Справа № 11388/09/1570
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2010-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменко К.С. при секретарі Іванової Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Одескомунтранс» до Державної інспекції по контролю за цінами в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 01.09.2009 року №443 щодо проведення планової перевірки позивача та зобов’язання відповідача утриматись від проведення такої перевірки, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось Комунальне підприємство «Одескомунтранс» до Державної інспекції по контролю за цінами в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 01.09.2009 року №443 щодо проведення планової перевірки позивача та зобов’язання відповідача утриматись від проведення такої перевірки.

В судовому засіданні 04.02.2010 року представником позивача були підтримані позовні вимоги в повному обсязі. Представники Відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, пославшись на законність дій щодо планування проведення перевірки, прийнятого наказу від 01.09.2009 року №443 та відсутності підстав для заборони відповідачу здійснення планового заходу контролю відносно позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач на підставі ст.13 Закону України «Про ціни та ціноутворення» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.14 цього ж Закону здійснює повноваження щодо планування проведення та проведення перевірок, встановлення порушень законодавства про застосування цін та тарифів й притягнення до відповідальності, стягнення у судовому порядку не сплачених сум штрафних (економічних) санкцій, а тому ці позовні вимоги, на підставі положень п.п.1 ч.1 ст.17, ст.104 КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

22.06.2009 року наказом Державної інспекції по контролю за цінами в Одеській області від 22.06.2009 року №16 (а.с.45) був затверджений план роботи органів державного контролю за цінами в Одеській області на ІІІ квартал 2009 року (а.с.45-47).

Пунктом 4.1.1 цього плану було заплановано на вересень 2009 року проведення перевірки Комунального підприємства «Одескомунтранс» щодо питань дотримання державної дисципліни цін при формуванні, встановлені та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги.

На виконання цього пункту плану роботи Управління відповідачем 01.09.2009 року був виданий наказ №443 (а.с.6) на проведення планової перевірки КП «Одескомунтранс» з питань дотримання діючого Порядку формування та застосування тарифів на комунальні послуги, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 року №1010.

Представник позивача вважає, що оскаржений наказ виданий з порушенням законодавства, оскільки контроль за застосуванням цін та тарифів, які встановлюються органами місцевого самоврядування, відповідно до ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» віднесено до компетенції виконавчих органів місцевого самоврядування, а тому не входить до компетенції відповідача.

Розглянувши доводи представника позивача та здійснивши оцінку вказаних дій та рішень відповідача з огляду на положення ч.3 ст.2 КАС України суд приходить до висновку про їхню протиправність з наступних підстав:

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти у порядок та спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України «Про ціни та ціноутворення» відповідачу надані повноваження щодо проведення контролю за додержанням державної дисципліни цін. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що органи державного контролю за цінами користуються права посадових осіб органів державної податкової служби України, встановлених ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Підпунктом 1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачена можливість проведення планових та позапланових виїзних документальних перевірок суб’єктів господарювання.

Додержання суб’єктами господарювання державної дисципліни цін є складовою частиною порядку здійснення ними господарської діяльності. В зв’язку з цим, здійснення державного контролю за дотримання суб’єктами господарювання державної дисципліни цін згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повинно здійснюватись із урахуванням положень цього Закону щодо планування, додержанням підстав для проведення, порядку проведення контрольних заходів.

Так, ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлений порядок планування органом державного контролю здійснення контрольних заходів.

Частиною 2 ст.5 цього Закону встановлено, що при плануванні періодичності контрольних заходів повинні використовуватись встановлені Кабінетом Міністрів України критерії віднесення суб’єктів господарської діяльності до певної групи ризику. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2008 року №483 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності і визначається періодичність проведення планових заходів, пов’язаних з державним наглядом (контролем) за додержанням порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів)» затверджені критерії, за якими встановлені два ступені ризику – високий та середній (п.2).

До суб’єктів господарювання з високим ступенем ризику можуть бути віднесені ті, що: а) займають монопольне (домінуюче) становище на ринку; б) є суб’єктами природних монополій; в) реалізують продукцію, товари і послуги в обсязі, що перевищую 500 тис. гривень на рік; г) провадять діяльність з реалізації продукції, товарів і послуг, коливання цін на які протягом місяця перевищує 10 відсотків; г) порушують державну дисципліну цін (п.3 Критеріїв).

До суб’єктів господарювання із середнім ступенем ризику можуть бути віднесені ті, що: а) реалізують продукцію, товари і послуги в обсязі, що не перевищую 500 тис. гривень на рік; б) провадять діяльність з реалізації продукції, товарів і послуг, коливання цін на які протягом шести місяців перевищує 10 відсотків (п.4 Критеріїв).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року №502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року» у п.п.1 п.1 зазначається про те, що до 31.12.2010 року органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності тимчасово припинити проведення планових перевірок суб’єктів господарювання, крім перевірок суб’єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб’єктів господарювання з високим ступенем ризику, та планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням санітарного і податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків та зборів (обов’язкових платежів).

Відповідно до ч.2 ст.53 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов. Згідно п.1 параграфа 47 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 року №950 акти Кабінету Міністрів України (постанови та розпорядження) набирають законної сили з моменту їх прийняття. Лише постанови Кабінету Міністрів України, що стосуються прав та свобод громадян набирають законної сили з моменту їх опублікування (п.2 параграфу 47 Регламенту).

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року №502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року», яка вводила тимчасовий мораторій на вільне проведення планових контрольних заходів органами державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності набрала законної сили з 21.05.2009 року.

Відповідно до ч.1 ст.117 Конституції України та ч.1 ст.53 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови Кабінету Міністрів України є обов’язковими для виконання органами державної влади, місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами.

А тому, при проведенні планування проведення контрольних заходів у ІІІ кварталі 2009 року відповідач повинен був застосовувати обмеження, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року №502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року» та включати до плану перевірок лише суб’єктів господарювання, віднесених до підприємств з високим ступенем ризику за критеріями, встановленими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2008 року №483 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності і визначається періодичність проведення планових заходів, пов’язаних з державним наглядом (контролем) за додержанням порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів)».

В обґрунтування правомірності включення до плану перевірки Комунального підприємства «Одескомунтранс» представник відповідача зазначив, що цей суб’єкт господарювання відноситься до підприємства з високим степенем ризику за критерієм - реалізує продукцію, товари і послуги в обсязі, що перевищую 500 тис. гривень на рік. В підтвердження своєї позиції ним наданий звіт позивача про фінансові результати за 2007 рік (а.с.40) згідно якого обсяг реалізації продукції товарів та послуг складає 779,7 тис. грн. (код рядка 010).

Але, така позиція представника відповідача є помилковою, оскільки:

Згідно податкового роз’яснення Державної податкової інспекції України від 26.04.2002 року №2749/6/15-1416 звітним періодом для підприємств вважається період, по закінченню якого таке підприємство звітує (подає звіт). Звітним (податковим) роком є період часу, який починається 01 січня поточного року та закінчується 31 грудня цього ж року.

Таким чином, при плануванні проведення контрольних заходів відносно позивача у ІІІ кварталі 2009 року відповідач повинен був застосовувати данні звіту про фінансові результати підприємства за останній звітний рік, що передує перевірці, а саме за 2008 рік, а не за 2007 рік, як це зробив відповідач.

Окрім того, згідно графи 4 код рядку 010 Звіту позивача про фінансові результати за 2007 рік (а.с.40) зазначено, що у 2006 році обсяг реалізації продукції, товарів та послуг був 3128,8 тис. грн., що свідчить про значне (в 4 рази) зменшення обсягів реалізації. Таким чином, звіт про фінансові результати позивача за 2007 рік не може бути об’єктивним відображенням обсягів реалізації продукції, товарів та послуг позивача за 2008 рік, а тому і бути підставою для віднесення цього суб’єкту господарювання до таких, що здійснюють свою діяльність з високим ступенем ризику за критерієм – реалізує продукцію, товари та послуги на суму понад 500 тис. гривень на рік.

Інших доказів правомірності віднесення позивача до суб’єктів господарювання з високим ступенем ризику та обґрунтованого включення проведення його діяльності до п.п.4.1. плану роботи Управління на ІІІ квартал 2009 року представником відповідача у порушення ч.2 ст.71 КАС України до суду не надано, а тому суд приходить до висновку про безпідставність таких дій.

До того ж, відповідно ч.2 ст.9 Закону України «Про ціни та ціноутворення» державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються державними органами України.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про ціни та ціноутворення», ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни та тарифи на житлово-комунальні послуги (в даному випадку на вивіз твердих побутових відходів) встановлюються органами місцевого самоврядування.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.11.2008 року №1285 (а.с.48) були затверджені ціни та тарифи на вивіз твердих побутових відходів.

Згідно п.п.2 п.«б» ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» контроль за дотриманням цін та тарифів, які встановлені місцевими органами самоврядування покладені на виконавчі органи місцевих рад. Ці функції є делегованими їм державою.

Таким чином, перевірка відповідачем застосування цін та тарифів на вивіз твердих побутових відходів на території м.Одеси не входить до його компетенції, а тому відповідно до ч.3 ст.2 КАС України здійснення суб’єктом владних повноважень дій, які віднесені до компетенції іншого органу державної влади або місцевого самоврядування є протиправним, а згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» неприпустимим є дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю).

Не змінює правової оцінки дій відповідача й посилання представника відповідача на Порядок формування цін та тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 року №1010, який встановлює при формуванні цін та тарифів на житлово-комунальні послуги граничні рівні адміністративних витрат, витрат на збут, оскільки, згідно п.41 цього ж Порядку, функції органів Державної інспекції з контролю за цінами стосуються лише перевірки розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат, пов’язаних із наданням послуг з вивезення побутових відходів на стадії планування, що передує стадії затвердження (встановлення).

Відповідно до ч.2 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавці житлово-комунальних послуг розробляють та подають на затвердження органам місцевого самоврядування розрахунки економічно обґрунтованих витрат. Саме ці розрахунки повинні бути перевірені органами Державної інспекції з контролю за цінами відповідно до п.41 Порядку формування цін та тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 року №1010.

Факт затвердження Виконавчим комітетом Одеської міської ради власним рішенням від 25.11.2008 року №1285 (а.с.48) цін та тарифів на вивіз твердих побутових відходів свідчить про надання органами Державної інспекції по контролю за цінами позитивного висновку щодо наданих розрахунків економічного обґрунтування витрат виробниками цих послуг, в зв’язку з чим, ця стадія формування цін та тарифів на житлово-комунальні послуги у відповідності до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є кінцевою та подальші перевірки розрахунків економічного обґрунтування витрат може здійснюватись органами Державної інспекції з контролю за цінами лише у разі необхідності проведення зміни їхнього розміру.

У відповідності до положень ст.11, ч.3 ст.162 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межи позовних вимог позивача з метою захисту прав та свобод особи, яка звернулась за судовим захистом та на підставі ч.2 ст.162 КАС України визнати протиправними дії Державної інспекції по контролю за цінами в Одеській області щодо включення до п.4.1.1 плану роботи на ІІІ квартал 2009 року, затвердженого наказом від 22.06.2009 року №16, проведення планової перевірки Комунального підприємства «Одескомунтранс».

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) для проведення планового або позапланового заходу видає відповідний наказ.

Таким наказом є оскаржений наказ Управління від 01.09.2009 року №443 (а.с.6).

Вказаний наказ не може бути самостійною підставою для проведення планового заходу нагляду (контролю) без відповідних даних самого плану роботи органу нагляду (контролю).

Оскільки судом встановлена безпідставність дії відповідача щодо включення Комунального підприємства «Одескомунтранс» до плану перевірок на ІІІ квартал 2009 року, суд на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України вважає такий наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню із аналогічних підстав.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про зобов’язання відповідача утриматись від проведення перевірок позивача з питань дотримання ним державної дисципліни цін не підлягають задоволенню на підставі ч.1 ст.162 КАС України з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Право на проведення перевірок дотримання суб’єктами господарської діяльності з питань дотримання ними державної дисципліни цін закріплено за відповідачем ст.13 Закону України «Про ціни та ціноутворення», п.п.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», ст.4-7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У разі дотримання при плануванні контрольних заходів відповідачем в майбутньому положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року №502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року» підстав для заборони судом відповідачу планувати та проводити такі контрольні заходи відносно позивача в майбутньому відсутні.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.11,94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної інспекції по контролю за цінами в Одеській області щодо включення до п.4.1.1 плану роботи на ІІІ квартал 2009 року, затвердженого наказом від 22.06.2009 року №16, проведення планової перевірки Комунального підприємства «Одескомунтранс».

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції по контролю за цінами в Одеській області від 01.09.2009 року №443 щодо проведення планової перевірки Комунального підприємства «Одескомунтранс»з питань дотримання діючого Порядку формування та застосування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 року №1010.

4. В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 15.02.2010 року.

Суддя Єфіменко К.С.