Справа № 804/8680/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 р. Справа № 804/8680/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Донецькій області, треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання нечинним та скасування наказу, -
У березні 2012 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулось з позовом до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України (далі - Управління) у Донецькій області, треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську Дніпропетровської області (далі - відділення Фонду), ОСОБА_2, в якому просило: зупинити виконання дії акту форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом та акту форми Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку від 4 січня 2012 року (далі - спірні акти); визнати нечинним та скасувати наказ Управління від 2 грудня 2011 року № 1033 про проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідками (далі - спірний наказ); визнати нечинним та скасувати рішення комісії про складання спірних актів; визнати чинними акти за формою Н-5 та НПВ №2 від 25 березня 2011 року про нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.
В обґрунтування позову посилалось на те, що та спірні акти та рішення Управління не узгоджуються з вимогами законодавства та Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (в редакції станом на час складання спірної характеристики, далі - Порядок № 1112), а тому просило про його задоволення.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 червня 2015 року Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи.
Представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити.
Преджставник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заперечував, просив в позові відмовити.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
11.12.2001 р. в першу зміну прохідник дільниці підготовчих робіт № 1 шахти «ім.М.І.Сташкова» ОСОБА_2, отримавши наряд, пішов у виробничу баню перевдягатися.
Приблизно о 7 год. 10 хв., пересуваючись у приміщенні робітничої бані першого поверху, ОСОБА_2 впав, при цьому, вдарився потилицею голови о бетонну підлогу.
На підставі наказу директора шахти № 342 від 18.03.2002 р. про розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2, на підприємстві /ВСП «Шахта ім.М.І.Сташкова»/ створена комісія, яка розслідувала даний випадок (а. с.146, том 1).
Так, був складений акт форми Н-5 розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) (а. с.147-150, том 1).
За висновками комісії, викладеними в акті № 2 за формою НТ від 20.03.2002 р., цей випадок було визнано, як нещасний випадок невиробничого характеру, причиною падіння потерпілого стали не фактори виробничого характеру, а загальне захворювання - судомний синдром неясної етимології (а. с.151-153, том 1).
17.01.2011 р. ОСОБА_2 звернувся до директора ВСП «Шахта ім.М.І.Сташкова» з заявою про повторне розслідування цієї травми від 11.12.2001 р. (а.с.162, том 1).
15.02.2011 р. складений акт № 1 по формі НПВ про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом (а. с.161, том 1), не погодившись з яким ОСОБА_2 звернувся до Теруправлінням Держгірпромнагляду по Донецькій області.
Теруправлінням Держгірпромнагляду по Донецькій області, в свою чергу, виданий припис № 07/5/13-20 від 28.02.2011 р. про проведення додаткового розслідування нещасного випадку (а. с.16, 17, том 1).
За результатами даного додаткового розслідування 25 березня 2011 р. комісією з додаткового розслідування складені акти за формою Н-5 (а. с.22-25, том 1) та за формою НПВ № 2 (а. с.18-21, том 1) про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, який стався з ОСОБА_2 11.12.2001 р.
ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до Голови Держгірнагляду та промислової безпеки України (вх.22.11.2011 р.), в якій зазначив, що 11.01.2001 р., перебуваючи у чистому відділенні бані, підковзнувся на мокрій підлозі і ударився потилицею о бетонну підлогу, в результаті чого отримав перелом кісток черепа. В квітні 2002 р. після одужання йому було запропоновано звільнитись з шахти. На той час ОСОБА_2 було 26 років і він звільнився з даної шахти, влаштувавшись прохідником на сусідню шахту. Останні два роки у ОСОБА_2 з'явились проблеми зі здоров'ям з причини вищевказаної травми, внаслідок чого у лютому 2011 року його було звільнено за станом здоров'я з визнанням інвалідом за загальним захворюванням (а. с.143-145, том 1).
Теруправлінням Держгірпромнагляду по Донецькій області видано наказ № 1033 від 02.12.2011 р. про створення комісії із спеціального розслідування цього нещасного випадку, головою якої був призначений головний державний гірничотехнічний інспектор Павлоградської Держгірничотехнічної інспекції у вугільній промисловості ОСОБА_3 (а.с.26, 27, том 1).
Так, згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11.12.2001р. о 7 годині 10 хвилин (форми Н-5), затвердженого 04.01.2012 р. першим заступником начальника Теруправління - начальником Донецького гірничого округу Держгірпромнагляду України по Донецькій області (а. с.29-32, том 1) на підставі п.14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ № 1112 від 25.08.2004 р., також у з урахуванням того, що довідка ЛКК Першотравенської центральної міської лікарні була видана 04.04.2002 р., після закінчення лікування ОСОБА_2, та відсутні дані про те, що до дня травми у ОСОБА_2 було захворювання судомний синдром, а також згідно карток щорічних медичних оглядів на шахті «Тернівська», та на шахті «Західно-Донбаська» ОСОБА_2 визнавався придатним до роботи прохідником, зроблено висновок, що:
- нещасний випадок пов'язаний з виробництвом,
- підлягає обліку в ВСП «Шахта ім.М.І.Сташкова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»;
- складається акт за формою Н-1;
- визнаються такими, що втратили чинність акти форми Н-5 від 20.03.2002 р. та форми НТ № 2 від 20.03.2002 р., акти форми Н-5 від 25.03.2011 р. та форми НПВ № 2 від 25.03.2011 р.
На підставі даного акту Н-5 04.01.2012 р. першим заступником начальника Теруправління - начальником Донецького гірничого округу Держгірпромнагляду України по Донецькій області затверджений акт № 1 форми Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, яким визнано нещасний випадок, що стався 11.12.2001р. о 7 год. 10 хв. з ОСОБА_2 -таким, що пов'язаний з виробництвом (а. с.41-33, том 1).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Стаття 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.99 р. № 1105-XIV визначає, що нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.
За приписами цієї ж статті перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до положень п.14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ № 1112 від 25.08.2004 р. (далі - Порядок № 1112), визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період:
- перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні;
- підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також виконання заходів особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення.
Аналогічний зміст вбачається у п.6 Положення про порядок розслідування та ведення обліку не щасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ № 1094 від 21.08.2001р. (далі - Положення № 1094), яке діяло на момент, коли стався нещасний випадок з ОСОБА_2
Відповідно до Схеми визначення тяжкості виробничих травм, затверджених наказом Мінздраву СРСР від 22 вересня 1980 р. N 06-14/18, «К числу тяжелых производственных травм различной локализации относятся: механические повреждения: голова, лицо, шея: открытые и закрытые переломы костей свода и основания черепа; внутричерепные кровоизлияния травматического характера, повреждения, ушибы и сотрясения головного мезга; обширные ранения головы, лица, шеи с возможным в последующем обезображиванием указанных областей».
Згідно п.5 Положення № 1094 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті на підприємстві (далі - нещасні випадки).
У відповідності до п.10 Положення № 1094 нещасні випадки, що сталися внаслідок раптового погіршення стану здоров'я працівника, крім випадків, зазначених у пункті 7 цього Положення, визнаються пов'язаними з виробництвом і про них складається акт за формою Н-1 за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалась, була протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я.
У п.12 Положення № 1094 визначено, за яких обставин за висновками роботи комісії з розслідування не визнаються пов'язаними з виробництвом і не складається акт за формою Н-1 про нещасні випадки, що сталися з працівниками. Так акт за формою Н-1 не складється, зокрема, унаслідок отруєння «…іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин у виробничих процесах або порушенням вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від роботи згідно з установленим порядком».
Згідно п.13 Положення № 1094 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ (невиробничий травматизм) відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру.
При цьому, позивач та Фонд посилаються на те, що на дату отримання ОСОБА_2 травми (11.12.2001 р.) діяло Положення № 1094, у пункті 36 якого, що визначав підстави для проведення спеціального розслідування, не передбачалось такої підстави, як «нещасні випадки з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого (за рішенням органів Держнаглядохоронпраці)», яка з'явилась у п.40 Порядку №1112 і на яку послався відповідач.
Так, відповідно до положень пункту 42 Порядку № 1112 спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 43 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), що призначається наказом керівника територіального органу Держнаглядохоронпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, чи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.
У відповідності до вимог пункту 51 цього ж Порядку за результатами спеціального розслідування складаються акт форми Н-5, акт форми Н-1 стосовно кожного потерпілого, нещасний випадок з яким визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, або форми НПВ в іншому випадку, карта форми П-5 стосовно кожного потерпілого у разі настання гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, передбачені пунктами 54 і 55 цього Порядку.
Судом встановлено, що оскаржуваний наказ про проведення спеціального розслідування видано на підставі пункту 58 Порядку № 1112.
Вищевказаним пунктом Порядку встановлено, що у разі надходження скарги або незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії, вжити заходів до активізації роботи щодо запобігання виникненню подібних випадків, притягнення до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держнаглядохоронпраці, які порушили вимоги законодавства про охорону праці.
В свою чергу, згідно пункту 59 Порядку № 1112 у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, із змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку.
Отже, за змістом приписів Порядку № 1112 за результатами спеціального розслідування, призначеного відповідним наказом, складаються акт форми Н-5, акт форми Н-1 стосовно кожного потерпілого. Такий акт може бути переглянутий керівником Держнаглядохоронпраці за наслідками повторного (додаткового) спеціального розслідування у разі надходження скарги або незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку.
В подальшому акти форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено лише у судовому порядку вичерпним колом осіб, які зазначені у пункті 59 Порядку № 1112.
Таким чином, законодавцем встановлено чіткий порядок оскарження вищевказаних актів та рішень.
При цьому, суд наголошує, що 25 березня 2011 року вже складались акти форми Н-1 та Н-5 за наслідками проведеного додаткового розслідування за тим самим нещасним випадком, що стався з ОСОБА_2
За таких обставин, підстав для призначення ще одного повторного (додаткового) розслідування та видачі спірного наказу у відповідача не було, оскільки це не передбачено законодавством, яке діяло в період спірних правовідносин.
Окрім цього, акти і рішення, які складені і прийняті за результатами додаткового розслідування можуть бути оскаржені лише в судовому порядку, що узгоджується з вимогами пункту 59 Порядку № 1112.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для призначення ще одного повторного (додаткового) розслідування та видачі спірного наказу № 1033 від 02.12.2011 р.
Разом з тим, суд наголошує, що під час розгляду справи суд дійшов висновку про доведеність факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, що стався з ОСОБА_2, з огляду на наступне.
Так, пунктом 17 Порядку № 1112 (по аналогії з п.10 Положення № 1094), встановлено, що нещасні випадки, що сталися внаслідок раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку, у разі відсутності умов, зазначених у пункті 18 цього Порядку), визнаються пов'язаними з виробництвом за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я.
Медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит роботодавця та/або голови комісії.
Матеріали справи місять довідку медпункту від 10.02.2001 р. з визначенням діагнозу «судорожний синдром» (а. с.67, том 1).
Згідно довідки Центральної міської лікарні м.Першотравенська від березня 2002 року, (яка обслуговує працівників Шахти), ОСОБА_2 знаходиться на амбулаторному лікуванні, «закрытая черепно-мозговая травма, ушиб головного мозга легкой степени, закрытый перелом костей» (а. с.69, том 1).
За твердженням Фонду, відповідно до матеріалів розслідування, проведеного у 2002 році, потерпілого направляли на розширене засідання лікарняної консультативної неврологічної комісії при Першотравенській ЦМЛ, результатом чого 04.04.2002 р. ЛКК ЦМЛ у м.Першотравенську зроблено висновок щодо діагнозу потерпілого (судомний синдром неясної етіології, ЗЧМТ, забій головного мозку легкого ступеню на роботі під час судомного приступу, перелом кісток склепіння черепу) та його стану здоров'я, про що складена довідка № 92 від 04.04.2002 р., де є запис про відмову потерпілого від оформлення на МСЕК за загальним захворюванням та його особистий підпис.
Згідно відповіді Першотравенської ЦМЛ від 11.03.2011 р. № 494, наданої на запит Підприємства, висновок ЛКК № 92 від 04.04.2002 р. на ім'я ОСОБА_2 виданий на підставі медичної документації; на оформлення документів на МСЕК на загальних підставах ОСОБА_2 відмовився; а також зроблено висновок, що оскільки приступ трапився у бані шахти, діагноз встановлений ЛКК, з впливом шкідливих і небезпечних виробничих факторів не пов'язаний (а. с.120, том 1).
Водночас, матеріали справи містять довідку Центральної міської лікарні м.Тернівка, яка розташована за місцем проживання ОСОБА_2, згідно якої вказана особа знаходиться під наглядом лікаря-невропатолога з 11.12.2001 р. Раніш на обліку не знаходився; діагноз «ушиб головного мозга, перелом свода черепа» (а. с.71, том 1).
Також згідно довідки Центральної міської лікарні м.Тернівка № 777 від 17.03.2011 р. ОСОБА_2 знаходився у хірургічному відділенні ЦМЛ м.Тернівки з 13.12.2001 р. по 25.12.2001 р., за цей же період виписаний лист непрацездатності (а. с.128, том 1).
Наведені документи, а також інші матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 після падіння був направлений до медпункту Шахти, а потім на автомобілі швидкої допомоги до ЦМЛ м.Тернівки, тому доводи позивача про те, що ОСОБА_2 невідомо де знаходився з 11.12.2001 р. по 13.12.2001 р., є необгрунтованими.
При цьому, матеріали справи не містять висновку лікувально-профілактичного закладу, в якому здійснювалось лікування ОСОБА_2 (тобто саме Тернівської ЦМЛ), наданого на запит Підприємства у 2002 році.
Також суперечливість вбачається і у визначенні місця травмування (з одних документів, що підтримують позицію позивача, - це зал із спецодягом, з інших - це чисте відділення бані), і у визначенні ступеня тяжкості травми (з одних документів, що підтримують позицію позивача, - це травма легкої тяжкості, з інших - це травма середньої тяжкості).
Проте, згідно ч.1, ч.4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Доказом у даному випадку, який підтверджував би правомірність позиції позивача, має бути документальний доказ, який би свідчив про захворювання ОСОБА_2, яке спричинило судомний (судорожний) синдром, який за позицією скаржників і за ознаками, вказаними свідками та позивачем, носять характер епілептичного припадку, що є, в свою чергу проявом епілепсії.
За визначенням епілепсія - є хронічним психічним захворюванням головного мозку різної етіології, що проявляється судорожними й іншими припадками (пароксізмами) та характерними змінами особистості.
Позивачем та Фондом не надано суду доказів наявності ані до настання нещасного випадку, ані після нього у ОСОБА_2 епілепсії або будь-якого іншого хронічного захворювання, яке могло б спричинити «судомний синдром».
Будь-які хронічні захворювання не виявлені і при проходженні поточних та періодичних медичних оглядів на сусідніх шахтах, де працював останній після звільнення з Шахти ім.Сташкова (а. с.76-79, том 1).
З огляду на викладене позовні вимоги в частині визнання нечинним та скасування наказу Територіального управління Державного промислового гірничого нагляду України по Донецькій області № 1033 від 02.12.2011 р. про створення комісії із спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 11.12.2001 р., та визнання протиправним та скасування рішення комісії із спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 11.12.2001 р., про складання актів за формою Н-5 та Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 04.01.2012 р., підлягають задоволенню.
Разом з тим, позовні вимоги щодо зупинення виконання дії актів форми Н-1 та Н-5 від 04.01.2012 р., складених комісією із спеціального розслідування, про нещасний випадок з ОСОБА_2 (як такий, що пов'язаний з виробництвом) до остаточного вирішення цього спору у судовому порядку, не підлягають задоволенню, оскільки зазначені вимоги не відносяться до позовних та є за своїм змістом заявою про вжитя заходів забезпечення адміністративного позову в розумінні ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, позовні вимоги щодо визнання чинними актів за формами Н-5 та НПВ № 2 від 25 березня 2011 р. про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, який стався з ОСОБА_2 11.12.2001 р., виходять за межі повноважень адміністративного суду у відповідності до вимог статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим позов в цій частині також не підлягає задоволенню.
Таким чином, суд робить висновок, що в даному випадку часткове задоволення вимог позивача відбувається у звязку з відсутністю законодавчо визначених підстав для призначення повторного (додаткового) розслідування та видачі спірного наказу № 1033 від 02.12.2011 р.
При цьому, суд розяснює, що ОСОБА_2 в даному випадку обрано неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки у разі незгоди з актами форми Н-1 та Н-5 від 25 березня 2011 року за наслідками проведеного додаткового розслідування за нещасним випадком, що стався з ОСОБА_2, зазначені особи повинні оскаржувати їх в судовому порядку, що узгоджується з вимогами пункту 59 Порядку № 1112.
Задоволення даного адміністративного позову в частині оскарження наказу № 1033 від 02.12.2011 р. та рішення від 04.01.2012 р. не позбавляє відповідача та ОСОБА_2 права оскарження в судовому порядку актів за формою Н-5 та за формою НПВ № 2 про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, який стався з ОСОБА_2 11.12.2001 р. від 25 березня 2011 р., складені комісією з додаткового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля» до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Донецькій області, треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області, ОСОБА_2, про визнання нечинними та скасування наказу та рішення та визнання чинними актів задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державного промислового гірничого нагляду України по Донецькій області № 1033 від 02.12.2011 р. про створення комісії із спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 11.12.2001 р.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії із спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 11.12.2001 р., про складання актів за формою Н-5 та Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 04.01.2012 р.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля» судовий збір у розмірі 69,75 грн. (шістдесят девять гривень 75 коп.)
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя ОСОБА_1