Справа № П/811/4542/14.
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року Справа № П/811/4542/14.

провадження № 2-ап/811/52/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі головуючого - судді Хилько Л.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Олександрійського міськрайонного центру зайнятості в Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 незаконно отримані кошти в сумі 27,05 грн..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка перебуваючи на обліку в Олександрійського МРЦЗ у статусі безробітної та отримуючи допомогу по безробіттю, приховала відомості про те, що вона зареєстрована фізичною особою-підприємцям з 05 червня 1996 року. Вказані обставини призвели до того, що відповідачем незаконно було отримано допомогу по безробіттю у розмірі 27,05 грн. За таких обставин позивач звернувся до суду про стягнення вказаних коштів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.78-79).

Відповідачка у судове засідання також не прибула, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.77). При цьому, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала та не скористалася правом на подання заперечень проти позову або ж заяви про його визнання.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, а також неявку відповідача в судове засідання, яка про розгляд справи була вчасно та належним чином повідомлена, суд вважає за можливе здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

При цьому, у зв'язку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, згідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості. Виконавча дирекція Фонду та її робочі органи здійснюють контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики, Пенсійним фондом України та мають право представляти інтереси Фонду в судових та інших органах.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про зайнятість населення" державна служба зайнятості створена для реалізації державної політики зайнятості населення та забезпечення громадян відповідних гарантій на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачкою 03.01.1996 р. до Олександрійського МРЦЗ було подано заяву про надання їй статусу безробітної (а.с.48).

Згідно картки обліку відвідувань центру зайнятості відповідачці був наданий статус безробітного і призначена виплата допомоги по безробіттю; з того ж часу розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с.46-47).

В результаті проведеної звірки баз даних безробітних громадян з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Олександрійським МРЦЗ було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідача, відповідно до підпункту 18 пункту 2 статті 22 Закону України "Про зайнятість населення", Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби 13.02.2009 №60/62 та постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. №1266 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) та виявлено, що відповідачка у періоді перебування на обліку в центрі зайнятості була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 05.06.1996 року, про що складено відповідний акт № 73 від 03.03.2014 р. (а.с.49).

Наказом директора Олександрійського МРЦЗ від 07.03.2015 р. №140307 Р1 "Про відшкодування коштів безробітній ОСОБА_1" наказано вжити заходів по поверненню ДБ коштів у сумі 27,05 грн., виплачених безробітній ОСОБА_1, у зв'язку з оданням недостовірних відомостей до ОМРЦЗ (а.с.51)

Наказ від 07.03.2015 року №140307 Р1, разом із повідомлення від 07.03.2014 р. №03-05-1182/03 (а.с.52), направлено Олександрійським МРЦЗ на адресу відповідача, проте кошти у добровільному порядку на рахунок центру зайнятості не перераховані.

Статтею 2 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 р. №803-XII (далі - Закон №803- XII, в редакції чинній на час призначення відповідачу допомоги) встановлено, що безробітними визначаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність заробітку не мають роботи або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Відповідно п."б" ч.3 ст.1 Закону №803- XII в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, які, зокрема, самостійно забезпечують себе роботою включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві.

Виходячи з аналізу вказаних норм суд зазначає, що громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, в тому числі, підприємці, не можуть бути визнанні безробітними, тобто, громадянами, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавства доходів.

Згідно Спеціального Витягу з ЄДР встановлено, що ОСОБА_1 05.06.1996 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, а 26.06.2015 р. до ЄДР внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за власним рішенням (а.с.70).

Згідно з пп.2,3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язанні своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що випливають на умови виплати ій забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, відповідач була зобов'язана повідомити про свою реєстрацію, як фізичної особи-підприємця, центр зайнятості. При цьому, приховування факту такої реєстрації призвело до незаконного отримання коштів у сумі 27,05 грн., в т.ч.: червень 1996р. - 12,12 грн., липень 1996р. - 14,93 грн., що підтверджено довідкою № 1/3754/754/07 від 17.12.2014 р. (а.с.50).

Аналіз вищевказаного дає підстави стверджувати про безпідставність отримання відповідачем допомоги по безробіттю у розмірі 27,05 грн., які підлягають відшкодуванню на рахунок позивача.

Станом на день розгляду справи в суді, відомості щодо надходження коштів на рахунок центру зайнятості, відсутні.

Частиною першою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи відповідачем сума боргу не сплачена, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Олександрійського міськрайонного центру зайнятості в Кіровоградській області незаконно отримані кошти в сумі 27 (двадцять сім) грн. 05 коп..

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько