Справа № 802/1717/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 жовтня 2015 р. Справа № 802/1717/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: Гереша С.В.

представника відповідача: не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області

до: публічного акціонерного товариства "Сад Поділля"

про: стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" (надалі - ПАТ "Сад Поділля") про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за ПАТ "Сад Поділля" рахується заборгованість по невідшкодованих фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за травень 2015 року, в загальному розмірі 4421,13 грн.

В зв'язку з несплатою цих коштів в добровільному порядку орган Пенсійного фонду України звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись при цьому на те, що непогашена заборгованість ПАТ "Сад Поділля" створює перешкоди для реалізації положень ст. 46 Конституції України щодо права громадян на соціальний захист. В зв'язку із цим, просив задовольнити вказаний позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву за вх. № 26423 від 16.09.2015 про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у письмових запереченнях. Згідно поданих заперечень представник відповідача вказує, що ПАТ "Сад Поділля" не відноситься до суб'єктів господарювання, які зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки є платником фіксованого сільськогосподарського податку. Додатково повідомив, що ПАТ "Сад Поділля" частково сплатило борг в розмірі 138,21 грн..

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Публічне акціонерного товариства "Сад Поділля" перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шаргородському районі.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

В силу положень пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам; в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно із пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року №21-1 (надалі - Інструкція), щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції передбачено, що підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду України зазначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як видно із наявного у справі розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, підтверджується заборгованість відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 4421,13 грн.

Разом із тим, суд встановив, що відповідач в добровільному порядку сплатив кошти в розмірі 138,21 грн, що підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення №86 від 11 червня 2015 року. В судовому засіданні представник позивача підтвердив факт надходження коштів на рахунок управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі за пенсіонера ОСОБА_2 в розмірі 138,21 грн.

Відтак, непогашена заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 4282,92 грн підтверджується матеріалами справи.

При цьому суд критично оцінює доводи представника відповідача, що викладені у письмових запереченнях, про відсутність підстав для відшкодування фактичних витрат з огляду на таке.

Згідно з вимогами п. 301.1 ст. 301 ПК України в редакції, чинній до 01.01.2015, платниками фіксованого сільськогосподарського податку з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї статті, могли бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 виключено із пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України "Загальнодержавні податки" фіксований сільськогосподарський податок.

З 01.01.2015 за приписами п. 291.4 ст. 291 ПК України сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків є платниками єдиного податку четвертої групи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" змін до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" щодо пільг платників збору по відшкодуванню Пенсійному фонду України фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій внесено не було. Тобто, для платників єдиного податку четвертої групи пільг щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій законодавством наразі не встановлено.

Таким чином, з врахуванням змін до Податкового кодексу України у відповідності до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2015 року відповідач зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення",

А відтак, посилання представника відповідача на те, що ПАТ "Сад Поділля" не є суб'єктом господарювання, яке повинно відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є безпідставними.

Отже, виплачені управлінням Пенсійного фонду України в Шаргородськоу районі кошти в розмірі 4282,92 грн підлягають відшкодуванню відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача відповідають дійсним обставинам справи, а тому позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача коштів в сумі 4282,92 грн.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" () на користь управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області (, р/р 0103 ПАТ "Ощадний банк України" МФО 302076) заборгованість із витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за травень 2015 року в сумі 4282 грн. 92 коп. (чотири тисячі двісті вісімдесят дві гривні дев'яносто дві копійки)

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович