Справа № 2а-1384/11/0970
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2012-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2012 р. Справа № 50394/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Носа С.П., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Курдоби Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату про скасування наказу №63 від 01.04.2011 року та зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

19.04.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування наказу №63 від 01.04.2011 року та зобовязання до вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він прослужив у Збройних Силах понад 30-ть років, з них, майже 14-ть - заступником комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату, вийшов у відставку у званні полковника. Вказує, що після звільнення з 25.03.2009 року по 01.04.2011 року працював у відповідача на посаді спеціаліста І-ї категорії відділення обліку і призначення офіцерів запасу відділу обліково-мобілізаційної роботи Івано-Франківського ОВК, а з 05.10.2009 року на посаді головного спеціаліста центру автоматизованих засобів управління ОВК (за строковим трудовим договором на період декретної відпустки основного працівника). Зазначає, що наказом відповідача №63 від 01.04.2011 року був звільнений з роботи по закінченню строку трудового договору. Вважає вищевказаний наказ незаконним, оскільки відповідач зобов'язувався перевести його на посаду спеціаліста І-ї категорії відділення офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату, яка на час звільнення було вакантна.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на те, що перед звільненням відповідач запропонував йому посаду спеціаліста І-ї категорії у відділенні офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату, на яку він погодився і написав заяву щодо переводу на вищевказану посаду за вх.№166/2 від 30.03.2011 року. Зазначає, що з невідомих причин на запропоновану йому посаду призначений він не був, хоч на момент звільнення вона залишалася вакантною. Вказує, що відповідь на його заяву він отримав від відповідача аж після його звільнення з роботи. Вважає, що запропонувавши посаду спеціаліста І-ї категорії у відділенні офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату, відповідач, який очолює єдину систему місцевих органів військового управління на території області був зобовязаний не звільняти його з роботи по п.2 ст.36 КЗпП України, а перевести на запропоновану раніше ним же самим вищевказану посаду. Також вважає, що мотивація відповідача, що на цій посаді проходила стажування державний службовець ОСОБА_2 і по закінченню стажування призначена на цю посаду - необґрунтована, оскільки призначення неможливо через те, що вказана посада була запропонована саме йому.

У ході апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_3 у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що військовий комісар видав наказ №63 від 01.04.2011 року, яким звільнив позивача за п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору, а основний працівник ОСОБА_4 приступила до виконання своїх обов'язків.

Заява позивача від 30.03.2011 року про перевід на посаду спеціаліста 1-ї категорії у відділенні офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату подана ним після його відмови, а переведення позивача за його згодою на вакантну посаду, є правом відповідача, а не обов'язок.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1Г 05 жовтня 2009 року за поданою заявою, був переведений на посаду головного спеціаліста центру автоматизованих засобів управління Івано-Франківського обласного військового комісаріату на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_4

Остання, своєю заявою від 03 березня 2011 року, повідомила безпосереднього начальника про вихід з відпустки в зв'язку з досягненням дитиною трьохрічного віку.

Відповідач наказом №63 від 01.04.2011 року, звільнив позивача за п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Відповідно до п.2 ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Згідно п.2 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку.

Відповідно до аркуша попередження позивача, йому було запропоновано вакантну посаду спеціаліста І категорії відділення офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату, на що позивач погодився 24.03.2001 року.

Колегія суддів зазначає, що позивач подав заяву до відповідача 30.03.2011 року в якій просить клопотати перед командуванням обласного військового комісаріату про перевід його на посаду спеціаліста І категорії відділення офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату, однак дана заява не була розглянута до 01.04.2011 року, тим самим було порушено його право про перевід на запропоновану відповідачем посаду.

Також відповідачем не було враховано рапорт безпосереднього начальника позивача, який просив перевести позивача на посаду спеціаліста І категорії відділення офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату від 30.03.2011 року.

Згідно особової справи позивача йому присвоєно 11 ранг державного службовця, ніяких стягнень по службі не має, позитивно характеризується, вважається висококваліфікованим спеціалістом.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки відповідачем було запропоновано позивачу посаду спеціаліста І категорії відділення офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату, на що погодився ОСОБА_1, подавши відповідну заяву, а тому відповідь відповідача № 9/64 від 12.04.2011 року, (яка з невідомих причин відсутня в особовій справі) слід визнати неправомірною.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року у справі №2а -1384/11 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо відмови у переведенні на посаду спеціаліста 1-ої категорії у відділенні офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату.

Зобовязати військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату повторно на протязі 15-ти днів розглянути заяву ОСОБА_5 про переведення його на посаду спеціаліста 1-ої категорії у відділенні офіцерів запасу і кадрів Івано-Франківського міського військового комісаріату або на рівноцінну вакантну посаду Івано-Франківського міського військового комісаріату.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 14.02.2011 року.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді С.П. Нос

ОСОБА_6