Справа № 2а/0270/1237/11
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

17 березня 2011 р. Справа № 2а/0270/1237/11 м. Вінниця

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна розглянувши клопотання представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -

ВСТАНОВИВ :

16 березня 2011 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" (далі - ТОВ "Погребищенське") до Комунального підприємства "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" (далі - КП "Вінницьке ООБТІ") в якому позивач просить суд: - визнати протиправними дії КП "Вінницьке ООБТІ" щодо відмови в реєстрації права власності за ТОВ "Погребищенське" в цілому будівель та споруд сільськогосподарського призначення розташованих за адресою: с. Веселівка, територія майнового комплексу, Погребищенського району, Вінницької області, на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації "Розвитку та правозахисту підприємств" від 22.02.2007 року. - скасувати рішення реєстратора КП "Вінницьке ООБТІ" про відмову в реєстрації права власності від 25.11.2010 року за №75. - зобов`язати КП "Вінницьке ООБТІ" зареєструвати за ТОВ "Погребищенське" право власності на будівлі та споруди сільськогосподарського призначення розташованих за адресою: с. Веселівка, територія майнового комплексу, Погребищенського району, Вінницької області, на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації "Розвитку та правозахисту підприємств" від 22.02.2007 року, а саме будівлю конюшні 1950 року побудови, будівлю конюшні 1952 року побудови, будівлю свинарника 1960 року побудови, будівлю зерноскладу 1948 року побудови, будівлю столової 1983 року побудови, будівлю телятника 4-х рядного 1984 року побудови, будівлю телятника 1970 року побудови, будівлю критого тіку 1990 року побудови, будівлю вагової 1954 року побудови. Разом з поданням позовної заяви, представник позивача - ТОВ "Погребищенське" заявляє клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони КП "Вінницьке ООБТІ" до ухвалення та набрання законної сили рішенням по даній адміністративній справі вчиняти будь-які дії щодо проведення державної реєстрації, перереєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна розташованих за адресою: с. Веселівка, територія майнового комплексу, Погребищенського району, Вінницької області, а саме будівлю конюшні 1950 року побудови, будівлю конюшні 1952 року побудови, будівлю свинарника 1960 року побудови, будівлю зерноскладу 1948 року побудови, будівлю столової 1983 року побудови, будівлю телятника 4-х рядного 1984 року побудови, будівлю телятника 1970 року побудови, будівлю критого тіку 1990 року побудови, будівлю вагової 1954 року побудови. Клопотання мотивовано тим, що на переконання представника позивача - ТОВ "Погребищенське", є всі ознаки наявності небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача, оскільки на даний час у КП "Вінницьке ООБТІ" не має відомостей та не зареєстровано право власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна за ТОВ "Погребищенське" та враховуючи, що арбітражним керуючим САТ "Погребищенське" здійснюється пошук та виявлення майна банкрута САТ "Погребищенське", а також враховуючи те, що за час розгляду адміністративного позову про зобов`язання КП "Вінницьке ООБТІ" зареєструвати об`єкти нерухомості саме за ТОВ "Погребищенське", може бути проведена реєстрація, перереєстрація права власності на будівлі та споруди сільськогосподарського призначення розташованих за адресою: с.Веселівка, територія майнового комплексу, Погребищенського району, Вінницької області, а саме будівлю конюшні 1950 року побудови, будівлю конюшні 1952 року побудови, будівлю свинарника 1960 року побудови, будівлю зерноскладу 1948 року побудови, будівлю столової 1983 року побудови, будівлю телятника 4-х рядного 1984 року побудови, будівлю телятника 1970 року побудови, будівлю критого тіку 1990 року побудови, будівлю вагової 1954 року побудови. Отже, представник позивача - ТОВ "Погребищенське" переконаний у тому, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль і втрат. З огляду на викладені обставини, представник позивача - ТОВ "Погребищенське" клопотав суд про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд, дослідивши матеріали заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Забезпечення позову -це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. За приписами ч. 3 ст. 117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Отже, з положень ч. 1 ст. 117 КАС України вбачається, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть бути такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Суд виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Окрім того, з приписів наведеної статті вбачається, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", перелік підстав забезпечення позову, наведений у ст. 117 КАС України є вичерпним. Згідно з ч.ч. 3 та 4 розглядуваної статті забезпечення позову в адміністративних справах допускається у двох формах - це зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборона вчиняти певні дії. Цей перелік способів забезпечення позову в адміністративному процесі є вичерпним. Звернення з адміністративним позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту від незаконних рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави. Аналізуючи норми ст. 117 КАС України та обставини викладені в клопотанні суд приходить до висновку, що питання забезпечення позову може мати місце лише у випадках, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Проте, позивачем та його представником не надано доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Тобто, представник позивача недостатньо обґрунтував своє клопотання про вжиття заходів забезпечення позову та не представив будь-яких доказів на необхідність застосування таких, обмежившись лише покликанням на ч.ч. 1, 2 статті 117 КАС України та цитуванням зазначеної норми. Водночас, щодо посилання представника позивача на те, що очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача полягає у можливому вчиненні відповідачем дій спрямованих на проведення реєстрації, перереєстрації права власності на будівлі та споруди сільськогосподарського призначення розташованих за адресою: с.Веселівка, територія майнового комплексу, Погребищенського району, Вінницької області, а саме будівлю конюшні 1950 року побудови, будівлю конюшні 1952 року побудови, будівлю свинарника 1960 року побудови, будівлю зерноскладу 1948 року побудови, будівлю столової 1983 року побудови, будівлю телятника 4-х рядного 1984 року побудови, будівлю телятника 1970 року побудови, будівлю критого тіку 1990 року побудови, будівлю вагової 1954 року побудови, то суд вважає, що вказану обставину не можна розглядати як підставу для забезпечення адміністративного позову. Само по собі побоювання щодо такого порушення, незгода з подальшими діями відповідача стосовно прийняття наступного рішення, виключає застосування інституту забезпечення позову, оскільки не містить чітко вираженої очевидної загрози небезпеки заподіяння шкоди чи очевидної протиправності дій у розглядуваній ситуації. Більш того, в разі встановлення позивачем при вчиненні таких дій порушень своїх прав, свобод та інтересів, він не позбавлений можливості вживати заходів щодо їх судового захисту. Таким чином, посилання заявника на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, не знайшло свого підтвердження відповідними доказами, будь-яке інше обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову суду не надано. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Окрім того, під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню. Тобто суд, на даний час, не вбачає існування передбачених ст. 117 КАС України обставин, що вказують на необхідність забезпечення позову. На ряду з цим, суд вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову наявна можливість захисту прав, свобод та інтересів позивача, в разі необхідності. Разом з тим, це не є перешкодою для повторного звернення із аналогічним клопотанням за умови наявності відповідних підстав. З урахуванням вищенаведеного та керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" про забезпечення позову у адміністративній справі 2а/0270/1237/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" до Комунального підприємства "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Копію ухвали направити позивачу - ТОВ "Погребищенське" та представнику позивача, як особі, що подала клопотання.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Чернюк Алла Юріївна