Справа № 826/18630/14
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

Судді-доповідачаКоротких О.А.,
Суддів:Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

(далі - ДФС) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керт»

(далі - Товариство) до ДФС про визнання протиправним та скасування рішення зобов'язання вчинити дій,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 17 червня 2015 року рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову, залишив без змін.

Не погодившись із такою ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДФС подала заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах одних і тих самих норм матеріального права що, на думку заявника, підтверджується рішеннями касаційного суду від 27 жовтня 2014 року (К/800/60119/14).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України, погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову виходив із того, що порушення термінів розрахунків (поставки товарів) за експортними чи імпортними операціями не є порушенням податкового законодавства, а отже і нарахування пені за таке порушення не пов'язане із порушенням норм податкового законодавства. Таким чином, беручи дату отримання Товариством податкового повідомлення-рішення і дату подачі позивачем скарги до податкового органу, ці суди дійшли обґрунтованого висновку про протиправність рішення.

Разом із тим у рішенні суду касаційної інстанції, на яке посилається заявник, обґрунтовуючи наявність інакшого правозастосування, вбачається, зокрема, що Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27 жовтня 2014 року, погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову, виходив із того, що оскільки позивач не заявляв свого наміру на відшкодування ПДВ із бюджету, відповідного рішення не приймав та не звертався до відповідача із необхідною заявою, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідачем при проведенні перевірки безпідставно застосовані положення пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, які визначають строки давності саме на подання заяви про бюджетне відшкодування цього податку.

Таким чином, рішення касаційного суду додане на обґрунтування заяви, ухвалене цим судом за інших фактичних обставин справ, а отже не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керт» до Головного управління Державної фіскальної служби у Києві про визнання протиправним та скасування рішення зобов'язання вчинити дій, до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач О.А. Коротких
Судді: І.Л. Самсін
О.О. Терлецький