Справа № 826/8676/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 вересня 2015 року 09:33 № 826/8676/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Аблова Є.В.,

судді Федорчука А.Б.,

судді Шулежка В.П.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача - Фещенко Р.В.,

представника відповідача - Мельниченко А.А.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПАПІР-МАЛ» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання рішень протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «ПАПІР-МАЛ» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання рішень протиправними та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що підстави відмови відповідача у продовженні строків здійснення імпортної операції з поставки товару згідно Контракту №GRUP/PAPIR MALL 001 від 14.10.2014 року, вказані відповідачем у рішеннях від 26.01.2015 р. №4102-09/45, від 25.02.2015 р. №4102-09/113, від 26.03.2015 р. №4102-09/167, не відповідають положенням пункту 9 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправними рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, викладені у листах від 26.01.2015 року вихідний №4102-09/45, від 25.02.2015 року вихідний №4102-09/113, від 26.03.2015 року вихідний №4102-09/167, стосовно відмови у наданні висновку щодо продовження строків здійснення зовнішньоекономічної операції з поставки товару згідно Контракту №GRUP/PAPIR MALL 001 від 14.10.2014 року;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надати висновок щодо продовження строків здійснення зовнішньоекономічної операції з поставки товару згідно Контракту №GRUP/PAPIR MALL 001 від 14.10.2014 року, а саме з 27.01.2015 року по 25.02.2015 року;

- витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях, наявних в матеріалах справи.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд дійшов висновків про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2015 року за вихідним №01-21, 11.02.2015 року за вихідним №02-77, 05.03.2015 року за вихідним №03-147 товариство з обмеженою відповідальністю «ПАПІР-МАЛ» зверталось до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України із зверненнями щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, а саме - щодо продовження строку здійснення імпортної операції з поставки товару згідно контракту №GRUP/PAPIR MALL 001 від 14.10.2014 р. на 30 календарних днів та надсилання інформації у Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про видачу такого висновку.

Листами від 26.01.2015 року №4102-09/45, від 25.02.2015 року №4102-09/113, від 26.03.2015 року №4102-09/167 відповідач відмовив у продовженні строку здійснення імпортної операції з поставки товару згідно контракту №GRUP/PAPIR MALL 001 від 14.10.2014 року на 30 календарних днів.

При цьому, в обґрунтування відмови відповідач зазначає про невідповідність операцій за контрактом критеріям, визначеним пунктом 2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29.12.2007 року №1409.

Незгода позивача з відмовами Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2014 року між ТОВ «ПАПІР-МАЛ» (покупець) та ТОВ «ГРУП АГАЧ ИТХАЛАТ ИХРАДЖАТ САНАИЙ ВЭ ТИДРАЖЕТ ЛИМИТЕД ШИРКЕТИ» (продавець) укладений контракт №GRUP/РAPIR MALL 001 на поставку парового котла, який складається з комплектуючих, зазначених у додатках до цього контракту.

Відповідно до п.1.1 Контракту продавець зобов'язується продати (передати у власність), а покупець купити (прийняти у власність) та оплатити на умовах цього контракту паровий котел (товар), який складається з комплектуючих, вказаних у додатках до нього контракту.

Згідно з п.1.2. Контракту модифікація, комплектність (складові), а також технічні характеристики парового котла, зазначаються в додатках до даного контракту, які являються його невід'ємною частиною.

Пунктом 5.3. Контракту визначено, що вказаний у контракті товар має бути поставлений в строк 120 календарних днів після 30% оплати у відповідності з пунктом 4.1. Контракту.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, оплата у сумі 145000,00 євро здійснена позивачем 28.10.2014 року, а відтак відповідно до умов Контракту, товар мав бути поставлений, а імпортні операції за Контрактом завершені до 25.02.2015 року.

Водночас, Постановою Національного банку України від 01 грудня 2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року №185/94 BP, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Наведене свідчить, що товар, який позивач, придбав у продавця, повинен бути поставлений на митну територію України не пізніше 26.01.2015 року.

З листа ТОВ «ГРУП АГАЧ ИТХАЛАТ ИХРАДЖАТ САНАИЙ ВЭ ТИДРАЖЕТ ЛИМИТЕД ШИРКЕТИ» №15 від 08.01.2015 р. вбачається, що згідно умов контракту №GRUP/PAPIR MALL 001 від 14.10.2014 року п.5.3 вказаний в контракті товар повинен бути поставлений покупцю в строк не більше 90 календарних днів після 30% оплати у відповідності до п.4.1. Колет поставляється в зібраному вигляді та є негабаритним грузом. У зв'язку з проблемою пошуку місця на кораблі для доставки товару в Україну та ймовірністю порушення строків контракту, продавець просить продовжити строки поставки товару на строк не менше 30 днів.

У зв'язку з наведеним, позивач 16.01.2015 р. звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України із зверненням №01-21 щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, а саме - надати висновок щодо продовження строку здійснення імпортної операції з поставки товару згідно контракту №GRUP/PAPIR MALL 001 від 14.10.2014 року на 90 календарних днів.

Статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року №185/94-BP (далі - Закон №185/94-BP) визначено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до ст. 6 Закону №185/94-BP строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Водночас, ч. 4 ст. 2 Закону №185/94-BP Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Як зазначалось вище, Постановою Національного банку України від 01 грудня 2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року №185/94 BP, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Механізм віднесення операцій резидентів до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, а також умови видачі висновків щодо перевищення встановлених у статтях 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строків проведення розрахунків за такими операціями визначає Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 р. N 1409.

Відповідно до п. 3 Порядку №1409 висновок стосовно віднесення операцій резидента до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, та продовження встановлених строків видається Мінекономрозвитку.

Згідно п. 4 Порядку №1409 для одержання висновку резидент подає Мінекономрозвитку такі документи: 1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період; 2) засвідчені в установленому порядку: копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову; копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Пунктом 7 Порядку №1409 визначено, що Мінекономрозвитку розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Відповідно до п. 9 Порядку №1409 підставами для відмови у видачі висновку є: 1) подання резидентом документів: з порушенням вимог, зазначених у пункті 4 цього Порядку; що містять недостовірну інформацію; 2) невідповідність поданих резидентом документів законодавству.

Як вбачається з матеріалів справи, після опрацювання наданих позивачем 16.01.2015 р. разом із зверненням №01-21 щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями документів, Мінекономрозвитку України було підготовлено та направлено на адресу підприємства лист від 26.01.2015 року №4102-09/45 стосовно невідповідності зовнішньоекономічної операції критеріям, визначеним пунктом 2 Порядку №1409 та необхідності надання відповідного обґрунтування продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією відповідно до підпункту 1 пункту 4 Порядку № 1409 з наступних причин:

1)відповідно до підпункту 5.3. пункту 5 Контракту, поставка здійснюється протягом 90 календарних днів після ЗО % передплати, тобто в законодавчо встановлені строки. Інших строків поставки товару Контрактом та поданими матеріалами не передбачено.

2) відповідно до підпункту 6 пункту 2 Порядку №1409 під час виконання договорів поставки складних технічних виробів відносяться імпортні операції з поставки устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з поставки складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів. Твердження позивача стосовно складності даного котла на підставі того, що воно має спеціальне призначення, потребує установки, монтажу, налагодженню, введення в дію на місці експлуатації та гарантійного обслуговування, у відповідності з розділом 9 не відповідає дійсності, оскільки п. 9 Контракту, зокрема, передбачено, що монтаж товару на виробничому об'єкті покупця (позивача) буде проведено силами покупця під контролем продавця. Крім того, сторонами були змінено умови оплати, та виключено з положень Контракту 5-ти % оплату після проведення монтажу обладнання, за умови, що продавець доведе робочий стан товару до гарантійних показників.

За таких обставин, відповідач дійшов висновку, що ідентифікувати хто саме буде проводити установку, монтаж, налагодження, гарантійне обслуговування і введення у дію на місці експлуатації - або продавець, або покупець (позивач) неможливо. Водночас, інших підтверджуючих пунктів Контракту стосовно необхідності проведення установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення у дію на місці експлуатації Контрактом не передбачено.

Крім того, стосовно необхідності надання відповідного обґрунтування продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією відповідач зазначив, що відповідно до листа "Grup Agac ITH.SAN.VE TIC.Ltd. STI. Company" від 12.12.2014 №8 паровий котел був готовий до відвантаження, однак в своєму листі-зверненні до Міністерства позивач вказує про те, що продавець не має можливості закінчити поставку товару, про що надіслав відповідний лист. Водночас, в поданому пакеті документів, такий лист був відсутній, як і відсутні копії платіжних доручень від 09.01.2015 р. №3507 та від 09.01.2015 р. №3514 на загальну суму 100 000,00 євро.

В зв'язку з наведеним в сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не обґрунтував необхідності продовження розрахунків, не довів складність товару та відповідність зовнішньоекономічної операції саме до поставки складних технічних виробів, а відтак, Мінекономрозвитку, відмовляючи у видачі відповідного висновку, про що повідомило позивача листом №4102-09/45 від 26.01.2015 р., діяло на підставі, в межах повноважень, передбачених законодавством та з урахуванням всіх обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 11.02.2015 р. №02-77 позивач повторно звернувся до Міністерства, з проханням надати висновок щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією на 30 календарних днів.

Після опрацювання вказаних документів, Мінекономрозвитку України було підготовлено та направлено на адресу підприємства лист від 25.02.2015 р. № 4102-09/113, яким повідомлено, зокрема, щодо невідповідності зовнішньоекономічної операції критеріям, визначеним пунктом 2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 р. № 1409, а також зауважень до доповнення №2 до Контракту з наступних причин:

1)в поданому пакеті документів, позивач надав до Міністерства, зокрема доповнення №2 від 09.01.2014(5) року, яким вніс зміни до пункту 5.3 Контракту та продовжив строки поставки товару на 30 календарних днів у зв'язку з неможливістю здійснення поставки товару та виклали пункт 5.3 Контракту в новій редакції. Водночас, відповідно до пункту 4 Положення №15 розгляд документів, необхідних для отримання висновку, здійснює відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності за участю відділу правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності, а в разі потреби - за участю інших структурних підрозділів Мінекономрозвитку України. Крім того, відповідно до пункту 8 Положення №15 відділ правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності здійснює розгляд з питання відповідність зовнішньоекономічного договору (контракту) чинному законодавству України.

Так, відділом правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності, були вказані зауваження стосовно дати укладення доповнення №2 до Контракту, зокрема в українському перекладі ця дата не узгоджується з датою укладення в англійській частині та суперечить даті укладення Контракту.

Також, позивачем був наданий лист нерезидента від 08.01.2015 р. №15, стосовно неможливості здійснення поставки у строки передбачені Контрактом у зв'язку із тим, що продавець не може знайти судно для перевезення, однак ані лист нерезидента, ані доповнення №2 не вказує на складність товару, про потребу його установки, монтажу, налагодженню, введення в дію на місці експлуатації та гарантійного обслуговування.

Наведене свідчить, що Мінекономрозвитку листами від 26.01.2015 р. №4102-09/45 та від 25.02.2015 р. №4102-09/113 повідомило позивача про те, що неможливо віднести операції за Контрактом, до операцій, що здійснюються за договорами поставки складних технічних виробів, оскільки вони не відповідають критеріям, визначеним пунктом 2 Порядку №1409.

Відповідач також зазначив, що посилання позивача на висновки Житомирського експертно-технічного центру Держгірпромнагляду України від 16.02.2015 р. є безпідставними, оскільки в даному висновку не має підтвердження, що даний товар є складним технічним виробом, в розумінні пункту 2 Порядку №1409, а також висновок не було надано для розгляду Міністерству.

Крім того, на момент повторного звернення позивача до відповідача 12.02.2015 р., товар знаходився на митній території України, що підтверджується наданими до адміністративного позову додатками, а саме товаро-супровідними документами та відбитком штампу "Під митним контролем" 06.02.2015 року Південної митниці.

Відповідно до ч. 38 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Частиною 2 ст. 321 Митного кодексу України, у разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Наведене в сукупності свідчить, що оскаржуване рішення Мінекономрозвитку щодо відмови у видачі висновку позивачу, оформлене листом від 25.02.2015 №4102-09/113 винесено у межах повноважень, що визначені Порядком №1409, Положенням №15 та Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Стосовно рішення Мінекономрозвитку щодо відмови у видачі висновку позивачу, оформлене листом №4102-09/167 від 26.03.2015 р., суд зазначає наступне.

Листом №03-147 від 05.03.2015 р. позивач просив Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надати висновок щодо продовження строку здійснення імпортної операції з поставки товару згідно контракту №GRUP/PAPIR MALL 001 від 14.10.2014 року на 30 календарних днів.

Водночас, відповідно до пункту 5.3 Контракту, в редакції доповнення № 2 від 09.01.2015 до Контракту, вказаний у Контракті товар має бути поставлений в строк 120 календарних днів після 30 % оплати у відповідності з пунктом 4.1 Контракту. Інших строків поставки умовами Контракту не передбачено.

Зазначена оплата у сумі 145 500,00 евро була здійснена ТзОВ "Папір Мал" 28.10.2014 року, а відтак, згідно умов Контракту, товар мав бути поставлений, а імпортні операції за Контрактом завершені до 25.02.2015 року.

Відповідно до п. 5 Порядку №1409, строк продовження розрахунків не може починатися раніше дати реєстрації в Мінекономрозвитку документів, на підставі яких видається висновок, у зв'язку з чим відповідно до пп. 2 п. 9 Порядку, відсутні правові підстави для продовження строків розрахунків за згаданими зовнішньоекономічними операціями.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, згідно п.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з наведених критеріїв, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

При цьому, враховуючи, що судом під час розгляду даної справи встановлено правомірність відмов відповідача, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надати висновки щодо продовження строків здійснення зовнішньоекономічної операції з поставки товару, відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 69-72, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ПАПІР-МАЛ» відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Федорчук А.Б.

Суддя Шулежко В.П.