Справа № 22-а-6562/11
Суддя: Гуль В. В.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Антоненко В.І.

суддів: Касьяненко Л.І., Гуль В.В.

розглянула у м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі на рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі про зобовязання провести перерахунок пенсії та доплат, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просив зобовязати відповідача провести перерахунок згідно ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши державну пенсію в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком з 18 січня 2010 року та проводити виплату даної пенсії в такому розмірі у подальшому до зміни діючого законодавства, стягнути з відповідача згідно ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 25750 грн. 15 коп. Зобовязати відповідача повести перерахунок їй виплат як непрацюючому пенсіонеру відповідно до ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши їй щомісячну грошову доплату в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та проводити виплату даної пенсії в такому розмірі у подальшому до зміни діючого законодавства, стягнути згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 3694 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 серпня 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши з 24 березня 2010 року державну пенсію по інвалідності в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, а з 18 січня 2010 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком, виходячи зі розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та в подальшому проводити виплату даної пенсії у вказаному розмірі до зміни групи інвалідності чи діючого законодавства. Зобовязано відповідача провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2010 року відповідно до ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та в подальшому проводити виплату даної пенсії у вказаному розмірі до зміни місця проживання чи діючого законодавства. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої йому шкоди недоплачену суму щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, щомісячної грошової доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю за період з 1 січня по 31 травня 2010 року в розмірі 17367 грн. 55 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судової постанови.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалід 1-ї групи і йому відповідно до ст..39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається і виплачується пенсія.

Позивач, оспорюючи дії відповідача вважає, що він отримував доплату значно нищу, ніж це передбачено ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звертався до суду за захистом своїх прав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та дійшов правильного висновку про те, що позивач відповідно до вимог закону має право на доплату до пенсії, виплату державної і додаткової пенсії.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо визначення ним періоду перерахунку пенсії позивачу та стягнення конкретної суми з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок його пенсії починаючи з 18 січня 2010 року та в подальшому проводити перерахунки згідно з діючим законодавством, тобто він не обмежувала свої позовні вимоги періодом перерахунку його пенсії, як це було вирішено судом першої інстанції без відповідного обґрунтування таких висновків.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № І058-ІУ пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення конкретної суми, як різницю між фактично виплаченою сумою та належною сумою відповідно до ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачу, в зв'язку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією тільки управлінням пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставою для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права тому з врахуванням вимог закону постанову суду необхідно змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення суду в такій редакції:

«Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої йому шкоди недоплачену суму щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, щомісячної грошової доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю починаючи з 1 січня 2010 року з подальшим перерахунком згідно з діючим законодавством».

В іншій частині рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 серпня 2010 року залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову є необґрунтованими і зроблених судом висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 207 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської областізадовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 серпня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції:

«Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої йому шкоди недоплачену суму щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, щомісячної грошової доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю починаючи з 1 січня 2010 року з подальшим перерахунком згідно з діючим законодавством».

В іншій частині рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 серпня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: