Справа № 2-а-50/2010
Суддя: Висоцький М. Т.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Врадіївський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-50/2010 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.10 року Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Висоцького М.Т., при секретарі судового засідання Григорини С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Врадіївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ Врадіївського району серванта Міліції ОСОБА_2,-

встановив:

мотивуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 в даних суду поясненнях та в своїй позовній заяві вказує, що 25 листопада 2010 року біля 15.00 години, він, управляючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по головній дорозі по вул.. Маяковського смт Врадіївка. Під»їхавши до перехрестя з вулицею ОСОБА_3 та упевнившись у відсутності поміх та автотранспорту справа він, продовжуючи рух, прямо по вул. Маяковського переїхав перехрестя, не створюючи перешкод в русі іншим учасникам дорожнього руху. В момент проїзду вказаного перехрестя, на відстані приблизно 60-70 метрів від вказаного перехрестя на вулиці Героїв Врадіївщини знаходився службовий автомобіль працівників ДА1, який з невеликою швидкістю теж рухався до вказаного перехрестя з вимкненими спецсигналами. Після того як він своїм автомобілем від»їхав від вказаного перехрестя на метрів 100-150, його наздогнали і зупинили працівники ДАІ, які знаходилися у вказаному автомобілі та звинуватили в тому, що він, проїзжаючи перехрестя, не пропустив їхній службовий автомобіль, створивши поміху для їх руху по головній дорозі, за що інспектор ДАІ ОСОБА_2 ( відповідач), не зважаючи на його заперечення своєї вини, склав на нього протокол по ст.. 122 ч.2 КУпАП і виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за вказане правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 грн. При його затриманні і складанні протоколу, свідків не було. Відсутність порушення ПДР при проїзді вказаного перехрестя може підтвердити свідок ОСОБА_4, який в цей момент знаходився поруч. Тому він просить суд визнати дії відповідача незаконними та скасувати винесену ним постанову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з»явився та не надав суду ніяких доказів, які б підтверджували правомірність його дій та оскаржуваної постанови.

Свідок ОСОБА_4А пояснив суду, що в момент проїзду перехрестя вулиць Маяковського і ОСОБА_3 ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху і не створював поміх службовому автомобілю працівників ДАІ.

3»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив слідуюче.

З установчої частини складеного відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідач звинувачується в тому, що він 25.11.2010 року біля 15.00 години керував автомобілем НОМЕР_2 по вулиці Маяковського смт Врадіївка, при цьому виїжджаючи з головної дороги на другорядну, не надав перевагу в русі транспортному засобу (службовому автомобілю марки «ВАЗ- 2105»), який рухався по головній дорозі та наближався праворуч ( назву вулиці, по якій рухався службовий автомобіль, відповідач не вказав), дії якого кваліфіковано по ст.. 122 ч.2 КУпАП.

Даний протокол складено у відсутності свідків.

У власноручно написаному в протоколі поясненні позивач вказав, що не порушував правил дорожнього руху.

Докази вини позивача в скоєнні вказаного правопорушення до протоколу не долучалися.

На підставі вказаного протоколу інспектор ДПС ВДАІ Врадіївського району Малимон С.С. ( відповідач) 25.11.2010 року виніс постанову серії ВЕ № 247858, згідно якої визнав ОСОБА_1 ( позивача) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 122 ч.2 КУпАП та наклав на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн, яку позивач оскаржив до суду, як незаконну і просить скасувати.

Проаналізувавши встановлені судом факти та дослідивши наявні в справі та добуті в ході судового засідання докази суд вважає, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст..ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП відповідач, проводячи провадження по даній справі, зобов»язаний був забезпечити всебічне і повне з»ясування обставин справи та вирішити її у точній відповідності з законом. Однак ці вимоги не були ним до держані.

Незважаючи на заперечення позивачем своєї вини, відповідач не встановив та не долучив до справи докази його вини.

Висновок відповідача про винуватість позивача ґрунтується лише на даних складеного ним же самим ( відповідачем) протоколом, який теж не відповідає вимогам ст.. 256 КУпАП та викликає сумніви в достовірності внесених до нього відомостей, що вказує на недоведеність вини позивача в скоєнні інкримінованого йому правопорушенні.

Згідно ст.. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач також проігнорував вимоги розпорядження МВС України від 21.05.2009 р. « Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушення і з застосуванням засобів фото і кінозйомки, відеозапису», яка вимагає від працівників ДАІ ( п. 7.6) «... виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів в допущення ними порушень ПДР».

Суд вважає, що винесена відповідачем постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст.. 122 ч.2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. не обґрунтовано, а висновки, які покладені в її основу щодо винуватості цієї особи такими, що зроблені без належного дослідження всіх даних, які могли б суттєво вплинути на правильність даного рішення.

Вказані обставини свідчать, що посадова особа ( відповідач) при складанні протоколу та при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, діяла протиправно, а тому рішення цієї особи за результатами розгляду справи підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій інспектора протиправними та скасування винесеної ним постанови серії ВЕ № 153042 від 25.11.2010 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. - протиправними.

Скасувати постанову інспектора ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 серії ВЕ № 153042 від 25.11.2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.. 122 ч.2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя