Справа № 819/1955/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1955/15

23 вересня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Порплиці Т. В.

за участю представника позивача Семенюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександріани, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни,треті особи які не заявляють самостійних вимог нас предмет спору Головне управління Держземагенства у Тернопільській області, відділ держземагенства у Шумському районі про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Кременецьке лісове господарство» звернулось із позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни, Державної реєстраційної служби України (Укрдержреєстр), треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору - Головне управління Держземагентства у Тернопільській області, Відділ Держземагенства у Шумському районі, із адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування рішень.

Державний реєстратор після розгляду поданих документів дійшов висновку, що на момент передачі земельної ділянки Головним управлінням в постійне користування ДП «Кременецьке лісове господарство» та зміни цільового призначення земельна ділянка мала цільове призначення - землі для ведення лісового господарства та пов'язаних з ними послуг. Відповідно, на думку державного реєстратора прав, подані документи суперечать один одному та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Позивач незгоден із таким рішенням, оскільки вважає, що при прийнятті рішень щодо зміни цільового призначення земель до застосування підлягають положення статей 15-1, 20, 92, 122, 123, 125, 186, 186-1, 207, 208 ЗК України, Закони України «Про землеустрій», «Про Державний земельний кадастр», які і зазначенні в преамбулі наказу Головного управління Держземагентства у Тернопільській області.

З рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Молдаванової Г. М. також не погоджується оскільки згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно (право постійного користування) є похідним і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно. Вважає такий висновок безпідставними та незрозумілими.

До початку слухання даної справи по-суті після ознайомлення із запереченнями поданими представником Міністерства юстиції України, як правонаступника Державної реєстраційної служби України, звернувся із заявою, у якій просив відкликати позовні вимоги у частині до відповідача - Державної реєстраційної служби України. Таку відмову було прийнято судом.

У частині, що стосується інших відповідачів - у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідачі - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілова Ангеліна Олександрівна, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдаванова Галина Миколаївна у судове засіданні не з'явились, причину неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про розгляд справи без із участі до суду не надходило, хоча були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держземагентства у Тернопільській області, в судове засіданні не з'явилось, причин причину неявки суду не повідомило, заяв та клопотань про розгляд справи без із участі до суду не надало, хоча були належним чином повідомлено про дату і час розгляду справи.

На підставі приписів ч. 2 ст. 128 КАС України судом розглянуто дану справу за відсутності відповідачів та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держземагентства у Тернопільській області.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з таких підстав та мотивів.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначаються Законом України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі Закон N 1952-IV), Положенням про Державну реєстраційну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 219 ( надалі Положення), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 ( надалі Порядок № 868), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; Порядком взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 року № 607/5 ( надалі Порядок № 607/5).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження державного реєстратора визначаються ст. 9 Закону, зокрема: державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У відповідності до п. 20 Порядку № 868 за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

12.02.2015 р. Державне підприємство «Кременецький лісгосп» звернулося із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, з відповідним пакетом документів для проведення державної реєстрації іншого речового права, права постійного користування на земельну ділянку, на земельні ділянки розташовані на території:

- Суразької сільської ради Шумського району, кадастровий номер :01:001:1578;

- Суразької сільської ради Шумського району, кадастровий номер :01:001:1581;

- Суразької сільської ради Шумського району, кадастровий номер :01:001:1580.

- Суразької сільської ради Шумського району, кадастровий номер :01:001:1579;

- Суразької сільської ради Шумського району, кадастровий номер :01:001:1577.

За результатами розгляду вищезазначених заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поданих Державним підприємством «Кременецький лісгосп» відповідними державними реєстраторами прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України прийнято наступні рішення про відмову у державній реєстрації іншого речового права на земельні ділянки:

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Ніловою А. О.:

- 13.02.2015 № 19313688 відмовлено у державній реєстрації іншого речового права, права постійного користування на земельну ділянку, що розташована на території Суразької сільської ради Шумського району, кадастровий номер :01:001:1578;

- 13.02. 2015 № 19316305 відмовлено у державній реєстрації іншого речового права, права постійного користування на земельну ділянку, що розташована на території Суразької сільської ради Шумського району, кадастровий номер :01:001:1581;

- 13.02.2015 № 19311019 відмовлено у державній реєстрації іншого речового права. Права постійного користування на земельну ділянку, що розташована на території Суразької сільської ради Шумського району, кадастровий номер :01:001:1580.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби У країни Молдаванова Г. М.:

- 13.02.2015 № 19331727 відмовлено у державній реєстрації іншого речового права права постійного користування на земельну ділянку, що розташована на території Суразької сільської ради що розташована на території Шумського району, кадастровий номер :01:001:1579;

- 13.02.2015 № 19332561 відмовлено у державній реєстрації іншого речового права права постійного користування на земельну ділянку, що розташована на території Суразької сільської ради Шумського району, кадастровий номер :01:001:1577.

Судом встановлено, що згідно Витягів з Державного земельного кадастру про вищезазначені земельні ділянки є землями лісового призначення. Органом, який зареєстрував земельну ділянку вказаний Відділ Держземагентства у Шумському районі, дати державної реєстрації цих земельних ділянок 12.02.2014 р. та 13.02.2014 р.

Як вбачається з Наказу № 19-1927/14-14-05 від 29.12.2014 р. Головного управління Держземагенства у Тернопільській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у постійне користування» затверджено проект землеустрою щодо відведення вищезазначених земельних ділянок ДП «Кременецький лісгосп» для ведення лісового господарства за межами населеного пункту на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області та надано у постійне користування ДП «Кременецький лісгосп» земельні ділянки загальною площею 25,7783 га для ведення лісового господарства і пов'язаних з ним послуг (створення нових лісових насаджень) із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (землі загального користування-пасовище) за межами населеного пункту на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільскої області.

П. 3.1 даного наказу ДП «Кременецький лісгосп» зобов'язано провести державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянка у Державному реєстрі речових справ.

Наказом від 17.01.2015 р. № 19-37/14-15-СГ внесено зміни до наказу ГУ Держземагенства у Тернопільській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у постійне користування» № 19-1927/14-14-05 від 29.12.2014 р. та у п. 4 слова «Відділу Держземагенства у Кременецькому районі» замінено словами «Відділу Держземагенства у Шумському районі».

Позивач, на виконання вимог вказаного вище наказу звернувся із заявами щодо реєстрації іншого речового прав, права постійного користування на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:1578, :01:001:1581, :01:001:1580, :01:001:1579, :01:001:1577 та отримавши відмови у їх реєстрації звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

У відповідності до ст. 19 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення.

Відповідно до статей 56, 57 ЗК землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення у відповідності до ст. 57 ЗК України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Аналізуючи підстави оскаржених позивачем відмов суд зазначає наступне.

У рішеннях про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни № 19313688, № 19316305, № 19311019 від 13.02.2015 р. підставою винесення такого рішення зазначено, що відповідно до ч. 10 ст. 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до витягу з ДЗК від 14.11.2013 р. цільове призначення ділянок :01:001:1578, :01:001:1581, :01:001:1580 є землі лісогосподарського призначення. Наказами ГУ Держземагенства у Тернопільскій області від 29.12.2014 р. за Наказом про внесення у нього змін від 17.01.2015 р. змінено цільове призначення з земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельну ділянку для ведення лісового господарства та пов'язаних із ним послуг.

Поряд з цим судом встановлено, що з 12.02.2014 р. земельні ділянки, що вказані в Наказі, згідно із Витягом з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, є землями лісогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення лісового господарства і пов'язаних з ним послуг.

У рішеннях про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни № 19331727 № 19332561, від 13.02.2015 підставою винесення такого рішення зазначено, що заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності подано за відсутності державної реєстрації права власності земельних ділянок :01:001:1579 і :01:001:1577, та із посиланням на те, що згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України, речові права на нерухоме майно зазначені у п. 2 і 3 ч. 1 цієї статті є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно.

Ст. 122 ЗК України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Ч. 4 цієї статті визначено, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

На момент звернення позивача із заявами про Наказами ГУ Держземагенства у Тернопільскій області від 29.12.2014 р. за Наказом про внесення у нього змін від 17.01.2015 р. змінено цільове призначення з земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельну ділянку для ведення лісового господарства та пов'язаних із ним послуг.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах даної адміністративної справи письмовими доказами, на момент подачі позивачем заяв про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності на земельні ділянки (розташовані на території Суразької сільської ради Шумського району кадастрові номери :01:001:1578, :01:001:1581, :01:001:1580, :01:001:1579 і :01:001:1577) всупереч вимог вищезазначеної норми ЗК України територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (ГУ Держземагенства у Тернопільскій області) Наказом від 29.12.2014 р. № 19-1927/14-14-05 зі змінами внесеними Наказом від 17.01.2015 № 19-1927/14-14-05 змінено цільове призначення з земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельну ділянку для ведення лісового господарства та пов'язаних із ним послуг, в той час як на момент видання такого наказу, згідно до витягу з Державного земельного кадастру, дані земельні ділянки були з 12.02.2014 р. зареєстровані як землі лісогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення лісового господарства і пов'язаних з ним послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону N 1952-IV, речові права на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно, крім випадків, передбачених статтями 41, 42 цього Закону.

Суд звертає увагу, що як свідчить інформація, зазначена у розділі - форма власності Витягу з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, сформованого 16.12.2014 р. (кадастрові номери :01:001:1578, :01:001:1581, :01:001:1580, :01:001:1579 і :01:001:1577) Інформація щодо зареєстрованого права у Державному земельному кадастрі відсутня. Про таке і зазначено у рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни № 19331727 № 19332561, від 13.02.2015 р.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України),адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки судом встановлено, що у Рішеннях про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державними реєстраторами чітко зазначені підстави відмови у реєстрації з зазначенням порушених норм матеріального права, а саме ч. 4 ст. 122 ЗК України та Закону суд вважає, що такі рішення відповідають критеріям, визначеним ч.3 ст.2 КАС України, та ч. 2 ст. 4 Закону N 1952-IV, суд приходить до переконання, що державні реєстратори приймаючи оскаржувані Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень діяли в межах своєї компетенції, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині визнання такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та не підлягають до задовлення.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання здійснити державну реєстрацію права державної власності слід зазначити наступне.

Слід підкреслити,що суд може ухвалити рішення про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду. Суд не наділений повноваженнями втручатись у вільний розсуд суб'єкта владних повноважень, а також не повноважний перебирати на себе функції державного реєстратора, оскільки саме державний реєстратор під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду, а тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо зобов'язання здійснити дії щодо державної реєстрації речових прав, похідних від права власності до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 28.09.2015 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.