенсації матеріальної та моральної шкоди, в звязку з чим в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Відповідно до ст.98 КАС України, суд приймаючи рішення повинен розподілити судові витрати. Позивачем надані докази понесення ним витрат на оплату правової допомоги (договір на представництво інтересів у суді від 22.06.2008 року а.с.23, квитанція до прибуткового касового ордеру від 22.06.2008 року №15 - а.с.5) в розмірі 5000,00 грн., а також витрат на оплату судового збору (квитанція від 23.06.2008 року а.с.3) на суму 288,67 грн.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Згідно ч.3 с.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволений частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розмірі компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» встановлені граничні розміри компенсації судових витрат на оплату правової допомоги в адміністративних справах, у разі їх компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Так, в п.п.2 п.1 Граничних розмірів компенсації витрат (Додаток №1) передбачено, що за рахунок держави підлягають компенсації витрати на правову допомогу в розмірах, що не перевищують 5% мінімальної заробітної плати за кожен повний день роботи.

Згідно наданого представником позивача розрахунку часу на надання послуг (а.с.125) він витратив на надання первинної консультації позивачу 1 день, складання адміністративного позову та витребування необхідних документів 1 день. Відповідно до даних судового журналу по цій справі представник позивача прийняв участь у 17 судових засіданнях, що складає 17 повних днів роботи. Таким чином, компенсації підлягає робота представника адвоката за 19 днів роботи. Станом на 01.01.2010 року розмір мінімальної заробітної плати в Україні складає 774,00 грн. Виходячи з цього розміру мінімальної заробітної плати граничний розмір компенсації витрат позивача на правову допомогу по цій справі не може перевищувати 735,30 грн. (774,00 грн. х 5% х 19 днів).

Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню (одна з чотирьох вимог) відповідно до ч.3 ст.94 КАС України витрати позивача на правову допомогу також підлягають часткової компенсації в розмірі 25% від граничного розміру та повинні складати суму 183,83 грн. (735,30 грн. х 25%).

Підпунктом «б» п.1 ч.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» встановлений фіксований розмір судового збору за звернення до адміністративного суду із позовом в розмірі 3,40 грн. В звязку з чим, суми витрат по сплаті судового у розмірах, що перевищують цю суму компенсації не підлягають.

Враховуючи положення ч.1 та ч.3 ст.94 КАС України суд вважає, що позивачу підлягає поверненню за рахунок Державного бюджету України частково сума судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог 0,85 грн. (3,40 грн. х 25%).

В іншій частині понесені судові витрати позивача за рахунок Державного бюджету України компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст.94,98,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними рішення Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси від 19.06.2007 року про припинення виплати пенсії пенсіонеру ОСОБА_1.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Повернути ОСОБА_4 (65117, АДРЕСА_1) за рахунок коштів Державного бюджету України судові витрати на правову допомогу в розмірі 183,83 грн. та судового збору в розмірі 0,85 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 03.03.2010 року.

Суддя Єфіменко К.С.