Справа № 826/6088/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6088/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 вересня 2015 року № 826/6088/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області до відділу державної виконавчої служби Подільської районного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними дій державного виконавця, зобов’язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області до відділу державної виконавчої служби Подільської районного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними дій державного виконавця, зобов’язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що державним виконавцем не забезпечено в повній мірі виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, а постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження прийнята безпідставно.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати неправомірною відмову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у м. Києві у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №826/2256/14, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва у адміністративній справі №826/2256/14 від 12.05.2014 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БТА Експрес» заборгованості у розмірі 1432,05 грн.;

- скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 20.02.2015 по примусовому виконанні виконавчого листа №826/2256/14, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва у адміністративній справі №826/2256/14 від 12.05.2014 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БТА Експрес» заборгованості у розмірі 1432,05 грн.;

- зобов’язати відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління у м. Києві відкрити виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №826/2256/14, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва у адміністративній справі №826/2256/14 від 12.05.2014 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БТА Експрес» заборгованості у розмірі 1432,05 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.09.2015 р. залишено без розгляду позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області в частині позовних вимог щодо визнання неправомірною відмови відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у м. Києві у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №826/2256/14, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва у адміністративній справі №826/2256/14 від 12.05.2014 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БТА Експрес» заборгованості у розмірі 1432,05 грн. з підстав пропуску строку на звернення до адміністративного суду.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заперечень щодо суті позовних вимог не надав, вимог ухвали суду про витребування доказів не виконав.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір по суті, суд дійшов висновків про наступне.

На виконання зазначеної постанови Окружним адміністративним судом м. Києва 12.05.2014 р. видано виконавчий лист.

12.08.2014 р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування даної постанови державним виконавцем зазначено, що згідно виконавчого документа боржником є ТОВ «ФК «БТА «Експрес» в особі Житомирської філії ТОВ «ФК «БТА Експрес», яке знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. Вацьківський, 3, що по територіальності не відноситься до м. Києва та не підлягає виконанню відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

28.08.2014 р. позивач звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у м. Києві із скаргою про визнання незаконними дій (бездіяльності) державного виконавця, зобов’язання вчинити дії, зазначивши, що боржником, визначеним виконавчим документом, є ТОВ «ФК «БТА Експрес» в особі Житомирської філії ТОВ «ФК «БТА Експрес».

В подальшому, 11.02.2015 р. Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області звернулось до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження №1996/07 з примусового виконання виконавчого листа №826/2254/14.

20.02.2015 р. головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Незгода позивача із зазначеними постановами зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV (далі – Закон №606-ХІV).

Відповідно до ст. 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону №606-ХІV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 19 Закону №606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 25 Закону №606-ХІV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

В той же час, відповідно до ст. 26 Закону №606-ХІV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №606-XIV у виконавчому документі зазначаються: зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, прийнята вона у зв’язку з тим, що у виконавчому документі та в заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження зазначена адреса боржника: м. Київ, вул. Іллівська, що не відноситься до Подільського району м. Києва.

Водночас те, що вул. Іллівська до Подільського району м. Києва не відноситься позивачем не заперечується.

Представник позивача зазначив, що у зв’язку з наведеним, Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про виправлення описки, однак на підтвердження такого звернення не надав жодного доказу.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 259 КАС України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Також суд зазначає, що відповідно до даних Діловодства спеціалізованого суду в межах розгляду адміністративної справи №826/2256/14 заява до Окружного адміністративного суду м. Києва про виправлення описки у виконавчому листі не надходила, а відповідно і ухвала за результатами її розгляду судом не приймалась.

Наведене в сукупності свідчить, що допущена у виконавчому листі описка в адресі боржника не була усунена, а відтак у державного виконавця не було жодних відомостей станом на момент прийняття постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 20.02.2015 р., що місцезнаходженням боржника є вул. Іллінська, а не Іллівська.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначена постанова державного виконавця прийнята з урахуванням всіх наявних у державного виконавця відомостей, є правомірною та, як наслідок, скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 11 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскільки позовні вимоги щодо зобов’язання відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у м. Києві відкрити виконавче провадження є похідними від позовної вимоги, підстав для задоволення якої судом не вбачається, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов