Справа № 2-а-10007/11
Суддя: Телепенько А. Д.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

26 вересня 2011 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Телепенько А.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що його віднесено до 4 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В Управлінні Пенсійного фонду України в Броварському районі він перебуває на обліку. В 2011 році йому стало відомо, що доплата до пенсії за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, яку він отримує, нараховується невірно.

В тексті адміністративного позову позивач зазначає, що відповідно змін до Закону України № 230/96 від 06.06.1996, а саме ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", йому повинна виплачуватись доплата як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, але вказана допомога виплачується позивачу в значно меншому розмірі .

Крім того відповідно ст. 51 цього ж закону йому як особі, віднесеній до категорії 4, повинна виплачуватись щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, але позивачу вона виплачується в розмірі 5 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить суд визнати дії в частині відмови в перерахунку додаткової пенсії та доплати до пенсії протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі провести перерахунок зазначеної доплати відповідно ст, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії відповідно ст. 51 цього ж Закону в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком з 05 лютого 2011 року та здійснити їх виплату з врахуванням вже проведених виплат.

Відповідач вчасно не надав суду заперечення проти позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Броварському районі, є особою, що постійно проживає в зоні посиленого радіологічного контролю та отримує доплату, як непрацюючий пенсіонер, що проживає в зоні підвищеного радіологічного контролю та додаткову пенсію як особа, віднесена до категорії 4 в розмірі 5 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статус того, що ОСОБА_1 постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи підтверджується посвідченням серії В-П № 286991 від 15.12.1993 року, що видане Київською обласною державною адміністрацією.

Факт того, що позивач не працює підтверджується записами в трудовій книжці на імя ОСОБА_1.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Порядок обчислення доплат громадянам, які проживають в зоні підвищеного радіологічного контролю та додаткових пенсій визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Тому Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом №796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій. Навпаки, у ч.1 ст.67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У Законі №796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом №796-ХІІ, є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки позивачеві слід визначати додаткову пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись , виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при визначенні розміру доплати громадянам, які проживають в зоні підвищеного радіологічного контролю та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, застосуванню підлягає ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України, якими керується відповідач при нарахуванні вказаної доплати та додаткової пенсії позивачу, що істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Конституційний суд неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005, визначено, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту і обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Відповідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені в ст.100 КАС України, згідно з якою адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Оскільки позивачем не надано заяви про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, що передбачена ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії, як особі віднесеній до категорії 4 в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно ст. 51 цього ж Закону, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 19 лютого 2011 року та здійснити їх виплату з урахуванням вже проведених виплат, позовні вимоги за період з 01 лютого 2011 року по 18 лютого 2011 року залишити без розгляду у звязку із пропуском строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні зазначається зокрема обов'язок відповідача виконати постанову негайно.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46, 22, 75, 92 Конституції України, ст. 39, ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст.71, 99, 183-2, 256 КАС України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок доплати як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії, як особі віднесеній до категорії 4 в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 19 лютого 2011 року та здійснити їх виплату з урахуванням вже проведених виплат.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Д. Телепенько