Справа № 2а-4379/10/1370
Суддя: Дем’яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2011 р. № 2а-4379/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд

в складі : головуючого судді Демяновського Г.С.,

при секретарі Фейдаш Х.М..

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова про скасування та визнання неправомірними податкових повідомлень-рішень.

в с т а н о в и в :

Адміністративний позивач-фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова про скасування та визнання неправомірними податкових повідомлень-рішень: від 29.01.2010 року № /0 , яким позивачу визначено зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 90800 грн., від 29.07.2009 року № /0 , яким позивачу визначено зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 187189,50 грн ,в т.ч. 124793 грн.-за основним боргом та 62396,50 грн.-штрафних санкцій,

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити.

Представник відповідача позовні вимоги позивача заперечив з підстав, наведених у запереченні .У задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, зважаючи на наступне.

Як вбачається з свідоцтва про державну реєстрацію позивач ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності -фізична особа-підприємець 12.07.2006 року, і йому присвоєно ідент.номер НОМЕР_1.

Згідно Свідоцтва №100006564 про реєстрацію платника податку на додану вартість вбачається, що ФОП ОСОБА_1 є платником зазначеного податку.

Як вбачається з матеріалів справи ДПІ у Франківському районі м.Львова було проведено виїзну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008р. по 30.09.2009р.

За результатами проведення перевірки було складено Акт № 57/17-2/ від 15.01.2010 р., з якого вбачається, що перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податків встановлено порушення ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян №13-92 від 26.12.1992 року /із внесеними змінами та доповненнями/ в частині перекручення даних у декларацїї про одержані доходи за 2008 рік та ст.7,ст.8, п.п.9.12.1. п.9.12. ст.9,ст.17 ,п.18,1 ст.18,ст.19 ст.20 Закону України „Про прибутковий податок з доходів фізичних осіб №889-1У від 22.05.2003 року / із змінами та доповненнями/,що призвело до несплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб в загальній сумі 90800,40 грн.,а також п. п.1.7,п.1.8. ст.1,п.п.7.2.3. п.7.2. п.п. 7.3.1. п.7.3. п.п.7.4.1 .п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»вiд 03.04.1997 № 168/97-ВР (далі Закону №168) в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 294294,25 грн.

23.07.2009 року ДПІ у Франківському районі м.Львова було проведено поза- планову перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань взаємовідносин та взаєморозрахунків з ТзОВ „Профліга за період з 01.03.2008 року по 31.12.2008 року .

За результатами проведення перевірки було складено Акт № 1828/17-2/ від 23.07..2009 р., з якого вбачається, що перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податків встановлено порушення з якого вбачається, що перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість встановлено порушення в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді,що перевірявся ,на загальну суму 124793 грн.в т.ч.: за березень 2008 року в сумі 3726 грн.,за квітень 2008 року в сумі 21324 грн., за травень 2008 року в сумі 20322 грн.,за червень 2008 року в сумі 6334 грн., за липень 2008 року в сумі 23947 грн.,за серпень 2008 року в сумі 7474 грн.,за вересень 2008 року в сумі 32630 грн.,за жовтень 2008 року в сумі 9036 грн.

За наслідками перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 29.01.2010 року ,№/0 , яким позивачу визначено податкове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 90800 грн.,від 29 липня 2009 року №/0 , яким позивачу було визначено зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 187189,50 грн. грн. в т.ч. 124793 грн.-за основним боргом та 62396,50 грн.-штрафних санкцій.

Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення незаконними та просить їх скасувати покликаючись на те, що в порушення законодавства відповідач самостійно ініцюював проведення позапланової виїздної перевірки,хоча ФОП ОСОБА_1 на вимогу ДПІ представив всі первинні документи

Позивач також вважає неправомірними висновки щодо визначення витрат,безпосередньо повязаних з одержанням доходу та визначення оподатковуваного доходу в частині суми перевищення граничного розміру обсягу виручки, оскільки перевищивши межу 500000 грн. у другому кварталі 2008 року ФОП ОСОБА_1,починаючи з 01.07.2008 року перейшов на загальну систему оподаткування,обліку та звітності і став подавати декларацїї про одержані доходи згідно з положеннями Декрету КМУ від 26.12.1992 р. №13-92 „Про прибутковий податок з громадян.

Згідно договору від 03.01.2008 року ФОП ОСОБА_1 виступає замовником,а ТзОВ „Профліга виконавцем робіт ,і ТзОВ „Профліга виконало зазначені в договорі роботи,про що свідчать акти виконаних робіт та податкові накладні.Тому позивач не погоджується з висновками перевірки і заявляє,що він здійснював поставки пиломатеріалів,отриманих від ТзОВ „Профліга ТзОВ „Вінісін ,і твердження перевіряючих про нікчемність правочину з ТзОВ „Профліга не випливає з обставин господарських взаєморозрахунків.

Під час дослідження матеріалів справи судом встановлено,що ФОП ОСОБА_1та ТзОВ „Профліга було укладено договір купівлі-продажу б/№ від 03.01.2008 р.,згідно якого „Замовник-ФОП ОСОБА_1 доручає,а ТзОВ „Профліга „Виконавець бере на себе зобовязання виконати роботи з матеріалів Замовника ,а саме: розпилювання круглих лісоматеріалів та ,виготовленн пиломатеріалів,тощо.шпону,сушіння,калібрування,шліфування пиломатеріалів,тощо.

В судове засідання представлені позивачем копїї актів здачі-прийняття робіт /надання послуг/ ,з яких вбачається,що „Виконавець ТзОВ „Профліга виконав роботи за вказаним договором,а також виписки з банківських рахунків про оплату ТзОВ „Профліга послуг згідно договору від 03.01.2008 року.

Суд вважає,що ці докази є обовязковими,але не вичерпними,оскільки предметом доказування є обставини,що підтверджують або спростовують обгрунтованість визначення податкового кредиту.

Разом з тим, наявні у справі докази спростовують покликання позивача щодо правомірності формування податкового кредиту.

З Акту перевірки вбачається,що ТзОВ „Профліга виконало для ФОП ОСОБА_1 робіт на суму 748750 грн., і з актів здачі-приймання вбачається,що означені роботи / розпилюваннякруглихлісоматеріалівта,виготовленняпиломатеріалів,тощо.шпону,сушіння,калібрування,шліфування пиломатеріалів,тощо./вимагає роботи персоналу,а також наявність виробничих потужностей. В той же час з повідомлення ЛОДКБТІ та ЕО від 24.09.2009 р. №1515 вбачається,що будівлі і споруди у власності ТзОВ „Профліга відсутні. З відповіді ,отриманої ДПІ від ОСОБА_2 у Львівській області вбачається,що транспортні засоби у ТзОВ „Профліга відсутні. З висновку ДПІ у Франківському районі м.Львова вбачається,що ТзОВ „Профліга не подаються до ДПІ декларацїї з ПДВ з березня 2008 року,Декларацїї з податку на прибуток з другого кварталу 2008 року,первинні документи фінансово-господарської діяльності ТзОВ „Профліга вилучені слідством,кримінальна справа відносно службових осіб ТзОВ „Профліга за ознаками злочинів,передбачених ст.ст.212,ч.3,205,ч.2,209 ч.1,191 ч.5 КК України перебуває на розгляді у суді.

Як заявив в судовому засіданні представник позивача у ФОП ОСОБА_1відсутні складські приміщення,транспорт, в штаті є лише один працівник,товарно-транспортні накладні на перевезення зазначених вище товарів представник не представив,заявивши,що таких немає.

Тому суд приходить до висновку,що договір,укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ „Профліга внаслідок нереальності його реалізацїї не спричинив настання правових наслідків.Позивач не підтвердив в судовому засіданні наявність та участь в операціях по завантаженню,розвантаженню,перевезеннютоварів,трудових ресурсів,транспорту,складських приміщень,,основних фондів,виробничих активів без яких ,враховуючи величезну кількість товару і його обсяги, здійснити господарські операцїї ,описані в договорі та в актах здачі-приймання Тому кошти позивач оплачував без мети реального настання правових наслідків,а господарське зобовязання між ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ „Профлігає таким,що свідомо суперечить інтересам держави, не дивлячись на отримання видаткових та податкових накладних,які при описаних умовах використовувались для отримання податкового кредиту та відшкодування ПДВ в подальшому.

-Згідно п.п.7.4.1. п.7.4. ст. Закону України „Про податок на додану вартість податковий кредит звітного періоду визначається ,виходячи із договірної /контрактної/ вартості товарів /послуг/,але не вище рівня звічайних цін,у разі якщо договірна ціна на такі товари /послуги/ відрізняється більше ніж на 20% від звичайної ціни на такі товари /послуги/,та складається із сум податків ,нарахованих /сплачених/ платником податку за ставкою,встановленою п.6.1. ст.6 та ст.8-1 цього Закону,протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням товарів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того ,чи товари /послуги/ та основні фонди почали використовуватися в оподатовуємих операціях,а також від того ,чи здійснював платник податку оподатковувані операцїї протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.7.5 ст.7 ЗУ „Про податок на додану вартість датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої подїї:

-або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів /робіт,послуг/,дата виписки відповідного рахунку /товарного чекув разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків,

-або дата отримання податкової накладної,що засвідчує факт придбання платником податку товарів /робіт,послуг/

.Однак наявність у покупця належно оформлених документів,які відповідно до п.п.7.4.5. ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту,не є безумовною підставою для формування податкового кредиту в випадку,коли перевіркою встановлюються обставини,що підтверджують нікчемність правочинів,укладених між покупцем і продавцем,а також,що дїї покупця спрямовані на зменшення бази оподаткування по податку на додану вартість

Так, підпунктами 7.4.1 і 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" у редакції Закону, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.Звідси випливає, що правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від

придбаних послуг. За відсутності ж останнього відсутні підстави для зменшення бази оподаткування податком на прибуток і податком на додану вартість за рахунок валових витрат та податкового кредиту.Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.Позивач не довів, що за укладеним з зазначеним контрагентом договором відбулися реальні дїї.

Щодо оскаржування позивачем податкового повідомлення-рішення від 29.01.2010 року № /0 , яким позивачу визначено зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 90800 грн., то судом встановлено,що протягом першого півріччя 2008 року ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування При цьому єдиний податок сплачується виключно з доходів,одержаних фізичною особою-субєктом підприємницької діяльності з додержаннням вимог статті 1 Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727 „Про спрощену систему оподаткування ,обліку та звітності субєктів малого підприємництва,зокрема,якщо дохід платника єдиного податку не перевищую 500000 грн.на рік,а в трудових відносинах перебуває не більше 10 осіб. Якщо СПД, який обрав спрощену систему оподаткування ,обліку та звітності ,отримує доходи розмір яких перевищує 500000 грн.на рік ,то сума такого перевищення підлягає оподаткуванню у порядку,передбаченому положеннями Декрету КМУ від 26.12.1992 р. №13-92 „Про прибутковий податок з громадян.

Перевіркою встановлено,що обсяг виручки ФОП ОСОБА_1 за перше півріччя 2008 року склав 1420741 грн.,що підтверджується книгою обліку доходів і витрат за 2008 рік та звітом платника єдиного податку за другий квартал 2008 року №51421 від 03.07.2008 року.Сума перевищення граничного розміру обсягу виручки,встановленого Указом Президента України від 03.07.1998 р. № 727 „Про спрощену систему оподаткування ,обліку та звітності субєктів малого підприємництва складає 920741 грн. і підлягає оподаткуванню у порядку,встановленому розділом 1У Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. №13-92 „Про прибутковий податок з громадян.Тому суд вважає,що дїї ДПІ правомірні ,а ФОП ОСОБА_1 повинен був врахувати суму перевищення 920741 грн.,за мінусом витрат, і з чистого доходу сплатити податок з доходів фізичних осіб в декларацїї про одержані доходи за 2008 рік.

Згідно ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач в означеній справі неналежним чином підтвердив своє право на податковий кредит ,і тому суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог та вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7, 14, 23, 86, 94, 99, 100, 128, 158, 159, 160, 161, 163, 162, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова про скасування та визнання неправомірними податкових повідомлень-рішень: від 29.01.2010 року № /0 , від 29.07.2009 року № /0 -відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України та набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

Суддя Демяновський Г.С.