Справа № П/811/1012/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/1012/14

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді – Васильченко Н.В.,

суддів: Єрьомін А.В., Голяшкін О.В.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі № П/811/1012/14 за позовом Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області до Новоархангельської центральної районної лікарні про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області звернулась в суд з позовом до Новоархангельської центральної районної лікарні, в якому просила зобов'яти відповідача виконати п. 2.1 листа-вимоги Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області від 10.10.2013 року № 04-14/1938 та усунути фінансові порушення на суму 86 970, 97 грн., виявлені під час проведення ревізії та відображені в акті ревізії від 19.09.2013 року № 04-10/85.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ревізією фінансово-господарської діяльності Новоархангельської центральної районної лікарні встановлено, що протягом періоду, що підлягав ревізії, за рахунок коштів загального фонду Новоархангельської центральної районної лікарні здійснювалась оплата праці медичному персоналу, який проводить обов’язкові медичні огляди категорій працівників (громадян) відповідно до Переліку платних послуг, які можуть надаватися в державних та комунальних закладах охорони здоров’я, вищих медичних закладах освіти та науково-дослідних установах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.1996 року № 1138, тоді як відповідно до пункту 5.8 Розділу 5 «Інші питання оплати праці» наказу Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров’я та установ соціального захисту населення» від 05.10.2005 року № 308/519 лікарям, які проводять обов’язкові медичні огляди категорій працівників (громадян), оплата праці здійснюється за рахунок коштів спеціального фонду закладу охорони здоров’я за фактично відпрацьований час, виходячи з посадових окладів (тарифних ставок). Крім того, накладні витрати на комунальні послуги, пов’язані з наданням платних послуг також проводилися за рахунок загального фонду. Таким чином, ревізією встановлено, що за ревізійний період покриття за рахунок коштів загального фонду видатків спеціального фонду становить 86 970, 97 грн. За результатами ревізії відповідачу винесено лист-вимогу від 10.10.2013 року № 04-14/1938 щодо усунення виявлених порушень законодавства. Позивач вказує, що Новоархангельська центральна районна лікарня не скористалася правом на оскарження вказаного листа-вимоги та не виконала вимог п. 2.1.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі судовими рішеннями Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 19.08.2013 року по 16.09.2013 року посадовими особами Голованівської міжрайонної державної фінансової інспекції проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Новоархангельської центральної районної лікарні за період з 01.01.2011 року по 31.07.2013 року, за результатами якої складено акт № 04-10/85 від 19.09.2013 року. Акт ревізії 23.09.2013 року підписано головним лікарем Новоархангельської ЦРЛ та головним бухгалтером із запереченнями, за результатами розгляду яких Голованівською міжрайонною державною фінансовою інспекцією складено висновок від 02.10.2013 року, відповідно до змісту якого заперечення не прийняті.

Ревізією встановлено, що протягом періоду, який перевірявся, відповідачем порушено п. 3 ст. 13 Бюджетного кодексу України, пп. 17, 22, 23, 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228 у зв’язку з чим здійснено покриття за рахунок коштів загального фонду видатків спеціального фонду. Також в акті ревізії зазначено, зокрема, що відповідно до форми № 4-1м «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги, що надаються бюджетними установами» лікарнею отримано власних надходжень за 2011 рік на загальну суму 35 467,14 грн., у тому числі за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю – 20 539,45 грн., за 2012 рік – 39 458,35 грн., у тому числі за послуги – 24 508,98 грн., за січень – червень 2013 року – 71 236,31 грн., у тому числі за послуги – 23 214,37 грн. Власні надходження Новоархангельської ЦРЛ протягом періоду, що підлягав ревізії, формувалися за рахунок надходжень від послуг, що надаються згідно з функціональними повноваженнями, а саме: проведення попереднього та періодичного медичного огляду водіїв транспортних засобів, з подальшою видачею Медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом (ф. № 083/о); проведення обов’язкового профілактичного наркологічного та психіатричного оглядів з видачею відповідного сертифіката (ф. № 140/о) та медичної довідки (ф. № 122-2/о) про проходження таких оглядів; проведення медичного огляду з метою вирішення питання про наявність або відсутність медичних протипоказань для отримання дозволу (ліцензії) на об’єкт дозвільної системи з подальшою видачею медичної довідки (ф. № 127/о); здача в оренду приміщень, які знаходяться на балансі лікарні; отримання благодійних внесків, грандів та дарунків.

При цьому, протягом 2011 – 2012 років та січня – липня 2013 року кошти, що надійшли від платних послуг та від оренди майна використані відповідачем на придбання медикаментів та перев’язувальних матеріалів, предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю, а також на оплату послуг (крім комунальних). Натомість відповідно до відомостей по заробітній платі за ревізійний період заробітна плата лікарів та медичного персоналу задіяного в наданні платних послуг здійснювалася за рахунок коштів загального фонду. Також за рахунок загального фонду проводилися накладні витрати та витрати на комунальні послуги, пов’язані з наданням платних послуг. Ревізією встановлено. що за ревізований період покриття за рахунок коштів загального фонду видатків спеціального фонду становило 86 970,97 грн., у тому числі за 2011 рік – 19 010,50 грн., за 2012 рік – 35 994,58 грн., за І півріччя 2013 року – 31 965,89 грн.

На підставі акта ревізії № 04-10/85 від 19.09.2013 року Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області надіслано відповідачу лист-вимогу від 10.10.2013 року № 04-14/1938, пунктом 2.1 якого зобов’язано Новоархангельську центральну районну лікарню до 04.11.2013 року вжити заходи та повідомити про виконання заходів стосовно забезпечення поновлення видатків загального фонду коштами спеціального фонду в сумі 86 970, 97 грн., які виникли в результаті покриття витрат за рахунок коштів загального фонду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що Новоархангельською центральною районною лікарнею у періоді, що перевірявся, дотримано вимоги законодавства щодо використання коштів загального та спеціального фондів.

Що стосується виконання пункту 2.1 вимоги, судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (Положення) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення). Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред’являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.

Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. При цьому, Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області пред’явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії, яка вказує на виявлені збитки та їхній розмір. Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом пред’явлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного. У вимозі Держфінінспекції України може бути зазначено про наявність виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 07 липня 2015 року у справі № 21-1008а15.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2- Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов’язковим для всіх суб’єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів дійшла думки, що суди першої та апеляційної інстанції повно та всебічно дослідили обставини справи, вірно встановили характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосували норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального законодавства які б могли призвести до ухвалення неправильного рішення не встановлено. Доводи касаційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області - відхилити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі № П/811/1012/14-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 – 239-1 КАС України.

Судді