Справа № 817/3528/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2014 р. м. Київ К/800/11306/14

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року по справі № 817/3528/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-проект" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області скасування постанови -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ТОВ "Рівне-проект" звернулося до адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області від 24.09.2013 року № 604-ю про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року, позовні вимоги задоволено. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24.09.2013 року № 604-ю.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області подала касаційну скаргу, в якій просить ці рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Скарга обґрунтована невірним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судом та обґрунтованість застосування норм матеріального права до вирішення спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів знаходить підстави до її часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що на підставі звернення Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 23.07.2013 року № 50/5-24706, направлення № 921 та наказів відповідача, 16.08.2013 року посадовими особами Інспекції відповідно до ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з Порядком № 553, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил позивача за адресою: м. Рівне, вул. Саксаганського, 7, кв. 1, за результатами якої складено акт від 16.08.2013 року.

У зв'язку із , встановленими під час перевірки порушеннями вимог законодавства, 24.09.2013 року відповідачем винесено постанову № 604-ю про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 103 230,00 грн.

Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи постанову відповідача, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що у серпні 2013 року до робочого проекту об'єкту "Будівництво житлового будинку з торгово-офісними приміщеннями на вул. Тиха, 4 в м. Рівне" внесено зміни, які були погоджені замовником.

Відповідно до листа позивача № 33 від 23.08. 2013 року, вказаний проект долучено до матеріалів кримінального провадження та відповідно до листа слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області № 50/6-35314 від 22.10. 2013 року направлено до ТОВ "Подільська судова експертиза".

Крім того, позивачем неодноразово зверталася увага Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області на внесення змін до робочого проекту та визнання недійсним проекту, що перебував на розгляді відповідача.

Вказаний робочий проект із змінами не досліджувався посадовими особами відповідача, а тому суди дійшли думки, що висновок відповідача щодо виконання будівельних робіт з порушенням затверджених проектних рішень є передчасним та необґрунтованим.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення судів попередніх інстанцій не відповідають зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, висновки судів щодо неправомірності спірної постанови побудовані тільки на тій обставині, що проектна документація вилучена в рамках кримінального провадження, а також, що до неї були внесені зміни, які відповідачем не досліджувалися.

Разом з тим, суди не дослідили належним чином акт перевірки, твердження Інспекції щодо наявності в діях позивача правопорушення, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудування», передумови вчинення порушення, не надали належної правової оцінки вказаним обставинам.

Враховуючи те, що касаційна інстанція відповідно до вимог ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції у відповідності до вимог частин другої статті 227 КАС України, згідно з якою підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду справи судам необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, повною мірою врахувати норми процесуального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року по справі № 817/3528/13-а скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає

Судді: