Справа № 2а/0270/2511/11
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

26 травня 2011 р. Справа № 2а/0270/2511/11 м. Вінниця

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна розглянувши клопотання позивача - Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -

ВСТАНОВИВ :

25 травня 2011 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" (далі - ВАТ "Вінніфрут" ) до Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області (далі - Відділ ДВС ГУЮ у Вінницькій області), третьої особи: Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області при складання акту опису й арешту майна боржника від 19 травня 2011 року по виконавчому провадженню №525397581;

- скасувати акт опису й арешту майна від 19 травня 2011 року.

Разом з поданням позовної заяви, позивач - ВАТ "Вінніфрут" заявляє клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 17 листопада 2010 року, зареєстрованого за номером 5596, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме єдиний майновий комплекс: будівлю складу, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Калинівський район, село Черепашинці, вул. Лісовий масив другої групи у кварталах 29, 34, 35 за №3 Козятинського лісництва Хмельницького держлісгоспу, що складається зі складу негорючих матеріалів у негорючій упаковці літ. Н, загальною площею 3437,0 кв.м.; будівлю складу, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Калинівський район, село Черепашинці вул. Лісовий масив другої групи у кварталах 29, 34, 35 за №2 Козятинського лісництва Хмельницького держлісгоспу, що складається зі складу негорючих матеріалів у негорючій упаковці літ. М, загальною площею 2577,8 кв.м.; виробничі будівлі, що знаходяться за адресою: Вінницька область, Калинівський район, село Черепашинці вул. Лісовий масив другої групи у кварталах 29, 34, 35 Козятинського лісництва Хмельницького держлісгоспу, що складається з прохідної літ. А загальною площею 89,0 кв.м.; складу літ. Б з прибудовами літ. Б1, Б2, Б3 загальною площею 281,3 кв.м.; ангару утепленого літ. В, загальною площею 670,5 кв.м.; виробничо-адміністративного корпусу літ. Г, загальною площею 1429,2 кв.м., виробничо-складського корпусу літ. Д, Д1, Д2, Д3 загальною площею 3644,1 кв.м., аміачної компресорної станції літ. Е загальною площею 96,2 кв.м., вуглекислотної станції та дизельної підстанції літ. Ж, загальною площею 195,7 кв.м.; трансформаторної підстанції літ. ТП, насосної станції літ. І, ангару літ. К загальною площею 643,8 кв.м.; ангару літ. Л загальною площею 584,0 кв.м.; огорожі №1, артезіанських свердловин №2, №3, №5, №6, водонапірної вежі №4, вбиральні літ. О; земельну ділянку, площею 2,6500 га, кадастровий номер: :04:000:0001, цільове призначення: для промислових потреб, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Калинівський район, Черепашинецька сільська рада; технологічне та виробниче обладнання, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Калинівський район, село Черепашинці, вул. Лісовий масив другої групи у кварталах 29, 34, 35, за №2 Козятинського лісництва Хмельницького держлісгоспу, згідно Додатку №1 до іпотечного договору від 31.05.2006 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Клопотання мотивовано тим, що на переконання позивача - ВАТ "Вінніфрут", є всі ознаки наявності небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача, оскільки проведення органом державної виконавчої служби стягнення за виконавчим документом (виконавчим написом №5596, виданого 17.11.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1П.) зробить неможливим виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду, в тому разі, якщо ОСОБА_2 опису й арешту майна буде скасовано судом. Так, згідно з виконавчим написом №5596, виданого 17.11.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме єдиний майновий комплекс, звернено стягнення на нерухоме майно та виробниче і технологічне обладнання, що належить на праві власності ВАТ "Вінніфрут" та на підставі іпотечного договору передане в заставу (іпотеку) ПАТ "ВТБ Банк". На думку позивача, здійснення виконавчих дій може призвести до того, що майно, на яке звернено стягнення буде вилучене у власника та реалізовано органом державної виконавчої служби за виконавчим написом нотаріуса. У такому випадку виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову про скасування ОСОБА_2 опису й арешту майна, буде неможливим, оскільки описане майно вже буде оцінене та й можливо й виставлене на публічні торги, чи передане у власність третій особі. Отже, позивач - ВАТ "Вінніфрут" переконаний у тому, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль і втрат. З огляду на викладені обставини, позивач - ВАТ "Вінніфрут" клопотав суд про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд, дослідивши матеріали заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. За приписами ч.3 ст.117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Отже, з положень ч. 1 ст. 117 КАС України вбачається, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть бути такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Суд виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Окрім того, з приписів наведеної статті вбачається, що обовязковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", перелік підстав забезпечення позову, наведений у ст. 117 КАС України є вичерпним. Згідно з ч.ч. 3 та 4 розглядуваної статті забезпечення позову в адміністративних справах допускається у двох формах це зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборона вчиняти певні дії. Цей перелік способів забезпечення позову в адміністративному процесі є вичерпним. Звернення з адміністративним позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту від незаконних рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень. Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави. Аналізуючи норми ст. 117 КАС України та обставини викладені в клопотанні суд приходить до висновку, що питання забезпечення позову може мати місце лише у випадках, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Проте, позивачем не надано доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Тобто, позивач недостатньо обґрунтував своє клопотання про вжиття заходів забезпечення позову та не представив будь-яких доказів на необхідність застосування таких, обмежившись лише покликанням на ч.ч. 1, 2 ст.117 КАС України та цитуванням зазначеної норми. Водночас, щодо посилання представника позивача на те, що очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача полягає у можливому вчиненні відповідачем дій спрямованих на проведення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого напису №5596, виданого 17.11.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про звернення стягнення не нерухоме майно, то суд вважає, що вказану обставину не можна розглядати як підставу для забезпечення адміністративного позову. Само по собі побоювання щодо такого порушення, незгода з подальшими діями відповідача стосовно прийняття наступного рішення, виключає застосування інституту забезпечення позову, оскільки не містить чітко вираженої очевидної загрози небезпеки заподіяння шкоди чи очевидної протиправності дій у розглядуваній ситуації. Більш того, в разі встановлення позивачем при вчиненні таких дій порушень своїх прав, свобод та інтересів, він не позбавлений можливості вживати заходів щодо їх судового захисту. Таким чином, посилання заявника на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, не знайшло свого підтвердження відповідними доказами, будь-яке інше обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову суду не надано. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Окрім того, під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню. Тобто суд, на даний час, не вбачає існування передбачених ст. 117 КАС України обставин, що вказують на необхідність забезпечення позову. На ряду з цим, суд вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову наявна можливість захисту прав, свобод та інтересів позивача, в разі необхідності. Разом з тим, це не є перешкодою для повторного звернення із аналогічним клопотанням за умови наявності відповідних підстав. З урахуванням вищенаведеного та керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання позивача - Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" про забезпечення позову у адміністративній справі 2а/0270/2511/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" до Відділу державної Виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області (далі - Відділ ДВС ГУЮ у Вінницькій області), третьої особи: Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання дій неправомірними та скасування акту опису й арешту майна, - відмовити повністю.

Копію ухвали направити позивачу - Відкритому акціонерному товариству "Вінніфрут", як особі, що подала клопотання.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Чернюк Алла Юріївна