Справа № 2а-2081/10/2470
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Київ К/9991/38921/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кельменецькому районі Чернівецької області до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» про стягнення заборгованості за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кельменецькому районі Чернівецької області звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що в порушення статей 45, 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та підпунктів 4.12, 4.5, 7.9 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року № 36, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі - Інструкція), страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків відповідач перерахував не в повному обсязі, а тому, згідно з актом перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду від 12 березня 2010 року № 23 за період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року Підприємству нарахована пеня.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року, адміністративний позов задоволено. Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» в особі Кельменецького управління з газопостачання та газифікації заборгованість по сплаті страхових внесків на соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в сумі 2 236,89 грн.

У касаційній скарзі ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12 березня 2010 року Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кельменецькому районі було проведено перевірку ВАТ «Чернівцігаз» в особі Кельменецького управління з газопостачання та газифікації з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за період фінансово-господарської діяльності підприємства з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року, за результатами якої складено акт від 12 березня 2010 року № 23.

В результаті проведеної перевірки було виявлено фактичні порушення сплати страхових внесків страхувальником до відділення Фонду на суму 30300,07 грн., внаслідок чого було нараховано пеню в розмірі 1764,64 грн.

Згідно додатку до акту № 23 від 12 березня 2010 року за відповідачем рахується недоїмка за період квітень-грудень 2009 року в сумі 472,26 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати та сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Відповідно до статті 52 цього Закону страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до закону. За прострочення сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків із страхувальника стягується пеня згідно із законом. За несвоєчасне та неповне нарахування і сплату страхових внесків, приховування (заниження) суми заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо страхових внесків, несвоєчасне інформування Фонду соціального страхування від нещасних випадків про чисельність працівників, річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), суму заробітної плати на підприємстві, нещасні випадки на виробництві та професійні захворювання, що сталися на підприємстві, про зміни технології робіт або виду діяльності підприємства, ухилення від подання заяви про взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік у Фонді соціального страхування від нещасних випадків, за вчинення дій, що перешкоджають уповноваженим особам органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків у здійсненні перевірок, страхувальник притягується до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до пункту 4.12. Інструкції страхові внески сплачуються страхувальниками-роботодавцями - у день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки.

Згідно з пунктом 5.1. Інструкції не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк.

З огляду на викладене та встановлені фактичні обставини справи суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо обґрунтованості заявленого позову та наявності підстав для його задоволення.

Доводи касаційної скарги не ґрунтуються на законі та спростовуються висновками судів попередніх інстанцій, рішення яких є законними та обґрунтованими, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало