Справа № 812/8180/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

09 вересня 2015 року м. Київ К/800/5051/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Черпіцької Л.Т.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом Державної екологічної інспекції у Луганській області до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» про застосування заходів реагування, за касаційною скаргою ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2014 року,-

встановив:

У вересні 2013 року Державна екологічна інспекція у Луганській області звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила застосувати до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» заходи реагування, а саме:

тимчасово заборонити (зупинити) діяльність, пов'язану з розміщенням І класу небезпеки (батареї нікелево-кадмієвих відпрацьовані, батареї свинцеві зіпсовані) та II класу небезпеки (матеріали обтиральні зіпсовані, масла та мастила моторні відпрацьовані), до отримання відповідного дозволу;

тимчасово заборонити (зупинити) діяльність, пов'язану з розміщенням відходів IV класу небезпеки гірнича порода, брухт кольорових металів дрібний (свинець, мідь, алюміній), шини відпрацьовані, відходи обробки деревини (тирса, стружка), брухт металевий, недогарки електродів, стружка стальна, канати сталеві відпрацьовані, шлак від спалювання вугілля, гумові відходи відпрацьовані (конвеєрна стрічка), відпрацьовані респіратори та фільтри до них, відпрацьовані саморятувальники, побутові відходи), до отримання відповідного дозволу;

тимчасово заборонити (зупинити) експлуатацію джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря № 21 до виконання умов дозволу № -70 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Луганській області, в частині здійснення заходів щодо скорочення викидів.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Застосовано до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» заходи реагування у вигляді: тимчасової заборони (зупининення) діяльності, пов'язаної з розміщенням І класу небезпеки (батареї нікелево-кадмієвих відпрацьовані, батареї свинцеві зіпсовані) та II класу небезпеки (матеріали обтиральні зіпсовані, масла та мастила моторні відпрацьовані), до отримання відповідного дозволу; тимчасової заборони (зупинення) діяльності, пов'язаної з розміщенням відходів IV класу небезпеки гірнича порода, брухт кольорових металів дрібний (свинець, мідь, алюміній), шини відпрацьовані, відходи обробки деревини (тирса, стружка), брухт металевий, недогарки електродів, стружка стальна, канати сталеві відпрацьовані, шлак від спалювання вугілля, гумові відходи відпрацьовані (конвеєрна стрічка), відпрацьовані респіратори та фільтри до них, відпрацьовані саморятувальники, побутові відходи), до отримання відповідного дозволу; тимчасової заборони (зупинення) експлуатації джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря № 21 до виконання умов дозволу № -70 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Луганській області, в частині здійснення заходів щодо скорочення викидів.

У касаційній скарзі ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу Державна екологічна інспекція у Луганській області , посилаючись на законність постанови суду апеляційної інстанції, просить залишити її без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що на підставі наказу № 152 від 29.03.2013 про здійснення панових заходів та направлення на проведення планової перевірки №09/1336 від 02.04.2013 Державною екологічною інспекцією у Луганській області проведена перевірка ПАТ «Лисичанськвугілля» на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт № 200 від 16.05.2013. Зафіксовано, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» здійснюється на підставі дозволів № -70, № -67, № -69 та № 68 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видані Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Луганській області, але встановлено факт невиконання заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин та відсутність дозволу на розміщення та ліміти на утворення відходів.

На цій підставі позивачем складені протоколи про адміністративне правопорушення № 004725 від 25.04.2013 та № 004727 від 30.04.2013, та постанови про накладення адміністративних стягнень № 0014725 від 25.04.2013, № 004727 від 30.04.2013.

16.05.2013 Державною екологічною інспекцією у Луганській області складено припис, у якому від відповідача вимагалось усунути порушення вимог природоохоронного законодавства.

21.08.2013 Державною екологічною інспекцією у Луганській області складено наказ № 480 про здійснення позапланового заходу та направлення на перевірку № 09/3312, на підставі яких проведена перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, а саме щодо виконання припису від 16.05.2013, за результатами якої складено акт № 354 від 10.09.2013 про невиконання його відповідачем.

На цій підставі Державною екологічною інспекцією у Луганській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення № 004138 від 03.09.2013 та постанову про накладення адміністративного стягнення № 004138 від 04.09.2013.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що діяльність відповідача пов'язана з утворенням та розміщенням відходів І, II та IV класу небезпеки, дозволи на розміщення та ліміти на утворення відходів відсутні, що є порушенням вимог статей 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», припис щодо усунення виявлених порушень відповідачем не виконаний.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) встановлює Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон України № 877-V від 05.04.2007).

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 статті 4 Закону України № 877-V від 05.04.2007, у редакції на час спірних правовідносин, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

У частині 7 статті 7 Закону України № 877-V від 05.04.2007 передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

У статтях 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» № 2707-XII від 16.10.1992 визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Порядок проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статей 17,32,33 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані мати ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами і/або на право провадження діяльності, пов'язаної із збиранням і заготівлею окремих видів відходів як вторинної сировини, і/або дозвіл на транскордонне перевезення небезпечних відходів; мати дозвіл на експлуатацію об'єкта поводження з небезпечними відходами; виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Суб'єкти господарювання, які в установленому порядку визначені виконавцями послуг на вивезення побутових відходів на певній території, здійснюють їх роздільне збирання.

З метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється: вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Ліміти на обсяги утворення і розміщення побутових відходів не встановлюються; визначати місця розміщення підприємств, установок, полігонів, комплексів, сховищ та інших об'єктів поводження з відходами, проектувати та будувати регіональні і міжрегіональні комплекси оброблення, знешкодження, утилізації та видалення відходів, якщо вони не відповідають екологічним та санітарно-гігієнічним вимогам.

Зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів. Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов'язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання. Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об'єкти повинні використовуватися лише для заявлених на одержання дозволу відходів. Забороняється змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України.

Встановлено, що діяльність ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» пов'язана з утворенням та розміщенням відходів І, II та IV класу небезпеки.

В зв'язку з відсутністю у відповідача дозволу на розміщення та лімітів на утворення відходів, що є порушенням вимог статей 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», а також невиконанням ним обов'язкових вимог припису щодо усунення встановлених порушень природоохоронного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З таким висновком погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» відхилити, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: