Справа № 805/10253/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"09" вересня 2015 р. м. Київ К/800/4028/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Васильченко Н.В.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом комунальної установи «Муніципальне будівництво» Макіївської міської ради до Державної фінансової інспекції в Донецькій області, третя особа - ТОВ «Аркада» про скасування вимоги № 25-17/801 від 20.06.2013, за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Донецькій області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року комунальна установа «Муніципальне будівництво» Макіївської міської ради звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила скасувати вимогу № 25-17/801 від 20.06.2013.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Скасовано вимогу Державної фінансової інспекції в Донецькій області № 25-17/801 від 20.06.2013.

У касаційній скарзі Державна фінансова інспекція в Донецькій області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У запереченнях на касаційну скаргу комунальна установа «Муніципальне будівництво» Макіївської міської ради та ТОВ «Аркада», посилаючись на законність постанови суду апеляційної інстанції, просять залишити її без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2013 року Макіївською об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунальної установи «Муніципальне будівництво» Макіївської міської ради за період з 01.01.2011 по 31.01.2013. За результатами ревізії складено акт від 28.05.2013 № 25-17/015, у якому зафіксовано, що в порушення пунктів 3.2.7.3, 3.3.10.1 ДБН Д.1.1.1-2000, затверджених наказом Держбуду України від 27 серпня 2000 року № 174, пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24 травня 1995 року № 88, за період з 01.08.2012 по 11.12.позивачем зайво сплачені бюджетні кошти (КФК 150101 КЕКВ 2410) підряднику ТОВ «Аркада»: завищено вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт внаслідок завищення обсягів виконаних робіт, завищено вартість прибутку, загальновиробничих і адміністративних витрат на трудовитрати робочих, зайнятих керуванням і обслуговуванням орендованого транспорту на загальну суму 400 898,19 грн.; в порушення пунктів 3.2.7.3, 3.3.10.1 ДБН Д.1.1.1-2000, затверджених наказом Держбуду № 174, завищено кредиторську заборгованість (зайво нарахована до оплати) перед ТОВ «Аркада» внаслідок завищення обсягів виконаних робіт на суму 72 084,14 грн.

На цій підставі Макіївською об'єднаною державною фінансовою інспекцією прийнято спірну вимогу № 25-17/801 від 20.06.2013, якою від позивача вимагалось:

2. відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість ТОВ «Аркада» за невиконані та зайво сплачені роботи в сумі 400898,19 грн.; провести претензійно-позовну роботу з контрагентом ТОВ «Аркада» щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України; провести звіряння з ТОВ «Аркада» та зменшити кредиторську заборгованість на вартість невиконаних робіт в сумі 72084,14 грн.;

3. розглянути на оперативні нараді результати ревізії та розробити план заходів щодо усунення порушень фінансово-бюджетної дисципліни у подальшому;

4. Посилити контроль за обліком необоротних активів, що рахуються на балансі установи, а саме незавершене капітальне будівництво;

5. Вжити заходи щодо підвищення кваліфікаційних якостей працівників шляхом самоосвіти та недопущення у подальшому порушень фінансово-бюджетної дисципліни.

Позивач не погоджується з правомірністю висновку фінансової інспекції щодо завищення обсягів виконаних ремонтно-будівельних робіт, завищення вартості прибутку, загальновиробничих і адміністративних витрат на трудовитрати робочих, і, як наслідок, утворення дебіторської заборгованості підрядника ТОВ «Аркада» на загальну суму 472982,33 грн., та вимогою щодо відновлення дебіторської заборгованості в кошторисі в поточному році.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності Державною фінансовою інспекцією в Донецькій області правомірності прийняття вимоги № 25-17/801 від 20.06.2013, як того вимагає частина 2 статті 71 КАС України.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, апеляційний суд посилався на необґрунтованість прийнятої Державною фінансовою інспекцією в Донецькій області вимоги № 25-17/801 від 20.06.2013.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній фінансовій інспекції надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За результатами аналізу наведених положень колегія суддів вказує на наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення (повернення коштів).

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня та 13 травня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14 відповідно).

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, проте з інших мотивів, викладених вище.

У відповідності із статтею 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Донецькій області задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року скасувати, залишивши в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: