Справа № 2-а-223/10
Суддя: Шумко В. А.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ржищевський міський суд Київської області
Справа № 2-а-223/11
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Шумка В.А.,

при секретарі Головатюк І.Р,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Ржищів в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову головного спеціального державного інспектора з охорони навколишнього середовища в Київській області ОСОБА_2 № 000886 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 60 КУпАП, обґрунтовуючи позов тим, що 20.09.2010 року головним спеціальним державним інспектором з охорони навколишнього середовища в Київській області ОСОБА_2 за результатами розгляду протоколу № 000904 від 20.09.2010 року було винесено постанову № 000886 про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 60 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною з наступних підстав.

Вказаний протокол складено на підставі припису Державної екологічної інспекції в Київській області від 11.08.2010 року, винесено за наслідками перевірки, якою виявлено руйнацію намивної дамби лівобережного польдера р. Прип'ять.

Ситуація, що склалась з дамбою лівобережного польдера р. Прип'ять триває вже не один рік, в зв'язку з чим на виконання протоколу № 22 оперативної наради керівників підприємств зони відчуження від 01.09.2009 року за дорученням ДП "Управління капітального будівництва", ДП Адміністрація зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення було виконано комісійне обстеження лівого берега р. Прип'ять.

Комісією встановлено, що берег річки інтенсивно підмивається практично руйнуючи тіло огороджуючої дамби на ділянці з ПК 10 до ПК 25.

В 1992 -1995 роках інститутом "Речтранспроект" (на даний час "Укррічтранспроект") був розроблений робочий проект "Збільшення пропускної здатності р. Прип'ять від 0 км до 60 км."

Реалізація проекту розпочата в 1992 році. До 1999 року виконано 80% об'єму робіт. В 1997 році було виконано коригування робочих креслень берегоукріплення лівого берега на ділянці протяжністю 440 м. на 57 км.

Загальна довжина берегоукріплення складає орієнтовно 1500 м. За розрахунками кошторисна вартість будівництва одного метра берегоукріплення орієнтовно за зведеним кошторисом складає 9,0 -14,0 тис. грн./м. Загальна вартість 13,5 21 млн. грн., не враховуючи збитків рибному господарству та розробки розділу охорони навколишнього середовища для умов зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення.

ДСВКВП "Чорнобильводексплуатація", ще в 2006 році планувало виконання робіт по запобіганню розмиву лівого берега р. Прип'ять. Відповідно до планів на 2007 рік фінансування таких робіт повинно було складати 2,6 млн. грн., але коштів з 2006 року по цей день не виділено.

На даний час відповідно до листа Мінприроди України від 28.09.2009 року №

14917/22/10-09 проект "Запобігання розмиву лівого берега р. Прип'ять ПК 10-25" внесено як один з найважливіших природоохоронних заходів на період з 2011 по 2020 роки з обсягом прогнозного фінансування 14 млн. грн.

Позивач є посадовою особою підприємства, відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням правил, забезпечення яких входить до їх компетенції. Розподіл бюджетних коштів не входить до компетенції позивача, тому позивач вважає, що він не міг будь-яким чином спричинити з власної волі порушення порядку використання водоохоронних споруд. В тому, що не проводяться заходи з берегоукріплення не може бути вини позивача, а як наслідок, він не може бути суб'єктом правопорушення, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.09.2010 року та постанові № 000886 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 60 КУпАП.

В позові просить скасувати постанову головного спеціального державного інспектора з охорони навколишнього середовища в Київській області ОСОБА_2 № 000886 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 60 КУпАП, а також просить поновити строк на оскарження вищевказаної постанови.

Ухвалою суду від 28.10.2010 року було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову головного спеціального державного інспектора з охорони навколишнього середовища в Київській області ОСОБА_2 № 000886 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 60 КУпАП.

В судове засідання представник відповідача не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, також відповідач не повідомив про причини неявки, та не надав до суду заперечень.

Враховуючи, що представник відповідача в судове засідання не з'явився, а згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, то відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

20.09.2010 року головним спеціальним державним інспектором з охорони навколишнього середовища в Київській області ОСОБА_2 за результатами розгляду протоколу № 000904 від 20.09.2010 року було винесено постанову № 000886 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 60 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Позивачем в адміністративному позові обґрунтовано позовні вимоги з посиланням на докази, у спосіб та у порядку визначеному законом щодо незаконності постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Представником відповідача заперечення на позов не надавались.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Разом з тим, як встановлено судом забезпечення реалізації проекту "Збільшення пропускної здатності р. Прип'ять від 0 км до 60 км.", яка не може відбутись без значного державного фінансування, а саме; загальна вартість проекту 13,5-21 млн. грн. і, відповідно, розподіл бюджетних коштів не входить до компетенції заступника директора з виробничих питань ДП "Чорнобильводоексплуатація" ОСОБА_1

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 винесена відносно посадової особи, яка за своїми посадовими обов'язками не могла вплинути на недопущення правопорушення, відповідно, не може бути притягнути до адміністративної відповідальності, а тому рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є таким, що прийняте у спосіб не передбачений Конституцією та законами України, упереджено, необгрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 61 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 61 Конституції України, ст. 7, ч.2 ст.61 ст. 251, 252, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 7, 71, 158-163, 167,173-2 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.

Визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 000886 від 20.09.2010 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 61 КУпАП, протиправною та скасувати її.

Від сплати державного мита сторони звільнити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: