Справа № 2-а-262/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"05" липня 2011 р. Справа № 2-а-262/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Охрімчук І.Г.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від "31" січня 2011 р. справу № 2-а-262/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

29 січня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 31 січня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира про визнання дій відповідача неправомірними, стягнення коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в частині вимог з 01.02.2007 року по 27.07.2010 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу. Вважає, що доплата до заробітної плати встановлена ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат працюючим у зоні гарантованого добровільного відселення являється додатковою заробітною платою і тому згідно ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, оскільки виплати, які відповідно до ст.ст. 2, 100 Закону України "Про оплату праці" є складовою структури заробітної плати.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши правильність застосування місцевим судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спірні виплати є регулярними, тобто про своє порушене право позивач мав знати при отриманні ним щомісячної доплати до заробітної плати, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Із змісту позовної заяви вбачається те, що позивач, заявляючи свої позовні вимоги не вказав, коли йому стало відомо про порушення його законних прав, та не просив суд поновити пропущений ним строк для звернення до адміністративного суду.

Посилання позивача на ст.233 КЗпП України безпідставні, оскільки вказана стаття визначає можливість особи звернутися до суду з вимогами про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком, а доплата, яка визначена статтею 39 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має соціальний характер та встановлена спеціальним законом, порядок якого визначається уповноваженим органом державної влади.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає , що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому за таких обставин колегія суддів залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від "04" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: І.Г. Охрімчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 вул.Молодіжна, 6,с.Літки,Лугинський район, Житомирська область,11325

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Лугинської райдержадміністрації Житомирської області вул.Червона Гірка, 21,смт.Лугини,Лугинський район, Житомирська область,11301