Справа № 12695/09/1570
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменко К.С., суддів Свиди Л.І., Колесниченка О.В., при секретарі Іванової Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним та скасування розпорядження від 28.02.2008 року №82/2008-рп «Про відставку голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області» та поновлення на посаді голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним та скасування розпорядження від 28.02.2008 року №82/2008-рп «Про відставку голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області» та поновлення на посаді голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області.

В судовому засіданні 17.03.2010 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтувавши їх тим, що відповідач не мав права приймати оскаржене розпорядження, оскільки діяла судова заборона на вчинення таких дій та позивач не подавав заяви про його відставку з цієї посади. Представник відповідача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.32), а тому, на підставі положень ст.128 КАС України, справа слухалась за його відсутності за наявними в справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановлює наступні факти та обставини:

Позивач з 28.03.2005 року був призначений розпорядженням Президента України №855 на посаду голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області та проходив державну службу на цій посаді, що згідно положень п.п.15 ч.1 ст.3 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори щодо проходження якої, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, отримання відповідних компенсацій, пов`язаних з її проходженням відповідно до п.п.2 ч.1 ст.17 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

12.02.2007 року Роздільнянська районна рада приймає рішення №57-V «Про недовіру голові Роздільнянської районної державної адміністрації» (а.с.51) яким висловлено недовіру позивачу, як голові Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, більш ніж двома третинами голосів від загального складу депутатів цієї ради, що підтверджується протоколом засідання лічильної комісії №3 від 12.02.2007 року (а.с.52).

13.02.2007 року Роздільнянська районна рада звернулась з листом №71/02-08 (а.с.50) на адресу Одеської обласної державної адміністрації з інформацією про вираження недовіри голові Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області.

03.10.2007 року Одеська обласна державна адміністрація звернулась з поданням №01-38-5663 (а.с.47-48) до Кабінету Міністрів України про надання згоди на припинення повноважень позивача, як голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області.

11.10.2007 року Кабінет Міністрів України вніс на імя Президента України пропозицію №6414/0/2-07 (а.с.45) щодо прийняття відставки голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області відповідно до ч.10 ст.118 Конституції України.

28.02.2008 року Президентом України було видано розпорядження №82/2008-рп «Про відставку голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області», яким прийнята відставка позивача з посади голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області на підставі ч.10 ст.118 Конституції України.

На виконання вказаного розпорядження Президента України позивачем було видане власне розпорядження від 06.03.2008 року №19/К-2008 (а.с.20), яким позивач склав із себе повноваження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області та припинив державну службу.

Позивач вважає, що Президент України не мав права видавати оскаржене розпорядження з огляду на наявну ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 15.08.2007 року по справі №2-а-33/07 (а.с.10) відповідно до якої Роздільнянській районній раді було заборонено направляти рішення від 12.02.2007 року №57-V «Про недовіру голові Роздільнянської районної державної адміністрації» до Одеської обласної державної адміністрації, Кабінету Міністрів України, Секретаріату Президента України та у порядку інформації до Одеської обласної ради та тому, що позивач не писав заяву про його відставку у відповідності до положень ст.31 Закону України «Про державну службу».

Суд погоджується з правомірністю дій відповідача щодо припинення повноважень позивача та звільнення його з державної служби з наступних підстав:

Відповідно до положень ст.7 Конституції України держава гарантує місцеве самоврядування. До одного з механізмів забезпечення цієї гарантії, згідно положень п.п.29 ч.1 ст.43, ч.2 ст.72 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відноситься право органу місцевого самоврядування регіонального рівня (районні та обласні ради) прийняти рішення про недовіру голові відповідної державної адміністрації.

У разі прийняття такого рішення кількістю голосів, що перевищує дві третини від загального складу депутатів ради відповідно до ч.10 ст.118 Конституції України, п.п.8 ч.1 ст.9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ч.3 ст.72 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розпочинається процедура щодо відправлення голови, якому висловлена недовіра, у відставку.

Враховуючи порядок призначення та звільнення голів місцевих державних адміністрацій, встановлений ч.4 ст.118 Конституції України та ч.2,3 ст.8 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» процедура відставки голови районної державної адміністрації починається з внесення відповідного подання голови обласної державної адміністрації до Кабінету Міністрів України, потім Кабінет Міністрів України вносить відповідне подання на імя Президента України, який повинен видати розпорядження про відставку.

В даному випадку, ця процедура відправлення у відставку голови районної державної адміністрації, якому висловлена недовіра рішенням відповідної ради, органами державної влади та посадовими особами була дотримана.

Судом не приймається до уваги посилання позивача на те, що відповідно до положень ч.1 ст.31 Закону України «Про державну службу» Президент України не мав права відправляти позивача у відставку без його письмової заяви з наступних підстав.

Право на відставку державного службовця гарантується ст.ст.11,31 Закону України «Про державну службу» та відповідно до п.п.4 ч.1 ст.30 цього ж Закону відставка державного службовця є підставою для припинення державної служби.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про державну службу» державні службовці першої та другої категорій можуть бути відправлені у відставку за їх письмовою заявою. Частиною 2 цієї ж статті передбачені підстави для такої відставки: принципова незгода з рішенням державного органу чи посадової особи, а також етичні перешкоди для перебування на державній службі; примушування державного службовця до виконання рішення державного органу чи посадової особи, які суперечать діючому законодавству, що може заподіяти значної матеріальної чи моральної шкоди державі, підприємствам, установам, організаціям, обєднанням громадян чи громадянину; стан здоровя, що перешкоджає виконанню службових повноважень.

Таким чином, відправлення державного службовця у відставку виключно за вказаними підставами здійснюється за його письмовою заявою, оскільки ініціатива виходу у відставку повинна виходити саме від нього.

Відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України її положення є нормами прямої дії, що надає змогу їхнього безпосереднього застосування.

Направлення державного службовця голови відповідної державної адміністрації у відставку у випадку передбаченому ч.10 ст.118 Конституції України є самостійною підставою для припинення службових повноважень та державної служби, яка не передбачена ст.31 Закону України «Про державну службу» та ініціатива щодо її проведення виходить згідно положень п.п.8 ч.1 ст.9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ч.2 ст.72 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не від голови відповідної державної адміністрації, а від органу місцевого самоврядування, який приймає рішення про недовіру.

Оскільки голова відповідної державної адміністрації, у цьому випадку, не є ініціатором своєї відставки, порядок його звільнення, встановлений ч.4,10 ст.118 Конституції України, ст.9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», не передбачає отримання від нього попередньої згоди на відправлення у відставку.

Згідно положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти у спосіб та у порядку передбаченому Конституцією та законами України.

Таким чином, Президент України правомірно видав оскаржене розпорядження від 28.02.2008 року №82/2008-рп «Про відставку голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області» без отримання письмовою заяви позивача про відставку.

Суд не приймається до уваги посилання позивача на те, що оскаржене розпорядження було видане у період дії судової заборони з наступних підстав.

12.02.2007 року Роздільнянська районна рада приймає рішення №57-V «Про недовіру голові Роздільнянської районної державної адміністрації» (а.с.51) яким було висловлено недовіру позивачу, як голові Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, більш ніж двома третинами голосів від загального складу депутатів цієї ради що підтверджується протоколом засідання лічильної комісії №3 від 12.02.2007 року (а.с.52).

13.02.2007 року Роздільнянська районна рада звернулась з листом №71/02-08 (а.с.50) на адресу Одеської обласної державної адміністрації з інформацією про вираження недовіри голові Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області.

Лише 15.08.2007 року ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області по справі №2-а-33/07 (а.с.10) Роздільнянській районній раді було заборонено направляти рішення від 12.02.2007 року №57-V «Про недовіру голові Роздільнянської районної державної адміністрації» до Одеської обласної державної адміністрації, Кабінету Міністрів України, Секретаріату Президента України та у порядку інформації до Одеської обласної ради.

Однак, як зазначено вище, Роздільнянська районна рада Одеської області направила рішення про недовіру голові Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області на адресу Одеської обласної державної адміністрації задовго до прийняття судом заходів забезпечення позовних вимог та на час направлення рішення (13.02.2007 року) жодної судової заборони на вчинення таких дій не існувало, в звязку з чим, такі дії районної ради не порушували закон та відповідали положенням ч.2 ст.19 Конституції України.

Ця ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області суду від 15.08.2007 року не забороняла Одеській обласній державній адміністрації направляти відповідне подання до Кабінету Міністрів України, а останньому вносити своє подання на імя Президента України про направлення позивача у відставку у порядку, визначеному ч.10 ст.118 Конституції України, а тому вона не могла бути перешкодою для прийняття Президентом України оскаржуваного розпорядження від 28.02.2008 року №82/2008-рп «Про відставку голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області».

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд прийшов до висновку, що відповідач згідно положень ч.2 ст.71 КАС України обґрунтував суду правомірність виданого ним розпорядження та те, що при його прийнятті він діяв на підставі Конституції та законів України та у визначений ними спосіб, а тому в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасуванні цього розпорядження та поновленні позивача на посаді голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області слід відмовити на підставі ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним та скасування розпорядження від 28.02.2008 року №82/2008-рп «Про відставку голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області» та поновлення на посаді голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний складом суду 22.03.2010 року.

Головуючий суддя Єфіменко К.С.

Судді Свида Л.І.

ОСОБА_2

в задоволені позовних вимог відмовлено

22 березня 2010 року.