Справа № 2а-30/11/1218
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Іванова О.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2011 року справа № 2а-30/11/1218

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Міронової Г.М.

суддів Блохіна А.А. , Попова В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області на постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 січня 2011 року у справі № 2а-30/11/1270 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про призначення, перерахунок та виплату пенсії інваліду 3-ї групи, який постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, надбавки до пенсії як інваліду війни відповідно до ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області Просив: визнати неправомірними дії посадових осіб Управління пенсійного фонду в Новоайдарському районі Луганської області в частині відмови в призначенні пенсії по інвалідності із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком, розмір яких встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також додаткової пенсії в розмірі 50 % від розміру мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та 30 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність як інваліду війни 3 групи; зобов'язати посадових осіб Управління пенсійного фонду в Новоайдарському районі Луганської області з 09.11.2010 року призначити пенсію по інвалідності із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком, розмір яких встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також додаткової пенсії в розмірі 50 % від розміру мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, визначеного на відповідний період, та 30 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як інваліду війни 3 групи відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язати Управління пенсійного фонду Новоайдарського району Луганської області нарахувати та виплатити недоотриману пенсію за період з 09.11.2010 року по момент фактичного перерахунку.

Постановою Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 січня 2011 року позовні вимоги задоволені частково. Визнана неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі щодо неперерахунку та невиплати ОСОБА_2 пенсії та додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та підвищення до пенсії як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі зробити з 09.11.2010 року до 11.01.2011 року перерахунок та виплату: пенсії інваліду ІІІ групи ОСОБА_2 у відповідності до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком; підвищення до пенсії як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням фактично здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить змінити постанову суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не задоволено вимоги щодо зобовязання посадових осіб з 09.11.2010 року призначити пенсію по інвалідності із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком розмір яких встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність а також додаткової пенсії в розмірі 50 % від розміру мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, визначеного на відповідний період, та 30 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність як інваліду війни 3 групи відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а лише зобовязав відповідача зробити перерахунок та виплату належної пенсії за період з 09.11.2009 року по 11.01.2011 року.

Відповідачем, Управлінням Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області теж подано апеляційну скаргу, в якій він просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права. Апелянт посилається на норму ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зазначає, що порядок обчислення пенсій по інвалідності що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються Кабінетом Міністрів України. Апелянт посилається на Постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1, від 13.07.2004 року № 894, якими встановлено, що розрахунок мінімальних пенсій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно обчислювати виходячи із розміру 22,30 грн. Відповідно до Постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293, з 01.01.2006 року збільшено розмір пенсій, призначених згідно зі ст. 54 Закону. Апелянт вказує, що позивачу, як інваліду війни 3 групи з 09.11.2010 року управлінням виплачується підвищення, відповідно до ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність .

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

За нормами частини другої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: 2) неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційних скарг, вважає апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІІ групи за захворюванням, повязаним із впливом аварії на Чорнобильській АЕС, а також інвалідом війни 3 групи.

Відповідно до експертного висновку № 4 від 28 вересня 2010 року та довідки до акту огляду МСЕК № 504136 позивачу встановлена третя група інвалідності з 09.11.2010 року по 15 листопада 2013 року (а.с. 6-11).

За заявою позивача від 13.12.2010 року його переоформлено з пенсії по інвалідності від загального захворювання на пенсію за ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі, встановленому постановою КМУ № 894 (а.с. 14-15).

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 вищевказаного Закону України, передбачена щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 категорії інвалідам ІІІ групи у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статтями 50, 54 вказаного Закону передбачається, що з 01.01.2008 року особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах інвалідам ІІІ групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Крім того, згідно із рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, який неодноразово розглядав проблеми, повязані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта - Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області на Постанову Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, № 1 від 03.01.2002 року, № 894 від 13.07.2004 року при здійсненні доплат до пенсій окремим категоріям осіб, оскільки застосування відповідачем положень вищевказаних Постанов КМУ суперечить положенню ч.3 ст.22 Конституції України, в якій зазначено, що при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а також суперечить положенням ст.ст. 21,24 Конституції України, в яких чітко зазначено, що громадяни мають рівні конституційні права та свободи, є рівними перед Законом.

Отже, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року, а не Постанова КМУ № 654 від 16.07.2008 року.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що застосування відповідачем при вирішенні питання перерахунку розміру пенсії позивача того нормативного акту, який погіршує його становище в порівнянні з другими громадянами, що відповідно суттєво порушує і його пенсійні права - є неправомірним.

Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Дана норма Закону неодноразово змінювалась, викладена редакція діє з 01.01.2006 року та на час вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір, визначений відповідачем, є меншим, ніж дійсний розмір 30 відсоткової ставки від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тому судом вірно визначено, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що повинні бути задоволені його позовні вимоги про зобовязання посадових осіб УПФУ в Новоайдарському районі призначити йому пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи» та підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» саме з 09.11.2010 року, оскільки до 13.12.2010 року він перебував на пенсії з інших підстав.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, тільки Законом України визначається розмір пенсії, а порядок її обчислення регулюється відповідними постановами КМ України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але ухвалив судове рішення з частковим додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195-197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області на постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 січня 2011 року у справі № 2а-30/11/1270 задовольнити частково.

Постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 січня 2011 року у справі № 2а-30/11/1270 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про призначення, перерахунок та виплату пенсії інваліду 3-ї групи, який постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, надбавки до пенсії як інваліду війни відповідно до ст. 13 Закону України „Про статус і соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини постанови замість слів «... з 09.11.2010 року до 11.01.2011 року» зазначити «...з 13.12.2010 року по 15.11.2013 року».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Міронова Г.М.

Судді Блохін А.А.

ОСОБА_3