Справа № 626/2019/15-а
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/2019/15-а
Провадження № 2-а/626/66/2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.10.2015 м.Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області (далі управління ПФУ в Красноградському районі Харківської області) про зобов`язання призначити пільгову пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до управління ПФУ в Красноградському районі Харківської області, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення відповідача № 121 від 30 липня 2015 року та зобов`язати управління ПФУ в Красноградському районі Харківської області призначити пенсію згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.07.2015 року він звернувся до управління ПФУ в Красноградському районі Харківської області з заявою про призначення йому пенсії з зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з наданням документів, що підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період часу з 21.08.1987 року по 27.08.1987 року та з 28.08.1987 року по 26.09.1987 року, якими є копія Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), перереєстроване у встановленому порядку, оригінали відряджень № 5/331 від 19.08.1987 року за період з 21.08.1987 року по 27.08.1987 року, № 5/843 від 28.08.1987 року за період з 28.08.1987 року по 26.09.1987 року, під час роботи водієм Автобази № 7 Будівельно монтажного тресту "Укрсхіднафтогазбуд" до Будівельного Управління - 4 для робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, копію Довідки № 491 від 11.12.1993 року Автобази № 7 про оплату роботи у населеному пункті в зоні відчуження Бобер з 28.08.1987 року по 27.09.1987 року в загальній сумі 301 крб. 35 коп., копію Витягу з протоколу № 80 від 20 грудня 1993 року засідання комісії при Мінчорнобилі України по вирішенню спірних питань, пов`язаних з визначенням статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якою позивача визнано учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії за участь у роботах на посаді водія в с. Бобер з 21.08.1987 року по 27.08.1987 року, з 28.08.1987 року по 26.09.1987 року, копію Наказу № 19-к по Автобазі № 7 від 12.05.1989 року про звільнення працівників у зв`язку із припиненням діяльності Красноградської автоколони, копію Наказу від 17.11.1992 року по Автобазі № 7 про доплату позивачу 110 крб. 70 коп., і 354 крб. 24 коп., як звільненому працівнику Автобази № 7 за участь у роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС, однієї із підстав якої був Протокол засідання комісії, призначеної наказом № 51 від 22.10.1991 року по БУ 4, засвідченого Поліським райвиконкомом.

Рішенням №121 від 30.07.2015 комісії управління ПФУ в Красноградському районі Харківської області було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на підставі ст. 55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки відсутні первинні документи про роботу в зоні відчудження.

Відповідачем по справі подано письмові заперечення, з яких витікає, що при вирішенні питання щодо можливості призначення позивачу вказаного виду пенсії використовувалися надані ним документи. Але ОСОБА_1 було надано лише два посвідчення про відрядження незрозумілого для відповідача змісту, які не містили у собі інформації про періоди роботи, населений пункт чи об`єкт , де позивачем виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вказані посвідчення про відрядження були враховані при розгляді питання про призначення статусу позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що свідчить витяг з протоколу № 80 від 20.12.1993 року. Але вказані посвідчення не можуть бути використані управлінням ПФУ в Красноградському районі Харківської області за аналогічним принципом. Крім того, матеріали адміністративного позову не містять у собі доказів, що позивач здійснював будь-які діїї, направлені на отримання у підприємства довідки № 122 або інших документів.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.49 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до вищеззазначеної норми , але рішенням № 121 від 30.07.2015 року у її задоволенні ОСОБА_1 відмовлено внаслідок відсутності первинних документів про його роботу в зоні відчудження.

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства (Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-11 "Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України "Про соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"), особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення; довідку форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року). У разі неможливості подання довідки за формою №122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу тощо. Вказана позиція узгоджується із змістом п.7 п.п. "ґ" постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-11, документами, які засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

З копії посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи на ЧАЕС (категорія № 2) серія НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС.

З відрядних посвідченнь № 5/331 від 19.08.1987 року, № 5/843 від 28.08.1987 року, встановлено, що позивач під час роботи водієм Автобази № 7 Будівельно монтажного тресту "Укрсхіднафтогазбуд" був відряджений до Будівельного Управління - 4 для робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на період з 21.08.1987 року по 27.08.1987 року за період з 28.08.1987 року по 26.09.1987 року. Довідка № 491 від 11.12.1993 року Автобази № 7 підтверджує оплату Праці позивача у населеному пункті в зоні відчудження Бобер з 28.08.1987 року по 27.09.1987 року в сумі 301 крб. 35 коп.

Відповідно до копії витягу з протоколу № 80 від 20 грудня 1993 року засідання комісії при Мінчорнобилі України по вирішенню спірних питань, пов`язаних з визначенням статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ОСОБА_1 визнано учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії за участь у роботах на посаді водія в с. Бобер з 21.08.1987 року по 27.08.1987 року, з 28.08.1987 року по 26.09.1987 року.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 звернувшись 09.07.2015 року до відповідача з заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", подав необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій.

При цьому, відсутність довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою , затвердженою постановою ДК СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, не є беззаперечною підставою для відмови у призначенні пенсії, оскільки неможливість дослідження будь-яких інших документів не може бути підставою для відмови у задоволенні позову за умови, коли право на пільгове зниження пенсійного віку підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів. Це засвідчується копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи на ЧАЕС (категорія № 2), з якого встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС; оригінали посвідчень про відрядження № 5/331 від 19.08.1987 року за період з 21.08.1987 року по 27.08.1987 року, № 5/843 від 28.08.1987 року за період з 28.08.1987 року по 26.09.1987 року, які підтверджують роботу позивача водієм Автобази № 7 Будівельно монтажного тресту "Укрсхіднафтогазбуд" до Будівельного Управління - 4 для робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також надано копію Довідки № 491 від 11.12.1993 року Автобази № 7 про оплату роботи ОСОБА_1 у населеному пункті в зоні відчуження Бобер з 28.08.1987 року по 27.09.1987 року в загальній сумі 301 крб. 35 коп., копію Витягу з протоколу № 80 від 20 грудня 1993 року засідання комісії при Мінчорнобилі України по вирішенню спірних питань, пов`язаних з визначенням статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якою позивача визнано учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії за участь у роботах на посаді водія в с. Бобер з 21.08.1987 року по 27.08.1987 року, з 28.08.1987 року по 26.09.1987 року, копію Наказу № 19-к по Автобазі № 7 від 12.05.1989 року про звільнення працівників у зв`язку із припиненням діяльності Красноградської автоколони, копію Наказу від 17.11.1992 року по Автобазі № 7 про доплату позивачу 110 крб. 70 коп., і 354 крб. 24 коп., як звільненому працівнику Автобази № 7 за участь у роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС, однієї із підстав якої був Протокол засідання комісії, призначеної наказом № 51 від 22.10.1991 року по БУ 4, засвідченого Поліським райвиконкомом.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що право на отримання пенсії зі зниженням віку не може ставитись в залежність від наявності конкретного документу. Збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, а відповідно на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

В зв`язку з вище викладеним позивач має право на призначення йому пенсії відповідно до ч. 1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". За таких обставин дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно вищевказаної норми є неправомірними.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України неодноразово (зокрема, рішення від 11.10.2005р.№ 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, від 27.11.2008р. № 26-рп/2008 ) розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Право на пенсійне забезпечення, передбачене статтями 1, 3, ч.2 ст.6, статтею 8, ч.2 ст.19, статтями 22, 23, ч.1 ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов`язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства в Україні.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", сума пенсії, не одержана своєчасно з вини органу, що призначає або сплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Відповідно до вимог ч.2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, не одержана своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У відповідності до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача викладені в позовній заяві є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню по визнанню дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію зі зменшенням пенсійного віку.

Керуючись ст.ст. 8, 86,94,158-163, 183-2 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у Красноградському районі Харківської області про зобов`язання призначити пільгову пенсію, задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення управління пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області № 121 від 30.07.2015 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати управління пенсійного фонду України у Красноградському районі Харківської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2, з 09.07.2015 року, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судові витрати у справі - 487,20 грн стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Красноградський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя .