Справа № 804/6324/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/6324/13-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року у справі № 804/6324/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про скасування рішення, —

в с т а н о в и л а:

В травні 2013 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області №19 від 09.04.2013 р. про застосування штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області №19 від 09.04.2013р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області звернулося до суду з касаційною скаргою, у якій просить це рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судами та обґрунтованості застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вбачає підстав до її задоволення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Царичанське управління по експлуатації газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», зареєстровано в УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області. Позивач є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2005р. порушено провадження у справі №Б24/235/05 про банкрутство Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який згідно ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

09.04.2013р. УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом пенсійного фонду №19, яким за несвоєчасну сплату страхових внесків застосовано штраф в розмірі 0,00 грн. та нараховано пеню в сумі 4774,08грн. за період з 18.12.2012р. по 13.03.2013р.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на зобов’язання щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України, які виникли після введення мораторію, та нарахування неустойки за несвоєчасну сплату цих платежів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Колегія суддів вважає такий висновок апеляційного суду помилковим, а висновок суду першої інстанції – законним та обґрунтованим, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.ст. 1, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів – це зупинення виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), застосованих до прийняття рішення та введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв’язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов’язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

Однак, вказані норми не регулюють правовідносин щодо сплати грошових зобов’язань з податків і зборів (обов’язкових платежів), які виникли після порушення справи про банкрутство та введення в дію мораторію.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції щодо неможливості відповідачем нараховувати позивачу пеню за несвоєчасну сплату страхових внесків за період з 18.12.2012р. по 13.03.2013р., тобто в період мораторію на задоволення вимог кредиторів, не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

При цьому нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов’язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов’язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків зборів (обов’язкових платежів), а також штрафних санкцій ґрунтується на законі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 26.02.2013 р. у справі №21-34а12 за позовом Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про скасування рішень.

Беручи до уваги наведені норми та встановлені під час судового розгляду обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області №19 від 09.04.2013 р. прийняте на виконання Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», в межах повноважень та у передбачений законодавством спосіб, є правомірним, а підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів дійшла думки, що судом першої інстанції вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до закону і помилково скасоване апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 226, 230, 231 КАС України, колегія суддів, —

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року у справі № 804/6324/13-а скасувати, залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 – 238, 239-1 КАС України.

Судді: