Справа № 2а-207/10/1522
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року м. Київ К/800/11378/14

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду України в складі:
суддів Васильченко Н.В., Гончар Л.Я., Донця О.Є.,

провівши попередній розгляд касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 р. у справі № 2-а-207/10/1522 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні щомісячного підвищення до пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання права позивача на надбавку за участь в бойових діях з 1 січня 2000 року у розмірі 324,84 гривни, з 1 січня 2001 року у розмірі 373,15 гривни, з 1 січня 2002 року у розмірі 402,00 гривни, з 1 січня 2003 року у розмірі 402,00 гривни, з 1 січня 2004 року у розмірі 427,03 гривень і з 1 січня 2005 року у розмірі 498,00 гривень; зобов`язання провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням права на надбавку за участь в бойових діях у вказаних вище розмірах; зобов`язання виплатити суму, недоотриману по надбавці за участь в бойових діях за період з 1 січня 2000 року, що утворилася унаслідок перерахунку.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2006 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.10.2006 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 року постанову Приморського районного суду міста Одеси від 8 червня 2006 року і ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2006 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи Приморським районним судом м. Одеси, ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги та просив суд:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , при нарахуванні та виплаті позивачу щомісячного підвищення до пенсії, як учаснику бойових дій, в частині застосування, в період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року, постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та №01 від 03.01.2002 року;

визнати право на щомісячне підвищення до пенсії, як учасника бойових дій, з 01 липня 2006 року у розмірі 150 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України №2458-IV від 03.03.2005р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії для учасників бойових дій на 150 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік, та з 01 січня 2006 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при розрахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії для учасників бойових дій, керуватися розміром мінімальної пенсії за віком, що встановлюється законами України, та сплачувати щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 150 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком встановленої, постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розміру пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» за період з 08.02.2005 року до 01.07.2006 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії для учасників бойових дій на 150 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції, чинній до 01.07.2006 року), виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 08.02.2005 року до 01.07.2006 року з врахуванням раніше виплачених сум. Позовні вимоги за період з 01.01.2000 року по 07.02.2005 року залишено без розгляду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням апеляційного суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося з касаційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, залишивши в силі постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2010 року. Касаційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Перевіривши в межах доводів касаційної скарги матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судами та обґрунтованості застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав до її задоволення з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судами, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 , виданим 02.12.1997 року.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції позивач посилався на те, що з 2000 року виплата йому пенсії, встановленої ст. 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» здійснювалась із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі меншому, ніж було передбачено чинним законами, у зв`язку з чим просив стягнути недоплачені суми пенсії з 2000 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на пропуск позивачем строку для звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), та правильність здійснення нарахування та виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбаченого Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Скасовуючи рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірні діяння відповідача порушують законне право позивача на отримання підвищення пенсії на 150% мінімальної пенсії за віком. Досліджуючи питання строків звернення до суду, апеляційний суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.01.2000 року по 07.02.2005 року.

Колегія суддів вважає вірним такий висновок суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції, чинній до 01.07.2006 року) учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зазначена норма кореспондується зі ст. 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", якою встановлено, що пенсії учасникам бойових дій підвищуються в розмірі 150 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З 01.01.2006 року набрав чинності Закон України від 05.10.2005 року №2939-IV «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» яким внесено, зокрема, зміни до статті 12 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В прикінцевих положеннях Закону України від 05.10.2005 року №2939-IV зазначалось, що вказана зміна набирає чинності з 1 липня 2006 року.

Таким чином, до 01.07.2006 року позивач мав право на отримання підвищення пенсії на 150% мінімальної пенсії за віком.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 до 01.07.2006 року виплачувалось підвищення пенсії в розмірі 150%, однак вказаний розрахунок здійснювався з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розміру пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» №1 від 03.01.2002 року, а саме з розміру 19,91 грн.

Судом апеляційної інстанції доцільно зауважено, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається щорічно в Законі України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов`язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною першою.

Виходячи з засад пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про неправомірність посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України «Про підвищення розміру пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії для учасників бойових дій на 150 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком встановленої саме ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 08.02.2005 року до 01.07.2006 року з врахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів дійшла думки, що судом апеляційної інстанції вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено. Твердження касаційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відхилити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 р. у справі № 2-а-207/10/1522, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 238, 239-1 КАС України.

Судді: