Справа № 22-а-5739/11
Суддя: Гуль В. В.
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Антоненко В.І.

суддів: Касьяненко Л.І., Гуль В.В.

розглянула у м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі на рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі про зобовязання провести перерахунок пенсії та стягнення недоотриманих коштів,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок його пенсії за період з 17 квітня 2008 року. Стягнути з відповідача заборгованість по основній пенсії за період з 17 квітня 2008 року по даний час в сумі 47553 грн. 56 коп. Стягнути з відповідача заборгованість по додатковій пенсії за шкоду, заподіяну здоровю за період з 01 квітня 2007 року по даний час у розмірі 21156 грн. 60 коп. Стягнути з відповідача не нараховану і не виплачену йому щомісячну Державну соціальну допомогу за 2007-2010 рік як «дитині війни» в сумі 3995 грн. 20 коп. Зобовязати відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати основну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, щомісячну доплату, як проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю, згідно ст.ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також проводити у подальшому нарахування та виплату йому щомісячно Державної соціальної допомоги при нарахуванні пенсії, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 15 червня 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22 травня по 29 липня 2008 року та з 21 липня 2009 року відповідно до ст. 54 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", нарахувавши державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатнісь.

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої йому шкоди недоплачену суму основної пенсії за період з 22 травня по 29 липня 2008 року, з 21 липня 2009 року по 30 квітня 2010 року в розмірі 26 003 грн. 54 коп., щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 19 квітня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 30 червня 2008 року та з 1 листопада 2009 року по квітень 2010 року в розмірі 5084 грн. 78 коп., щомісячної грошової доплати до пенсії як проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю за період з 12 липня 2008 року по 30 квітня 2010 року в розмірі 14180 грн. 15 коп. та щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 квітня 2010 року в розмірі 3173 грн. 57 коп.

Зобовязано відповідача проводити ОСОБА_1 з 1 травня 2010 року і в подальшому нарахування та виплату державної пенсії по інвалідності, щомісячної грошової доплати до пенсії як проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю та щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни».

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судової постанови.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалід 1-ї групи і йому відповідно до ст..39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається і виплачується пенсія.

Позивач, оспорюючи дії відповідача вважає, що він отримував доплату значно нищу, ніж це передбачено ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни», у звязку з чим звертався до суду за захистом своїх прав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» та дійшов правильного висновку про те, що позивач відповідно до вимог закону має право на доплату до пенсії, виплату державної і додаткової пенсії.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення конкретної суми, як різницю між фактично виплаченою сумою та належною сумою відповідно до ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачу, в зв'язку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією тільки управлінням пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставою для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права тому з врахуванням вимог закону постанову суду необхідно змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення суду в такій редакції:

«Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої йому шкоди недоплачену суму основної пенсії за період з 22 травня по 29 липня 2008 року, з 21 липня 2009 року по 30 квітня 2010 року, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 19 квітня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 30 червня 2008 року та з 1 листопада 2009 року по квітень 2010 року, щомісячної грошової доплати до пенсії як проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю за період з 12 липня 2008 року по 30 квітня 2010 року та щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 квітня 2010 року».

В іншій частині рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 червня 2010 року залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову є необґрунтованими і зроблених судом висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 207 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської областізадовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 червня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції:

«Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої йому шкоди недоплачену суму основної пенсії за період з 22 травня по 29 липня 2008 року, з 21 липня 2009 року по 30 квітня 2010 року, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 19 квітня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 30 червня 2008 року та з 1 листопада 2009 року по квітень 2010 року, щомісячної грошової доплати до пенсії як проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю за період з 12 липня 2008 року по 30 квітня 2010 року та щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 квітня 2010 року».

В іншій частині рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 червня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: