Справа № 810/3980/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/3980/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року справа № 810/3980/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області

до

державного підприємства «Яготинський цукровий завод»

про

стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку наукових пенсій,

в с т а н о в и в:

до суду звернулось УПФУ в Яготинському районі Київської області з позовом до ДП «Яготинський цукровий завод» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку наукових пенсій у розмірі 13 656, 98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має перед Пенсійним фондом заборгованість з відшкодування різниці, що покриває витрати на виплату пенсій науковим працівникам ДП «Яготинський цукровий завод», які понесені УПФУ в Яготинському районі Київської області за період з 01.11.2013 по 31.08.2015 р. Посилаючись на ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» стверджує, що фінансування для наукових працівників підприємства відповідача повинно здійснюватися за рахунок коштів цього підприємства.

Територіальні органи Пенсійного фонду України в силу закону здійснюють функції з контролю за правильністю, повнотою нарахування і своєчасністю сплати страхувальниками внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, а також стягнення заборгованості за страховими внесками, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача сум вказаної заборгованості.

В призначений для розгляду справи час у судове засідання представники сторін не прибули з невідомих для суду причин, належним чином повідомлені про розгляд справи.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАСУ, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Суд розглянув справу за правилами ст.128 КАСУ.

Дослідивши матеріали справи, із наданням їм відповідної правової оцінки, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Відповідно до абз. 2 п. 13 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон України № 1058-IV), у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів спрямованих із джерел, визначених Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Так, приписами ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів – за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом.

Відповідно до п. 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 № 372 (далі – Порядок № 372), за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50% у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно з ч. 2 п. 5 та п. 8 Порядку № 372, підприємства самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках. У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Позивач в розрахунку суми позову визначив різницю між сумами пенсій в розмірі 50 відсотків, що відповідає ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Таким чином, до стягнення підлягає 13 656, 98 грн.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості з відшкодування витрат на виплату наукових пенсій за період з 01.11.2013 по 31.08.2015 в сумі 13 656, 98 грн., у той час як відповідно до ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідають чинному законодавству та підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 11 КАСУ встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 КАСУ, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з’ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Дослідивши подані докази, суд вважає заявлені позивачем вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.