Справа № 806/4039/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Житомир справа № 806/4039/15

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представника відповідача Паламарчука М.І.,

представник позивача у судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області до Селянсько-фермерського господарства "Паламарчук" про стягнення заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій

встановив:

28 серпня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області (далі - УПФУ в Ружинському районі) із позовом до Селянсько-фермерського господарства "Паламарчук" (далі - СФГ "Паламарчук") про стягнення заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за серпень 2015 року у розмірі 1066 грн 98 коп.

У позовній заяві УПФУ в Ружинському районі вказало, що у СФГ "Паламарчук" виникла заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за серпень 2015 року. Просить стягнути з СФГ "Паламарчук" на користь УПФУ в Ружинському районі 1066 грн 98 коп. заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.12). 11 вересня 2015 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, у клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.13).

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову.

Справа розглядається судом за наявними у ній доказами на підставі положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 14 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №1058-IV) до страхувальників, серед інших, віднесено підприємства, установи і організації (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи), створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, а також фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Таким чином СФГ "Паламарчук" відноситься до платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 13 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" визначено категорії осіб, які мають право на пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підпунктом 1 абзацу 2 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином відповідач повинен відшкодовувати витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений розділом 6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої Постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція).

Пунктом 6.4 розділу 6 цієї Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.7. розділу 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон України №71-VIII), яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Законом України №71-VIII з 1 січня 2015 року виключена Глава 2 Розділу ХІV Податкового кодексу України "Фіксований сільськогосподарський податок", таким чином платники фіксованого сільськогосподарського податку стали платниками єдиного податку, що передбачає обов'язок відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1 та абзацом 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 1992 року №244 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" встановлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форми власності та господарювання.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що на призначення пенсії на пільгових умовах мають право жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку.

З матеріалів справи вбачається, що громадянка ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УПФУ в Ружинському районі та отримує пенсію, призначену відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України №1788-XII, як жінка, яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п'ятеро та більше дітей до 14-річного віку, незалежно від віку і трудового стажу, у порядку, що визначений постановою Кабінету Міністрів України №244 від 16 травня 1992 року.

Таким чином ОСОБА_2 є багатодітною матір'ю, у зв'язку із чим їй була призначена пенсія на пільгових умовах відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На адресу відповідача було направлено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з серпня 2015 року (а.с.6-7).

Позивачем до матеріалів справи додано розрахунок суми боргу, згідно з яким заборгованість відповідача перед УПФУ в Ружинському районі станом на 26 серпня 2015 року за серпень 2015 року становить 1066 грн 98 коп. (а.с.5).

Враховуючи наведене, а також те, що на час розгляду справи заборгованість не сплачена, суд задовольняє адміністративний позов.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Селянсько-фермерського господарства "Паламарчук" на користь Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області 1066 грн 98 коп. заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за серпень 2015 року.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 05 жовтня 2015 р.