Справа № 2а-16555/12/2670
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 жовтня 2015 року № 2а-16555/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Персей ТВ»
до третя особаНаціональної ради України з питань телебачення і радіомовлення Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД"
провизнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення № 814 від 29.05.2012 у частині зобов'язання учасників конкурсу до закінчення терміну подачі заяв на участь у конкурсі підписати відповідну угоду з ТОВ «Зеонбуд» та визнання протиправним та скасувати рішення №825 від 15.04.2011

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Персей ТВ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення № 814 від 29.05.2012 у частині зобов'язання учасників конкурсу до закінчення терміну подачі заяв на участь у конкурсі підписати відповідну угоду з ТОВ «Зеонбуд» та визнання протиправним та скасувати рішення №825 від 15.04.2011.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2013 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2013 у справі №2а-16555/12/2670 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2013 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.06.2015 касаційну скаргу задоволено частково, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2013, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

03.07.2015, в порядку встановленому статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України та Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 справу було розподілено між суддями. За результатом автоматичного розподілу судових справ для розгляду справи було визначено суддю Огурцова О.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2015 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 21.09.2015 до участі у справі в якості третьої особи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕОНБУД".

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до оскаржуваних рішень він для того, щоб взяти участь у конкурсі на отримання ліцензії на вільних каналах мовлення в багатоканальній телемережі МХ-5 у стандарті DVB-T2 (MPEG-4) був зобов'язаний укласти угоду з ТОВ «Зеонбуд» на вкрай невигідних для себе умовах, одноосібно встановлених останнім. Також позивач посилався на те, що оскаржувані рішення були прийняті відповідачем з порушенням статей 6, 31 Господарського кодексу України та статті 6 Закону України «Про запобігання та протидію корупції».

Водночас позивач посилався на те, що ТОВ «Зеонбуд» не мало відповідних ліцензій на використання радіочастотного ресурсу та дозволів на експлуатацію передавачів

Представник позивача у судовому засіданні 21.09.2015 підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні 21.09.2015 представник відповідача не заперечувала проти позовних вимог та підтримала подану 05.05.2015 до Вищого адміністративного суду України заяву, якою було визнано правомірними та обгрунтованими позовні вимоги, висунуті Товариством з обмеженою відповідальністю «Персей ТВ» в адміністративному позові.

Представник третьої особи у судовому засіданні 21.09.2015 заперечила проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов третя особа обгрунтовує тим, що оскаржувані позивачем рішення жодним чином не порушують права та законні інтереси позивача, у той час, як твердження позивача про те, що вказані рішення прийняті з порушенням положень статті 24 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", статті 627 Цивільного кодексу України, частини четвертої статті 179, статті 6 та статті 31 Господарського кодексу України не грунтуються на нормах чинного законодавства, є помилковими та не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, третя особа зазначила про те, що позивачем не надано суду доказів того, що відповідач будь - яким чином вимагав, примушував, дискримінував або відмовляв у прийомі документів чи то видачі ліцензій на мовлення у зв'язку із відступленням сторін від форми договору, яким погоджено рішенням № 825 від 15.04.2011.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2015 за клопотанням позивача було зобов'язано Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» надати суду належним чином засвідчені копії дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів, які використовуються TOB «Зеонбуд» для надання послуг з розповсюдження в цифровому форматі телевізійних програм на каналах багатоканальної телемережі МХ-5 щодо міста Кагарлик Київської області та прилеглих територій та протокольною зобов'язано третю особу надати суду копію відповідного дозволу.

На виконання вказаної протокольної ухвали 28.09.2015 третьою особою через канцелярію суду було надано пояснення та копію дозволу № ЦТБ-32-0207703 виданого замість раніше виданого дозволу (копія наявна в матеріалах справи).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд у судовому засіданні 21.09.2015 ухвали перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2011 на засіданні Національної ради було прийнято рішення № 825, оформлене протоколом №13 "Про погодження типових угод мовників з оператором багатоканальних мереж МХ-1, МХ-2, МХ-3, МХ-5 погоджено типові угоди мовників з оператором багатоканальних мереж МХ-1, МХ-2, МХ-3, МХ-5".

Пунктом 1 резолютивної частини зазначеного рішення погоджено типові угоди мовників з оператором багатоканальних мереж МХ-1, МХ-2, МХ-5

29.05.2012 на засіданні Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.05.2012 у справі № 2а-5744/12/2670 було прийнято рішення, оформлені протоколом № 17, № 815 "Про повторне оголошення конкурсу на отримання ліцензії на мовлення на вільних каналах мовлення багатоканальної мережі МХ-5 (територіальна категорія мовлення - регіональне та місцеве мовлення)" повторно оголошено конкурс на отримання ліцензії на мовлення на вільних каналах мовлення багатоканальної мережі МХ-5 (територіальна категорія мовлення - регіональне та місцеве мовлення) та № 814 "Про повторне затвердження конкурсних умов", яким на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.05.2012 у справі № 2а-5744/12/2670 повторно затверджено конкурсні умови, згідно з додатком до рішення.

Відповідно до Конкурсних умов на отримання ліцензії на вільних каналах мовлення в багатоканальній мережі МХ-5 у стандарті DVB-T2 (MPEG-4) (територіальна категорія мовлення - регіональне та місцеве мовлення), які є додатком до зазначеного рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 814 від 29.05.2012, до закінчення терміну подачі заяв на участь у конкурсі ТРО повинна відповідно до вимог пункту 4 статті 39 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" підписати відповідну угоду з оператором багатоканальної мережі МХ-5 ТОВ "ЗЕОНБУД", м. Київ, та письмово проінформувати про це Національну раду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Персей ТВ» звернулось з заявою від 12.04.2012 до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про видачу ліцензії на мовлення.

На виконання умов конкурсу, між ТОВ «Персей ТВ» та ТОВ «Зеонбуд» укладено договір № 0308/2012 Р від 03.08.2012, відповідно до умов якого виконавець надає замовнику телекомунікаційні послуги щодо розповсюдження в цифровому форматі (стандарти DVB-T2, MPEG-4) телевізійної програми замовника, а саме телевізійної програми «Персей ТВ» у повному обсязі та без будь-яких змін аудіовізуального ряду на каналі мовлення багатоканальної телемережі в складі передавальних станцій, відповідно до Ліцензії на мовлення замовника, розбудованої виконавцем відповідно до умов чинної Ліцензії №НР №0869-п, виданої виконавцю Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення.

Додатком № 2 до зазначеного договору визначено перелік передавальних станцій ТОВ «Зеонбуд» та відповідно до додатку № 1 до договору № 0308/2012 Р від 03.08.2012 сторонами узгоджено тарифи на послуги.

12.09.2012 на засіданні Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення прийнято рішення № 1443, оформлене протоколом № 27, "Про визначення переможця конкурсу та видачу ліцензії на мовлення на вільному каналі (програмі) мовлення багатоканальної телемережі МХ-5 у м. Кагарлику Київської області", відповідно до пункту 1 резолютивної частини якого визнано ТОВ "Персей ТВ" переможцем конкурсу оголошеного рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №815 від 29.06.2012 на отримання ліцензії на мовлення на вільних каналах мовлення багатоканальної мережі МХ-5 (територіальна категорія мовлення - регіональне та місцеве мовлення) у м. Кагарлику Київської обл., територія розповсюдження програм згідно з додатком 1 до рішення, обсяг мовлення - 24 години на добу щодня, територіальна категорія мовлення - місцеве.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Персей ТВ» вважаючи протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 814 від 29.05.2012 у частині зобов'язання учасників конкурсу до закінчення терміну подачі заяв на участь у конкурсі підписати відповідну угоду з ТОВ «Зеонбуд» та рішення №825 від 15.04.2011 звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вищий адміністративний суд України скасовуючи ухвалою №К/800/41909/13 від 17.06.2015 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2013 зазначив про те, що судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання чи діяла Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення згідно з наданими їй повноваженнями, затверджуючи спірним рішенням № 814 від 29.05.2012 конкурсні умови на отримання ними ліцензії з одночасним вирішенням питання про здійснення телерадіоорганізаціями мовлення.

Також в зазначеній ухвалі Вищий адміністративний суд України зазначив про те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Національної ради з питань телебачення та радіомовлення № 825 від 15.04.2011 «Про погодження типових угод мовників з оператором багатоканальних мереж МХ-1, МХ-2, МХ-3, МХ-5», не навів мотиви з посиланням на норми матеріального права, за яких він прийшов до такого висновку, при цьому суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком суду попередньої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог у цій частині, також не вказав норми матеріального права, та зазначив, що рішення відповідача № 825 від 15.04.2011 не свідчить про порушення принципу свободи договірних відносин, оскільки висловлює позицію державного колегіального органу щодо відповідності угод нормам законодавства, яке регулює діяльність у сфері телебачення та радіомовлення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про національну раду з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про національну раду з питань телебачення і радіомовлення» до наглядових повноважень Національної ради віднесено нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами вимог законодавства України щодо реклами та спонсорства у сфері телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій.

Відповідно до частини четвертої 4 статті 7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Статтею 14 «Про національну раду з питань телебачення і радіомовлення» встановлено, що до регуляторних повноваження Національної ради належить, зокрема ліцензування телерадіомовлення; ліцензування провайдерів програмної послуги.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 17 зазначеного Закону України Національна рада в межах своїх повноважень приймає регуляторні акти, у тому числі нормативно-правові, а також інші акти індивідуальної дії. Акти Національної ради, що не є регуляторними, не пізніше наступного дня після їх прийняття оприлюднюються на офіційному веб-сайті Національної ради, передаються для оприлюднення у друкованих засобах масової інформації Національної ради і набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інше не передбачено в самому акті, але не раніше дня їх оприлюднення.

Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» встановлено, що на конкурсних засадах здійснюється видача ліцензій на: ефірне мовлення; багатоканальне мовлення з використанням радіочастотного ресурсу.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 25 зазначеного Закону конкурс на отримання ліцензії ініціюється, оголошується і проводиться Національною радою. Національна рада може ініціювати проведення конкурсу за власною ініціативою або за відповідним зверненням телерадіоорганізації. Конкурс на отримання ліцензії оголошується рішенням Національної ради. Повідомлення про проведення конкурсу публікується в засобах масової інформації, перелік яких визначається Національною радою, не пізніше ніж за 60 днів до закінчення терміну подачі заяв на видачу ліцензії.

Частиною одинадцятою статті 25 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» визначено, що конкурсні умови визначаються Національною радою до оголошення конкурсу і затверджуються окремим рішенням Національної ради. Таким чином до повноважень Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, як єдиного органу державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення, віднесено ліцензування мовлення та ліцензування провайдерів програмної послуги та визначення конкурсних умов щодо видачі ліцензій в сфері телекомунікацій.

Рішенням № 825 від 15.04.2011 відповідачем погоджено типові угоду мовників з оператором багатоканальних мереж МХ-1, МХ-2, МХ-3, МХ-5 погоджено типові угоди мовників з оператором багатоканальних мереж МХ-1, МХ-2, МХ-3, МХ-5 та рішенням №814 від 29.05.2012 затверджено конкурсні умови на отримання ліцензії на вільних каналах мовлення в багатоканальній телемережі МХ-5 у стандарті DVB-T2, MPEG-4, визначені в додатку до вказаного рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що зазначені рішення приймались відповідачем на засіданнях ради в порядку передбаченому чинним законодавством та були опубліковані на сайті Національної Ради з питань телебачення і радіомовлення www.nrada.gov.ua.

Відповідно до частини першої статті 24 зазначеного Закону юридична особа (суб'єкт господарювання), яка має на меті отримати (продовжити) ліцензію на мовлення, подає до Національної ради заяву про видачу (продовження) ліцензії за встановленою формою.

Пункт «е» частини другої статті 24 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» передбачає, що у заяві про видачу (продовження) ліцензії на мовлення в багатоканальних телемережах та багатоканального мовлення повинен зазначатись оператор телекомунікації, що здійснює обслуговування і експлуатацію телемережі, місцезнаходження головної станції багатоканальної мережі, максимальна кількість каналів (ресурс) багатоканальної мережі, територія розташування (прийому) багатоканальної мережі.

Згідно з частиною дванадцятою статті 25 зазначеного Закону конкурсні умови включають: ліцензійні умови для відповідного виду мовлення; вимоги до програмної концепції мовлення; вимоги щодо організаційно-технічних, фінансових та інвестиційних зобов'язань майбутнього ліцензіата.

Відповідно до частини четвертої статті 39 «Про телебачення і радіомовлення» телерадіоорганізації здійснюють мовлення з використанням ресурсу багатоканальної телемережі відповідно до умов ліцензії на мовлення та угоди з оператором багатоканальної телемережі.

Отже, мовлення з використанням ресурсу багатоканальної телемережі може здійснюватись виключно за наявності угоди з оператором багатоканальної телемережі та у заяві про (продовження) ліцензії на мовлення в багатоканальних телемережах та багатоканального мовлення повинен зазначатись оператор телекомунікації, що здійснює обслуговування і експлуатацію телемережі.

З аналізу рішення Національної ради з питань телебачення і радіомовлення № 1727 від 08.12.2010, оформленого протоколом № 34, "Про видачу ліцензії провайдера програмної послуги багатоканальної телемережі МХ-5 у стандарті DVB -Т (MPEG-4)" з додатками, ліцензій провайдера програмної послуги від 09.12.2010 серії НР № 00016-п, серії НР №00017-н, серії НР № 00018-н, серії НР № 00019-н, рішення № 205 від 12.02.2015 оформленого протоколом "Про заяву ТОВ "ЗЕОНБУД" м. Київ, щодо переоформлення ліцензії провайдера програмної послуги (НР №0869-п від 09.12.2010, МХ-5)", дозволу №ЦТБ - 32-0207703 на експлуатацію РЕЗ цифрового наземного телевізійного мовлення, додатку 6 до ліцензії серії РН № 1682-м від 19.10.2012, вбачається, що ТОВ "ЗЕОНБУД" є провайдером програмної послуги багатоканальної телемережі МХ-5 у стандарті DVB-T2 (MPEG-4).

Отже, відповідач в Конкурсних умов на отримання ліцензії на вільних каналах мовлення в багатоканальній мережі МХ-5 у стандарті DVB-T2 (MPEG-4) (територіальна категорія мовлення - регіональне та місцеве мовлення), які затверджено рішенням № 17 від 29.05.2012 правомірно визначив однією із умов конкурсу на отримання ліцензії на вільних каналах мовлення в багатоканальній мережі МХ-5 у стандарті DVB-T2 (MPEG-4) (територіальна категорія мовлення - регіональне та місцеве мовлення) вимогу про те, що до закінчення терміну подачі заяв на участь у конкурсі ТРО повинна підписати відповідну угоду з оператором багатоканальної мережі МХ-5 ТОВ «Зеонбуд» та письмово проінформувати про це Національну раду.

Згідно з частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини третьої статті 630 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Таким чином, відповідач погоджуючи рішенням № 825 від 15.04.2011 типові угоди мовників з оператором багатоканальних мереж МХ-1, МХ-2, МХ-3, МХ-5 діяв з метою виконання покладених на нього повноважень щодо нагляду за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення та державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення, шляхом визначення типових умов відповідних договорів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що рішення № 814 від 29.05.2012 у частині зобов'язання учасників конкурсу до закінчення терміну подачі заяв на участь у конкурсі підписати відповідну угоду з ТОВ «Зеонбуд» та рішення №825 від 15.04.2011 були прийняті відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах наданих йому повноважень.

Частинами другою та четвертою статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову. Суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чи-небудь права, свободи чи інтереси.

Відповідачем заяву, якою було визнано правомірними та обгрунтованими позовні вимоги, висунуті Товариством з обмеженою відповідальністю «Персей ТВ» в адміністративному позові, було подано 05.05.2015 до Вищого адміністративного суду України.

Зазначена заява була розглянута Вищим адміністративним судом України, про що зазначено на сторінці 1 ухвали Вищого адміністративного суду України.

Таким чином Вищим адміністративним судом України було надано оцінку вказаній заяві та не було закрито провадження у справі.

Враховуючи наведене, а також дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд дійшов висновку що визнання позову викладене в заяві поданій 05.05.2015 та заявлене під час судового засідання суперечить чинному законодавству та не підлягає прийняттю.

Вищий адміністративний суд України скасовуючи ухвалою К/800/41909/13 від 17.06.2015 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2013 також зазначив про те, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою відсутність у позовній заяві викладених ТОВ «Персей ТВ» обґрунтувань щодо порушення відповідачем його особистих прав, свобод чи інтересів у вказаних правовідносинах.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Представник позивача у судовому засіданні посилаючись на те, що порушення його прав оскаржуваними рішеннями полягає утому, що він був зобов'язаний укласти угоду з ТОВ «Зеонбуд» на вкрай невигідних для себе умовах, одноосібно встановлених останнім, водночас підтвердив той факт, що наміру укладати договір з іншим оператором багатоканальної мережі МХ-5, крім , ТОВ «Зеонбуд» у нього не було та не заперечував факт відсутності інших операторів багатоканальної мережі МХ-5 в м. Кагарлик Київської області.

Крім того, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження факту звернення до відповідача чи ТОВ «Зеонбуд» щодо зміни умов типового договору чи подання протоколу розбіжностей на відповідний договір. Договір № 0308/2012 Р від 03.08.2012 був укладений позивачем з ТОВ «Зеонбуд» без жодних зауважень

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення при прийнятті оскаржуваних рішень діяла в межах наданих їй повноважень, а також про відсутність підстав для висновку про порушення оскаржуваними рішеннями прав позивача шляхом зобов'язання укласти угоду з ТОВ «Зеонбуд» на вкрай невигідних для нього угодах, та підстав для висновку про порушенням оскаржуваними рішеннями прав та інтересів позивача оскільки інших обгрунтувань на підвердження вказаного факту крім зазначеного позивачем наведено не було.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов