Справа № 822/3069/15
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3069/15

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріТимчишину В. М.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1 , Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу - Славутського об`єднаного міського комісаріату про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1 , Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу та ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить скасувати рішення житлової комісії Славутського гарнізону від 23.02.2006 року, оформлене протоколом №19, про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов; зобов`язати Хмельницький обласний військовий комісаріат в особі його відокремленого підрозділу - Славутського об`єднаного міського військового комісаріату, Хмельницький квартирно-експлуатаційний відділ та Славутський гарнізон - військову частину НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 , з членами сім`ї - дружиною ОСОБА_2 , 1977 р.н., та донькою ОСОБА_3 , 2002 р.н., в список квартирного обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку - з 11.07.2000 року.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що листом командира військової частини НОМЕР_1 , №1287 від 19.06.2014 року, йому надано витяг з протоколу засідання житлової комісії Славутського гарнізону №19 від 23.02.2006 року, згідно якого його було знято з квартирного обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов. Вважає таке рішення протиправним, оскільки про зняття з квартирного обліку повідомлений не був, на засідання житлової комісії не запрошувався. Вказує на те, що його право надалі перебувати у черзі на отримання житла передбачене нормами чинного законодавства. У той же час, вказаним рішенням порушені його права, зважаючи на що він звернувся до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, який його позовні вимоги задовольнив.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області рішення суду першої інстанції скасоване в частині. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2015 року провадження у справі закрито у зв`язку із недотриманням правил юрисдикції та повідомлено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до компетенції адміністративних судів.

Ухвалою від 17.08.2015 року по даній справі судом визнано причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено його.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві, з урахуванням уточнення позовних вимог.

Представник Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, проте надав до суду письмові заперечення, в яких зазначає про те, що при знятті ОСОБА_1 з квартирного обліку осіб, що потребують покращення житлових умов, були виконані вимоги закону про повідомлення позивача шляхом розміщення оголошення в місцевій газеті про перевірку облікових справ військовослужбовців та осіб, звільнених в запас, перереєстрацію громадян, які перебували на квартирному обліку у військових частинах Славутського гарнізону. Також вказує на те, що трудові відносини між військовою частиною НОМЕР_2 і ОСОБА_1 фактично були припинені у 2004 році в зв`язку з направленням для подальшого проходження служби у інші військові частини, а тому переводячись на інше місце служби, припинивши трудові відносини з військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_1 зобов`язаний був стати на квартирний облік за новим місцем служби, проте, він цього не зробив, в зв`язку з чим просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та проводити розгляд справи у його відсутність.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив про те, що військовий комісаріат не наділений повноваженнями включати позивача у список осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Натомість, такими повноваженнями володіють житлові комісії військових частин (гарнізону). У задоволенні позову просив відмовити.

Представник Славутського об`єднаного міського комісаріату- , в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні поштові повідомлення. Його представником надіслано на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі його представника. Крім того, у своїх запереченнях, проти позову вказує про те, що не наділений повноваженнями відносно включення в список квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, а такі повноваження мають житлові комісії, які утворюються у встановленому порядку, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача - Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що до компентенції КЕВ м.Хмельницький відноситься лише контролююча функція. Військова частина НОМЕР_1 надсилає контрольні списки військовослужбовців, які вже знаходяться на обліку поліпшення житлових умов, два рази на рік. КЕВ м. Хмельницького на думку його представника є неналежним відповідачем, а тому правові підстави для задоволення позову в частині вимог до КЕВ м. Хмельницького відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач - ОСОБА_1 з 06.05.2000 року по 21.05.2004 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в м. Славута.

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 11.07.2000 року, позивача взято на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов для отримання житла в загальну чергу з 01.01.2002 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Славутської міської ради №405 від 28.12.2002 року ОСОБА_1 видано ордер про право на зайняття службового приміщення серія ХМО №003606, на підставі якого він та двоє членів його сім`ї заселились у зазначену квартиру і проживають у ній по сьогоднішній день.

У зв`язку з розформуванням військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 було направлено для подальшого проходження служби до військових частин м. Броди Львівської області, м. Мукачеве Закарпатської області. У період з 12.01.2007 року по 30.11.2010 року позивач продовжив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , м. Рівне, де на квартирному обліку не перебував та житловою площею з фондів Міністерства оборони України не забезпечувався, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_3 №35 від 31.01.2011 року.

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних сил України №525 від 25.10.2010 року, ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом "б" ч.6 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з правом носіння військової форми одягу.

Отримавши письмове попередження №1064 від 19.05.2014 року про звільнення службового житла, позивач листом від 05.06.2014 року з метою ознайомлення з рішенням, яке стало підставою для винесення попередження звернувся до начальника Славутського гарнізону.

Листом від 19.06.2014 року №1287 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було надано витяг з протоколу №19 засідання житлової комісії Славутського гарнізону від 23.02.2006 року, згідно якого ОСОБА_1 знято з квартирного обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов.

Позивач вказує на те, що про проведення засідання вказаної житлової комісії він не повідомлявся і до 24.06.2014 року про наявність такого рішення йому не було відомо.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст.40 Житлового кодексу України, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP.

Військова служба є різновидом трудових відносин.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 року, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.п.9-13 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України (чинного на момент проходження військової служби позивача у військовій частині НОМЕР_1 ), затвердженого наказом Міністра оборони України №20 від 03.02.1995 року, військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік.

На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа. Облікові справи є документами особливої ваги. Вони зберігаються в місцях квартирного обліку військовослужбовців, а після отримання ними жилих приміщень - у виконавчих комітетах місцевих Рад чи в квартирно-експлуатаційних частинах районів, які видали ордер на заселення жилих приміщень.

Наказом Міністра Оборони України №193 від 17.11.1992 року визначені повноваження житлової комісії гарнізону та житлової комісії військової частини. Як видно зі змісту вказаного наказу, повноваження щодо обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, покладені виключно на житлові комісії військових частин.

Отже, житлові комісії гарнізонів повноваженнями щодо виключення військовослужбовців зі списків осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, не наділені та здійснюють лише контролюючі функції та розгляд скарг і заяв на рішення житлових комісій військових частин.

Вказане також зазначено в Положенні про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №20 від 03.02.1995 року.

Суд встановив, що ОСОБА_1 не був повідомлений про проведення 23.02.2006 року засідання житлової комісії Славутського гарнізону та, відповідно, не був присутнім під час розгляду питання про зняття його з обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов.

Посилання відповідача на повідомлення, опубліковане в місцевій газеті, суд не враховує, оскільки вказане повідомлення достовірно не підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно було відомо про час та місце проведення засідання житлової комісії гарнізону.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення житлової комісії Славутського гарнізону від 23.02.2006 року, оформлене протоколом №19 прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України.

Що стосується інших позовних вимог, то суд зауважує сторонам наступне.

Згідно із п.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 року, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Пунктами 3.6, 3.7 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України №577 від 06.10.2006 року (далі - Інструкція №577 від 06.10.2006 року) та чинної на момент звільнення позивача з військової служби, встановлено, що на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Обліковій справі надається номер, що відповідає номеру у Книзі обліку. Облікова справа є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку в квартирно-експлуатаційному органі (копія - у військовій частині постійно), а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом, - в квартирно-експлуатаційному органі.

Відомості про перебування військовослужбовців та членів їх сімей на обліку, а також надання (здачу) ними житлового приміщення вносять до особових справ військовослужбовців у встановленому порядку.

Військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Згідно з п.п.2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщенням, затвердженої наказом Міністра оборони України №737 від 30.11.2011 року, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Пунктом 37 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 року №20 (далі - Наказ від 03.02.1995 року №20), передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.

Відповідно до п.11 абз.4 Наказу від 03.02.1995 року №20, який діяв на момент перебування позивача на квартирному обліку, Військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщенні по службі на вищу, рівнозначну посаду, а також з вищих посад на нижчі за підставами, передбаченими підпунктами "а", "б" та "д" пункту 36 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу та підпунктами "а" та "б" пункту 27 Тимчасового положення про проходження військової служби прапорщиками та мічманами (затверджені Указом Президента України від 13.05.1993 року №174/93), пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.

Абзацом 2 пункту 13 Наказу №20 від 03.02.1995 року зазначено, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків передбачених у цьому пункті, а саме: при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт.

На виконання вимог ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 року та Наказу Міністра оборони України №737 від 30.11.2011 року, начальником Славутського гарнізону - командиром військової частини НОМЕР_1 , 12.04.2013 року видано наказ №16 "Про передачу квартирного обліку осіб, що перебувають при Славутському об`єднаному міському військовому комісаріаті до військової частини НОМЕР_1 ", відповідно до якого ведення обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов покладено на житлову комісію військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

З аналізу вищенаведеного суд встановив, що позивач у травні 2004 року зобов`язаний був стати на квартирний облік за новим місцем служби після виключення із списків особового складу військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки припинив трудові відносини з військовою частиною НОМЕР_2 .

Пунктом 9 ст.3 КАС України передбачено, що відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Тобто, відповідачем є особа, яка, на думку позивача, порушила його право, свободу чи інтерес і повинна усунути це порушення або його наслідки чи відшкодувати шкоду.

Відтак, Хмельницьким обласним військовим комісаріатом в особі відокремленого підрозділу - Славутського об`єднаного міського комісаріату та Хмельницьким квартирно-експлуатаційним відділом права позивача не порушувались.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги до Славутського об`єднаного міського військового комісаріату, Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу необхідно залишити без задоволення.

Водночас, суд зауважує сторонам, що оскільки позивач протиправно знятий з обліку потребуючих покращення житлових умов, а військова частина, у якій він перебував на квартирному обліку, розформована, та у військовій частині, у якій він проходив службу на момент звільнення, він на житловий облік зарахований не був з незалежних від нього обставин, рішення житлової комісії Славутського гарнізону, затверджене начальником Славутського гарнізону 23.02.2006 року, оформлене протоколом №19 від 23.02.2006 року підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача стосовно зобов`язання Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 , з членами сім`ї - дружиною ОСОБА_2 , 1977 р.н., та донькою ОСОБА_3 , 2002 р.н., в список квартирного обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку - з 11.07.2000 року, суд вказує на наступне.

Згідно наказу начальника Славутського гарнізону - командира військової частини НОМЕР_1 , №16 від 12.04.2013 року, квартирний облік осіб, що перебувають при Славутському об`єднаному міському військовому комісаріаті передано до військової частини НОМЕР_1 .

В той же час, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо включення ОСОБА_1 , з членами сім`ї в список квартирного обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією житлової комісії військової частини НОМЕР_1 .

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, орієнтований перелік яких визначений у вказаній статті. При цьому суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою забезпечення прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Славутський гарнізон - військову частину НОМЕР_1 розглянути питання щодо включення ОСОБА_1 , з членами його сім`ї - дружиною ОСОБА_2 , 1977 року народження та донькою ОСОБА_3 , 2002 року народження, в список квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку, з 11.07.2000 року.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Згідно ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог

Суд встановив, що за подання вказаного позову до суду позивач сплатив 146,16 грн., що підтверджується квитанціями про сплату судового збору, наявним в матеріалах справи, в зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1 на користь позивача підлягають 73,08 грн.

Керуючись ст.ст.11, 71, 94,158-165, 186, 254 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення житлової комісії Славутського гарнізону, затверджене начальником Славутського гарнізону 23.02.2006 року, оформлене протоколом №19 від 23.02.2006 року про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов.

Зобов`язати Славутський гарнізон - військову частину НОМЕР_1 розглянути питання щодо включення ОСОБА_1 , з членами його сім`ї - дружиною ОСОБА_2 , 1977 року народження та донькою ОСОБА_3 , 2002 року народження, в список квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку, з 11.07.2000 року.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Славутського гарнізону - військової частини НОМЕР_1 .

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05 жовтня 2015 року , 11:20.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук