Справа № 2а-14072/12/2670
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Київ К/800/46195/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної судової адміністрації України до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Державної судової адміністрації України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року Державна судова адміністрація України (далі - ДСА) звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - УПСЗН) в якому просила визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача відшкодувати кошти, виплачені громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за надану їм додаткову відпустку у розмірі 8040,17 гривень (далі - спірні кошти).

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що відповідач протиправно, всупереч вимог діючого у період спірних правовідносин законодавства, відмовив позивачу у виплаті спірних коштів, чим порушив її права, а тому ДСА просила про задоволення позову.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні прозову суди, на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що відповідач, відмовляючи у виплаті позивачу спірних коштів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами встановлено, що наказами ДСА № 584/в та № 588/в від 20 грудня 2011 року двом її працівникам надано додаткові відпустки із збереженням заробітної плати за 2011 рік як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, а також як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

26 грудня 2011 року листом № 12-7703/11 позивач направила до УПСЗН пакет документів, передбачений Порядком використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 (далі - Порядок), для відшкодування коштів для проведення виплати компенсації за надану додаткову відпустку постраждалим громадянам, які працюють в Державній судовій адміністрації України, для реєстрації та відшкодування коштів.

Проте, відповідач відмовив у виплаті позивачу спірних коштів.

Так, згідно пунктів 1, 2 Порядку, ним врегульовано механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінпраці.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються Міністерство праці та соціальної політики Автономної Республіки Крим, головні управління праці та соціального захисту населення обласних, Головне управління соціального захисту населення Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської, управління (відділи) праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального захисту інвалідів.

Пунктом 6 цього ж Порядку встановлено, що підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів за формою, затвердженою Мінпраці, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення, місця реєстрації, ідентифікаційного номера.

Графік відпусток громадян та розрахунок витрат для додаткової відпустки на наступний бюджетний рік подаються підприємством до уповноваженого органу разом із зазначеними відомостями.

У разі зміни зазначених відомостей та списків громадян підприємство повідомляє протягом 20 днів наступного місяця про такі зміни відповідних розпорядників коштів.

До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов'язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінпраці формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім'я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги.

Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів.

Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що провадяться в установленому законодавством порядку.

Одержану інформацію, подану підприємствами, підрозділи уповноваженого органу у разі потреби звіряють щодо правомірності нарахування виплат та компенсацій з відділами персоніфікованого обліку.

В свою чергу, за правилами частини 1 статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Отже, у відповідності до вимог вищезазначених правових норм, позивачу, для одержання відшкодування спірних витрат, необхідно було не пізніше ніж за два місяці до початку бюджетного року, тобто до 1 січня 2011 року, надати відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів і здійснити реєстрацію в уповноваженому органі, згідно вимог Порядку.

Окрім цього, документи щодо розрахункових витрат, пов'язаних з виплатою компенсацій ДСА повинна була подати в УПСЗН до 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, тобто до 25 грудня 2011 року.

Разом з тим, як правильно встановлено судами, позивач не здійснила реєстрацію в уповноваженому органі, відповідно до вимог Порядку, а документи для здійснення відшкодування УПСЗН одержало лише 28 грудня 2011 року, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваних судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало