Справа № 803/327/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в закритті провадження в адміністративній справі

03 березня 2014 року Справа № 803/327/14

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Кравчик В.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції у Волинській області до ОСОБА_1 обласного санаторію матері і дитини «Турія» про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у Волинській області звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 обласного санаторію матері і дитини «Турія» про зобовязання вчинити дії.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.02.2014 року відкрито провадження у справі, а ухвалою суду від 20.02.2014 року призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представником відповідача подано письмове клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що юридична особа відповідач у справі, в силу приписів чинного законодавством не має прав або зобовязань вступати в публічно-правові відносини й здійснювати публічні повноваження. Також зі змісту позовної заяви вбачається відсутній публічно-правовий спір, так як даний спір не підпадає під дію ч. З, ч. 4 ст. 50 КАС України, та Державною фінансовою інспекцією у Волинській області додатково не вказано, яким саме законом України прямо передбачено, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, права та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За нормою ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями КАС України визначено порядок відкриття провадження у справі та у п.4 ч.1 ст.107 зазначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1,ч.1 ст 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Тому, на думку відповідача, відкриття провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції у Волинській області до ОСОБА_1 обласного санаторію матері і дитини «Турія» про зобовязання вчинити дії, порушує вимоги юрисдикції окружних адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ та предметну підсудність адміністративиних справ, що в правовій державі є неприпустимим. На основі викладеного просить закрити провадження у справі.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали заявлене клопотання та просять суд закрити провадження у справі.

Представники позивача вважають, що заявлене клопотання не підлягає до задоволення, оскільки оскаржувані розпорядження є актами індивідуальної дії субєкта владних повноважень, яким є відповідач. Просять суд залишити дане клопотання без задоволення.

Заслухавши пояснення представника відповідача в заявленому клопотанні, думку представників позивача, суд приходить до висновку, що вищевказане клопотання про закриття провадження у справі не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Указом Президента України від 23.04.2011 року № 499/2011 "Про Положення про Державну фінансову інспекцію України" затверджено Положення про Державну фінансову інспекцію України, яка являється правонаступником Головного контрольно-ревізійного управління України.

При цьому, 07.12.2011 року головою Державної фінансової інспекції України затверджено Положення про Державну фінансову інспекцію у Волинській області, яка є правонаступником Контрольно-ревізійного управління у Волинській області.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року № 2939-XII (назва Закону в редакції Закону № 5463-VI від 16.10.2012 року) (далі Закон № 2939-XII).

Статтею 2 Закону № 2939-XII визначено, що головним завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів.

Відповідно до частини 3 Положення про Державну фінансову інспекцію України основними завданнями Держфінінспекції України є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, а також внесення пропозицій щодо її формування.

Згідно з пунктами 1, 7 та 10 статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей; пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Згідно з Положенням про державні фінансові інспекції у районах, містах та міжрайонні, об'єднані в районах та містах фінансові інспекції, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1236 від 03.10.2011 року основним завданням підрозділу є реалізація повноважень Інспекції на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

В силу завдань та функцій Державної фінансової інспекції, її регіональних управлінь, визначених Конституцією України, Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Положення про Державну фінансову інспекцію України, органи Державної фінансової інспекції України мають право проводити ревізії у підконтрольних установах.

Згідно з пунктом 50 Постанови Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006 року за результатами ревізії контролюючі органи вживають заходи шляхом звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, даний публічно-правовий спір, у якому однією зі сторін є орган виконавчої влади, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, є справою адміністративної юрисдикції.

Оскільки у справі, що розглядається судом, позов пред'явлено з приводу публічно-правових відносин, тому суд у відповідності до статей 17-19 КАС України правомірно відкрив провадження у справі та призначив її до судового розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вище викладене, підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі, не має.

Керуючись статтею 157, ч.7 ст.160 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 обласного санаторію матері і дитини «Турія» про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції у Волинській області до ОСОБА_1 обласного санаторію матері і дитини «Турія» про зобовязання вчинити дії, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, повний текст якої буде виготовлений 08 березня 2014 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С. Ф. Костюкевич