Справа № 810/3577/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №810/3577/14 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Оксененка О.М.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, до якої приєдналися Генічеська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області, Скадовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області, на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 17.12.2013 №, №, №,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Кримський титан» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 17.12.2013 №, №, №.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року здійснено заміну відповідача у справі Красноперекопську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим на Генічеську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року дану адміністративну справу передано за територіальною підсудністю на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва на підставі пункту 3 частини першої статті 22 КАС України, оскільки місцезнаходження позивача є м. Київ.

25.03.2015 Окружним адміністративним судом м Києва під час розгляду справи замінено позивача на Приватне акціонерне товариство «Юкрейніан Кемікал Продактс».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, третя особа - Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, подала апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Під час апеляційного розгляду справи до вказаної апеляційної скарги приєдналися Генічеська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області, Скадовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області.

Також, під час апеляційного розгляду справи колегією суддів відповідача - Скадовську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Херсонській області, замінено правонаступником Скадовською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовими особами Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим проведено планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Кримський титан» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 30.06.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 30.06.2013; за наслідками перевірки складено акт від 29.11.2013 №595/22.0/32785994.

Актом перевірки встановлено порушення, зокрема пункту 246.4 статті 246 ПК України, що призвело до заниження суми грошового зобов'язання з екологічного податку на загальну суму 13430126,14 грн, в тому числі по податковим деклараціям поданим до Красноперекопської ОДПІ ГУ Міндоходів в АРК на 11866812,27 грн (по періодам: 4 квартал 2011 р. - 1777626,36 грн, 1 квартал 2012 р. - 2039828,44 грн, 2 квартал 2012 р. - 2348603,93 грн, 3 квартал 2012 року - 1932193,83 грн, 4 квартал 2012 р. - 1545723,85 грн, 1 квартал 2013 р. - 868515,11 грн, 2 квартал 2013 р. - 1354320,75 грн); по податковим деклараціям поданим до Чаплинського відділення Скадовської ОДПІ ГУ Міндоходів на 1563313,87грн (по періодам: 4 квартал 2011 р. - 227793,66 грн, 1 квартал 2012 р. - 260040,46 грн, 2 квартал 2012 р. - 281486,39 грн, 3 квартал 2012 р. - 306092,29 грн, 4 квартал 2012 р. - 219823,71 грн, 1 квартал 2013 р. - 101035,97 грн, 2 квартал 2013 року - 167041,39 грн.

В обґрунтування висновку про заниження податкового зобов'язання з екологічного податку в акті перевірки податковий орган посилається на лист Державної екологічної інспекції в АР Крим від 19.06.2013 №2997 щодо проведення Державною екологічною інспекцією в АР Крим у період з 17.04.2013 по 15.05.2013 перевірки дотримання ПАТ «Кримський титан» вимог природоохоронного законодавства України. Згідно вказаного листа, під час проведення перевірки було встановлено, що підприємством здійснюється складування виробничих відходів в місцях видалення відходів (далі - МВВ) підприємства. На момент проведення перевірки ПрАТ «Кримський ТИТАН» експлуатувало наступні МВВ: Кислотонакопичувач; Огарконакопичувач; Фосфогіпсосховище № 1; Фосфогіпсосховище № 2; Полігон для складування і захоронення промислових відходів та сміття; Відвал сухого фосфогіпсу. В листі зазначено, що дані МВВ не забезпечують повне виключення забруднення атмосферного повітря, забруднення атмосферного повітря здійснюється при вантажно-розвантажувальних роботах і у вітряну погоду. Тому, враховуючи, що експлуатовані МВВ не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря, при нарахуванні збору за розміщення відходів, що розміщуються в МВВ, необхідно застосовувати коефіцієнт 3, згідно з вимогами пункту 246.4 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного листа контролюючий орган зробив висновок про те, що за відходи, які розміщуються до кислотонакопичувача та фосфогіпсосховища №2 підприємство повинно застосовувати коефіцієнт 3 відповідно до вимог пункту 246.4 Податкового кодексу України.

17.12.2013 на підставі акту перевірки винесені податкові повідомлення - рішення:

- Скадовською ОДПІ ГУ Міндоходів в Херсонській області №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, крім розміщення як вторинної сировини, у розмірі 375195,33 грн, у тому числі за основним платежем 250130,22 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 125065,11грн; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, крім розміщення як вторинної сировини, у розмірі 1969775,48 грн, у тому числі за основним платежем 1313183,65 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 656591,83 грн;

- Армянським відділенням Красноперекопської ОДПІ ГУ Міндоходів в АР Крим №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, крім розміщення як вторинної сировини, у розмірі 17800218 грн, у тому числі за основним платежем 11866812,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 5933406,00 грн.

Згідно постанови кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 р. №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» Красноперекопську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим приєднано шляхом реорганізації до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до підпункту 240.1.3 пункту 240.1 статті 240 ПК України, в редакції, яка була чинна до 01.01.2013 року, платниками податку є суб'єкти господарювання під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини.

Відповідно до підпункту 240.1.3 пункту 240.1 статті 240 ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм» від 04 травня 2012 року №4834-VI, платниками податку є суб'єкти господарювання під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об'єктах) суб'єктів господарювання).

Підпунктом 242.1.3 пункту 242.1 статті 242 ПК України в редакції, яка була чинна до 01.01.2013 року, визначено, що об'єктом та базою оподаткування є обсяги та види (класи) відходів, що розміщуються у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах протягом звітного кварталу, крім обсягів та видів (класів) окремих відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об'єктах) суб'єктів господарювання, які мають ліцензію на збирання і заготівлю окремих видів відходів як вторинної сировини і провадять статутну діяльність із збирання і заготівлі таких відходів.

Відповідно до підпункту 242.1.3 пункту 242.1 статті 242 ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм» від 04 травня 2012 року №4834-VI, об'єктом та базою оподаткування є обсяги та види (класи) розміщених відходів, крім обсягів та видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об'єктах) суб'єктів господарювання.

Підпунктом 14.1.223 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції, яка була чинна до 01.01.2013 року, визначено, що розміщення відходів - це зберігання (тимчасове розміщення до утилізації чи видалення) та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах (місцях розміщення відходів, сховищах, полігонах, комплексах, спорудах, ділянках надр тощо), на використання яких отримано дозволи уповноважених органів.

Відповідно до підпункту 14.1.223 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм» від 04 травня 2012 року №4834-VI, розміщення відходів - це постійне (остаточне) перебування або захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах (місцях розміщення відходів, сховищах, полігонах, комплексах, спорудах, ділянках надр тощо), на використання яких отримано дозволи уповноважених органів.

Ставки податку за розміщення відходів у залежності від класу та рівня - їх небезпеки встановлені пунктами 246.1 - 246.3 статті 246 ПК України.

Згідно з пунктом 246.4 статті 246 ПК України за розміщення відходів на звалищах, які не забезпечують повне виключення забруднення атмосферного повітря та водних об'єктів, ставки податку, зазначені у пунктах 246.1 - 246.3 цієї статті, збільшуються у 3 рази.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, вимога до збільшення ставок оподаткування в 3 рази застосовується тільки в тому випадку, коли має місце дві події, а саме: відходи розміщуються на звалищах; звалища не забезпечують повне виключення забруднення атмосферного повітря та водних об'єктів.

Відповідно до частини першої та другої статті 33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів.

Згідно статті 28 вказаного Закону з метою повного обліку та опису функціонуючих, закритих та законсервованих місць видалення відходів, їх якісного і кількісного складу, а також здійснення контролю за впливом відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини ведеться реєстр місць видалення відходів. Реєстр місць видалення відходів ведеться на підставі відповідних паспортів, звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами. Дані реєстру підлягають щорічному уточненню. Порядок ведення реєстру місць видалення відходів визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 28 Закону України «Про відходи» постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 № 1216 затверджено Порядок ведення реєстру місць видалення відходів.

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що на кожне місце видалення відходів (МВВ) складається спеціальний паспорт, у якому зазначається найменування і код відходів, їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації. Спеціальний паспорт складається власником МВВ відповідно до Інструкції про зміст і складання паспорта місць видалення відходів.

Згідно пункту 7 Порядку контроль за повнотою та якістю ведення реєстру покладається на територіальні органи Держекоінспекції.

Відповідно до пункту 12 Порядку власники МВВ або за їх дорученням спеціалізовані проектні організації, що мають відповідну ліцензію, здійснюють інвентаризацію МВВ та складають проекти їх паспортів.

Положеннями пунктів 15, 16, 17, 20 Порядку передбачено, що проекти паспортів розглядаються органами Мінекоресурсів на місцях у двотижневий термін. У разі погодження проекту паспорта МВВ органи Мінекоресурсів на місцях ставлять у ньому відмітку (штамп, печатку). У разі відхилення проекту паспорта на адресу власника МВВ надсилається лист з обгрунтуванням причин відхилення і встановленням терміну повторного подання такого проекту.

Погоджені паспорти МВВ органи Мінекоресурсів на місцях надсилають Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міській державній адміністрації на затвердження та внесення до реєстру.

Кожному МВВ присвоюється реєстраційний номер та фіксується дата реєстрації.

Щорічно паспорти МВВ підлягають перегляду за результатами спостережень, контрольних замірів, додаткових робіт тощо і погоджуються органами Мінекоресурсів на місцях. У разі необхідності за рішенням місцевих державних адміністрацій може здійснюватися позачергове уточнення даних паспортів МВВ.

На підставі даних паспортів органи Мінекоресурсів на місцях разом з місцевими державними адміністраціями готують висновки щодо рівня екологічної безпеки МВВ, визначають категорію їх екологічної безпеки для навколишнього природного середовища та здоров'я людини. Висновки надсилаються власникам МВВ для вжиття ними заходів, спрямованих на забезпечення екологічно безпечного функціонування МВВ.

Отже, документом, який є підставою для визначення категорій екологічної безпеки МВВ для навколишнього природного середовища, є дані паспортів на місця видалення відходів.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач у період з 4 кварталу 2011 року по 2 квартал 2013 року експлуатував МВВ «Кислотонакопичувач» на який були складені паспорти:

- на період 2011 року за реєстраційним номером 16 від 22.12.2004, який затверджений першим заступником голови Ради міністрів АР Крим, погоджений головою Республіканського комітету по екології та природним ресурсам АР Крим, головою Республіканського комітету по водному господарству АР Крим та Головним державним санітарним лікарем АР Крим (розрахунковий строк експлуатації 25 років, продовжений до 2011 року), щороку вказаний паспорт переглядався (т. 2 а.с. 134 - 158);

- на період 2011 року за реєстраційним номером 34 від 19.11.2008, який затверджений заступником голови Херсонської обласної державної адміністрації, погоджений начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища, Головним державним санітарним лікарем Херсонської області, начальником Херсонського обласного виробничого управління меліорації та водного господарства та іншими (розрахунковий строк експлуатації 25 років, продовжений до 2011 року), щороку вказаний паспорт переглядався (т. 2 а.с. 159 - 188);

- на періоди 2012 - 2013 роки без реєстраційного номеру, який затверджений заступником голови Ради міністрів АР Крим, погоджений головою Республіканського комітету по екології та природним ресурсам АР Крим, головою Республіканського комітету по водному господарству АР Крим та Головним державним санітарним лікарем АР Крим (розрахунковий строк експлуатації 10 років - 2011-2021 роки), щороку вказаний паспорт переглядався (т. 2 а.с. 189 - 212);

- на період з 2012 року по 2013 рік за реєстраційним номером 34 від 23.04.2012, який затверджений заступником голови Херсонської обласної державної адміністрації, погоджений начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища, Головним державним санітарним лікарем Херсонської області, начальником Херсонського обласного виробничого управління меліорації та водного господарства та іншими (розрахунковий строк експлуатації 10 років 2011-2021 роки) (т. 3 а.с. 230 - 245);

Також, як встановлено судом першої інстанції, позивач у період з 4 кварталу 2011 року по 2 квартал 2013 року експлуатував МВВ «Фосфогіпсосховище 2» на який були складені паспорти:

- на період 2011 року за реєстраційним номером 36 від 19.11.2008, який затверджений заступником голови Херсонської обласної державної адміністрації, погоджений начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища, Головним державним санітарним лікарем Херсонської області, начальником Херсонського обласного виробничого управління меліорації та водного господарства та іншими (розрахунковий строк експлуатації 11-14 років), щороку вказаний паспорт переглядався (т. 2 а.с. 233 - т. 3 а.с. 260);

- на період з 2012 року по 2013 рік за реєстраційним номером 36 від 23.04.2012, який затверджений заступником голови Херсонської обласної державної адміністрації, погоджений начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища, Головним державним санітарним лікарем Херсонської області, начальником Херсонського обласного виробничого управління меліорації та водного господарства та іншими (розрахунковий строк експлуатації 11-14 років), щороку вказаний паспорт переглядався (т. 2 а.с. 213 - 232);

Згідно зазначених паспортів, вказані МВВ є спеціально створеними і обладнаними місцями видалення відходів. Разом з цим, у паспортах не міститься жодних даних про те, що вказані МВВ є звалищами, які не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об'єктів від забруднення. МВВ створено відповідно до проектної документації і експлуатуються відповідно до діючих норм і правил.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, в акті перевірки відсутнє обґрунтування щодо кваліфікації місць видалення відходів, які експлуатує позивач, як звалища, що не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об'єктів, а тому факт забруднення атмосферного повітря внаслідок розміщення відходів є недоведеним контролюючим органом.

Також, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у листі Державної екологічної інспекції в АР Крим від 19.06.2013 №2997 висновок про те, що МВВ не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря, зроблений без вказівки на будь-які проведені дослідження або інструментальні заміри, що свідчить про його суб'єктивність і повну бездоказовість.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновки акту перевірки щодо необхідності збільшення позивачем ставок екологічного податку у 3 рази, встановленого за розміщення відходів на звалищах, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, до якої приєдналися Генічеська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області, Скадовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі буде складено 05.10.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: О.М. Оксененко

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Оксененко О.М.