Справа № 2а-14425/09/0370
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 рокуСправа № 2а-14425/09/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

в складі головуючого-судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Грушецькому П.В.,

з участю прокурора Ревухи І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

з участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку адміністративну справу за позовом Волинського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України, її структурного підрозділу територіального управління Головавтотрансінспекції у Волинській області до приватного підприємця ОСОБА_3 про стягнення фінансової санкції,

ВСТАНОВИВ:

Волинський транспортний прокурор в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України, її структурного підрозділу територіального управління Головавтотрансінспекції у Волинській області звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення фінансової санкції.

Вказаний позов мотивовано тим, що Волинською транспортною прокуратурою проведено перевірку в Управлінні головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області щодо стану сплати обовязкових платежів до бюджету субєктами господарювання, які здійснюють перевезення пасажирів і вантажів та допустили порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Встановлено, що 18.01.2008 року державним інспектором територіального управління здійснювався державний контроль автомобільних перевізників шляхом проведення рейдової перевірки транспортних засобів у м. Камінь-Каширський. Під час перевірки транспортного засобу «Мерседес-Бенц 310», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, що здійснював перевезення пасажирів, було виявлено порушення транспортного законодавства, відповідальність за яке передбачено ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

11.03.2008 року начальником територіального управління було винесено постанову № 00090 про застосування до відповідача фінансових санкцій в сумі 1700 грн.

Вищевказана постанова була оскаржена відповідачем в судовому порядку. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2010 року ОСОБА_3 було в задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Просять стягнути з ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 1700 грн.

Прокурор Ревуха І.В. в судовому засіданні позов підтримала із підстав, у ньому викладених. Просить його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав із підстав, у ньому викладених. Просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила. Просить в його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.6 ч. 1 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст.17 ч. 1 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктами владних повноважень, щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (надалі Закон) встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 60 даного Закону визначено відповідальність перевізника за відсутність ліцензійної картки та ліцензії у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статтею 55 ч. 1 Господарського кодексу України визначено, що субєктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність прав та обовязків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобовязаннями в межах цього майна, крім випадків передбачених законодавством.

Пунктом 2 ч. 2 ст.55 ГК України визначено, що субєктами господарювання є громадяни України які здійснюють господарську діяльність відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст.128 ГК України громадянин визнається субєктом господарювання в разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи.

Абзацом 1 ч. 6 ст.128 ГК України встановлено, що громадянин підприємець у передбачених законом випадках і порядку зобов`язаний одержати ліцензію на здійснення певних видів господарської діяльності.

Статтею 9 п. 33 Закону України «Про ліцензування певних видів діяльності» вбачається, що обовязковому ліцензуванню підлягає діяльність із надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт".

В судовому засіданні встановлено, що позивачем 18.01.2008 року проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт м. Камінь-Каширський, в ході якої виявлено, що здійснюється перевезення пасажирів транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц 310», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, відсутня та не оформлена ліцензійна картка, схема та розклад руху, що підтверджується актом перевірки № 0057454 від 18.01.2008 року.

Відповідальність за вказане порушення передбачено ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З вказаним актом ознайомлений водій транспортного засобу ОСОБА_4 Проти зазначених порушень не заперечував.

За виявлені порушення відповідачу був винесений припис від 18.01.2008 року щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт та постановою начальника територіального управління Головавтоінспекції на автомобільному транспорті № 00090 від 11.03.2008 року на відповідача, на підставі абз. 3 ч. 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за виявлені порушення накладено фінансову санкцію в розмірі 1700 гривень.

Постанова, у відповідності до списку відправленої кореспонденції, рекомендованим листом направлена ОСОБА_3

На даний час фінансова санкція в розмірі 1700 гривень відповідачем не сплачена.

Ліцензія на право перевезень пасажирів ОСОБА_3 на момент проведення перевірки була відсутня.

Із свідоцтва серії В00 № 363505 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований як підприємець 27.12.2000 року.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що у відповідності до чинного законодавства позивачем проведено планову перевірку дотримання субєктами господарювання автомобільного законодавства.

Під час перевірки виявлено факт перевезення пасажирів відповідачем на транспортному засобі без належно оформленої ліцензійної картки, схеми та розкладу руху, яка є необхідною для цього виду діяльності і про що зафіксовано в акті перевірки.

ОСОБА_3 є підприємцем і, відповідно до норм ГК України, займаючись підприємницькою діяльністю, він зобовязаний у певних випадках оформити ліцензію на здійснення такої діяльності, що ним зроблено не було.

Тому суд вважає, що відповідач є в даному випадку перевізником, субєктом господарювання, вчинив порушення автомобільного законодавства, відповідальність за яке передбачена згідно Закону України «Про автомобільний транспорт» і до нього правомірно застосовано фінансову санкцію за це порушення в розмірах визначених чинним законодавством.

Суд вважає, що фінансова санкція до відповідача застосована із дотриманням процедури визначеної Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 року (надалі Порядок).

Крім того, суд враховує також те, що постанова про застосування фінансових санкцій від 11.03.2008 року № 00090 відповідачем була оскаржена в судовому порядку. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2010 року ОСОБА_3 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що до відповідача ОСОБА_3 правомірно застосовано фінансову санкцію за порушення ним вимог законодавства про автомобільний транспорт, яка ним в добровільному поряду на момент розгляду справи сплачена не була, а тому застосована постановою позивача від 11.03.2008 року сума санкції підлягає стягненню із відповідача у користь державного бюджету, а позов до повного задоволення.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 158, 160 ч. 3, 162, 163, 186 КАС України, на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», Господарського кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України 1700 (одну тисячу сімсот) гривень застосованої фінансової санкції за порушення ним законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 ч. 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно постанови начальника територіального управління Головної автомобільної транспортної інспекції у Волинській області від 11.03.2008 року № 00090.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі з 12 листопада 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С.Денисюк