Справа № 804/14177/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Томас» (далі позивач) до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Територіального управління юстиції Дніпропетровської області (далі відповідач-1) та до Державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 (далі відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, -
06.10.15 до канцелярії суду від позивача надійшла телеграма, в якій останній просить розглянути справу без участі представника позивача.
Відповідач-1, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.15), в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав.
Відповідач-2 направив до суду заперечення проти позову, за змістом яких просив відмовити в його задоволені, зазначивши, що 24.07.15 на адресу Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції надійшла заява про державну реєстрацію обтяження (арешту) №12507934, заявник - Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області, підстава виникнення обтяження - ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.07.15 по справі № 191/2489/15-ц. Відповідно до ст.13 ЗУ Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Відповідачем -2 зазначено також, що встановивши відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, що підтверджується інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження від 24.07.2015 №41205935, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24 липня року № 23140911, наклавши арешт на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд.54-56.
Суд відмічає, що відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, з огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову та заперечень, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №41206441 відповідачем-2 24.07.15 о 16:36:10 на підставі оскаржуваного рішення від 24.07.15 №23140911 внесений запис за №10548280 про арешт нерухомого майна, розташованого м. Київ. бульвар Шевченка Тараса, будинок 54-56, нежилі приміщення №№15,16, підставою виникнення обтяження якого є ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.07.15 (а.с.29).
Відповідно до картки прийому заяви №20877384 ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.15 в адміністративній справі №826/6968/15 про забезпечення адміністративного позову 23.04.15 була подана директором ТОВ «Фірма Томас» ОСОБА_6 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві та отримана ОСОБА_7 (а.с.33).
Розвязуючи спір суд зазначає наступне. За змістом ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав); заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорі є обтяженням.
Відповідно до ст.15 Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для
державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Згідно з ч.4 ст.15 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та
їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Приписами ч.5, ч.6, ч.7 ст.15 Закону визначено, що державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує пяти робочих днів (крім
випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для
її проведення; у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію
прав державним реєстратором встановлено, що подані інші заяви про державну реєстрацію прав на те саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження; при цьому заява розглядається тільки після прийняття рішення державним реєстратором щодо
попередньо розглянутої заяви і внесення ним відповідного запису до Державного реєстру прав; розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.
Положеннями абз.2 ч.7 ст.3 Закону визначено, що державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місця розташування обєкта нерухомого майна.
Відповідно до ч.2 ст.19 Закону державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.
За приписами ст.23 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав
зупиняється у разі прийняття рішення суду про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією таких прав; державний реєстратор у день отримання рішення суду про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією прав, приймає рішення про зупинення державної реєстрації прав, про що письмово повідомляє заявника не пізніше наступного дня після прийняття ним відповідного рішення; державна реєстрація права власності та інших речових прав зупиняється до скасування рішення суду, що було підставою для прийняття рішення про зупинення державної реєстрації прав. Загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
На реалізацію приписів ч.13 ст.15 Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17.10.13 №868 затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, згідно з п. 15 якого під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);повноважень заявника;відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
Приписи п. 74 Порядку узгоджуються з приписами ст.19 Закону, наведеними вище, за якими для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком, а саме відповідно до п. 75 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення обєктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
Судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем-2 на підставі рішення суду про накладення арешту на нерухоме майно, а саме ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.07.15 про забезпечення позову у справі №191/2489/15-ц, після отримання від суду відповідної ухвали та заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.23-24), а також перевірки Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за якою:
Суд зважує, що за приписами ч.9, ч.10 ст.153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Позивачем не надано до суду доказів прийняття державним реєстратором рішення про зупинення державної реєстрації прав на підставі ухвали суду від 22.04.15 про заборону вчинення дій за заявою позивача від 23.04.15, що з огляду на ч.2 ст.23 Закону, могло бути підставою для прийняття рішення про зупинення державної реєстрації прав.
Суд зважує на приписи ч.5 ст.118 КАС України, за змістом яких виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно; виконання ухвал про заборону вчиняти певні дії виконуються в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень. Відповідно до ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання; примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Позивачем не надано до суду доказів виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.15 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а саме постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження щодо виконання такої ухвали шляхом ознайомлення з нею Міністерство юстиції України або шляхом прийняття державним виконавцем територіального органу Міністерства юстиції України рішення про зупинення державної реєстрації прав.
Таким чином, суд зазначає про відсутність доказів отримання відповідачами судового рішення від 22.04.15 по справі 3826/6968/15 про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією прав на вищевказане нерухоме майно, доказів обізнаності відповідачів про таке рішення судом не встановлено.
За викладених обставин суд констатує, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем-2 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, ознак невідповідності такого рішення критеріям правомірності, наведеним в ч.3 ст.2 КАС України, судом не встановлено.
Беручи до уваги наведене, адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити в задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Томас» до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Територіального управління юстиції Дніпропетровської області та до Державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення від 23140911.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_11