Справа № 2-а-270/10
Суддя: Галаган В. І.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ржищевський міський суд Київської області
А.с.№2-а-270/10
ПОСТАНОВА

іменем України

25 листопада 2010 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Галаган В.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначила, що має статус дитини війни, тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року має право на одержання пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що виплати пенсії проведені відповідачем у меншому, ніж передбачено згаданим Законом розмірі, позивач просить визнати незаконною відмову у здійсненні перерахунку та виплаті у повному обсязі підвищення до пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, починаючи з 03.05.2010 року, та сплатити заборгованість, яка утворилась внаслідок неправильного обчислення, а також проводити щомісячну виплату основної пенсії з підвищенням, передбаченим ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої встановлено ЗУ "Про державний бюджет України на відповідний рік".

Наданими суду письмовими запереченнями представник відповідача зазначив, що дії Кагарлицького УПФУ повністю відповідають чинному законодавству України, відповідач діяв у межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений чинним законодавством, а вимоги позивача не можуть бути задоволені, так як вони не відповідають чинному законодавству України.

Керуючись принципами верховенства права та законності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні повідомлених позивачем обставин, вбачається, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Позивач має статус «Дитини війни», який надає йому, відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених цим Законом.

Маючи статус «Дитини війни» позивач перебуває на обліку у відповідача, який повинен йому виплачувати доплату в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком до пенсії позивача, що не відповідає фактичним обставинам .

Позивач звертався до відповідача щодо виплати даної доплати, але йому було відмовлено, що підтверджується письмовими поясненнями позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 99 КАС України строк для звернення до адміністративного суду встановлений у шість місяців, а тому, нарахування недоплаченої допомоги позивачеві, як дитині війни, повинно здійснюватись у межах даного строку, тобто за шість місяців.

Посилання відповідача у своїх письмових запереченнях на постанову Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, п. 8 якої було визначено, що «дітям війни» підвищення проводиться в іншому, ніж передбачено це Законом, розмірі, суд вважає безпідставним, оскільки така постанова є підзаконним нормативним актом, а надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка бере свій початок із вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни», які є чинними та домінуючими щодо підзаконних нормативних актів.

Не підлягає до задоволення вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача проводити щомісячну виплату основної пенсії з підвищенням, передбаченим ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої встановлено ЗУ "Про державний бюджет України на відповідний рік", оскільки дана вимога на майбутнє виплачувати позивачу соціальну допомогу не відповідає змісту законодавства. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Керуючись ст. ст. 2,6,8,11,17-19,69-72,99,100-102,158-163,167,183-2,186 КАС України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області щодо не проведення нарахування та не виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1, починаючи з 03 травня 2010 року по 25 листопада 2010 року згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі нарахувати доплату до пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", починаючи з 01 травня 2010 року по 25 листопада 2010 року та виплатити нараховані кошти з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області виконати постанову негайно.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: