Справа № 804/8891/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 р. Справа № 804/8891/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем не було здійснено виплату вихідної неоподатковуваної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою у зв'язку з виходом його у відставку. Позивач вважає, що вищезазначені дії здійсненні в порушення норм чинного законодавства. За таких обставин позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд: визнати протиправною відмову ТУ ДСА України в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати йому вихідної допомоги судді у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому вихідну допомогу судді у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити та зазначив, що надав суду всі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та не заперечував проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач в судове засідання в другий раз свого представника не направив, про день та час його проведення повідомлявся належним чином.
В поданих письмових запереченнях відповідач зазначив, що після того, як позивачем було набуто необхідного стажу для подання заяви про відставку, останнім подано відповідну заяву. Постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VIII «Про звільнення суддів», в зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. Наказом № 2-К від 12.01.2015 року позивача відраховано зі штату суду, про що здійснено відповідний запис в трудовій книжці. На день прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення, стаття 136 Закону України №2453-VІ від 07.07.2010 р. втратила чинність відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. №1166-VІІ. Враховуючи вищевикладене, ТУ ДСА України в Дніпропетровській області не має законних підстав для нарахування та виплати позивачу вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити, а розгляд справи проводити за відсутністю його представника в зв'язку з великою завантаженістю.
Згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VІІІ про звільнення суддів, в зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.
Наказом № 2-К від 12.01.2015 року ОСОБА_1 відраховано зі штату суду, про що здійснено відповідний запис в трудовій книжці серії БТ-1 № 4037075.
Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року по справі № 171/110/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволений, а саме:
- визнано дії УПФ України в Апостолівському районі Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними;
- зобов'язано УПФ України в Апостолівському районі Дніпропетровської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 10 травня 1978 року по 08 травня 1980 року, а саме 1 рік 1 місяць 28 днів;
- зобов'язано УПФ України в Апостолівському районі Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 13 січня 2015 року щомісячне довічного грошове утримання судді у відставці.
В даній постанові суду зазначено, що станом на 12.01.2015 року стаж роботи позивача, що може бути врахований для призначення щомісячного грошового утримання становить 21 рік, в тому числі: на посаді судді - 19 років 02 дні; період проходження строкової військової служби 01 рік 11 місяців 28 днів. Постанова набрала законної сили 30 березня 2015 року.
Так, відповідно до ч.1 ст.102 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя звільняється з посади за віком з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п'яти років, а відповідно до статті 100 цього Закону суддя суду загальної юрисдикції звільняється з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, передбачених частиною п'ятою статті 126 Конституції України за поданням Вищої ради юстиції.
Постанова про звільнення з посади судді ОСОБА_1 у зв'язку з поданням заяви про відставку прийнята Верховною Радою України 25.12.2014 року, на час прийняття цієї постанови стаття 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що регламентувала виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної неоподаткованої допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, втратила свою чинність згідно із Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. № 1166-VІІ.

Наказ голови Апостолівського районного суду Дніпропетровській області «Про відрахування судді ОСОБА_1 зі штату суду» від 12.01.2015 р. № 2-К, що був надісланий на виконання до ТУ ДСА України у Дніпропетровській області, не містить зобов'язання здійснити виплату судді ОСОБА_1, який вийшов у відставку, вихідної неоподаткованої допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Поряд з цим у цьому наказі є зобов'язання припинити виплату щомісячного грошового утримання працюючого судді та здійснити виплату компенсації за невикористану відпустку.

Враховуюче викладене, у ТУ ДСА України у Дніпропетровській області на час звільнення судді Апостолівського районного суду Дніпропетровській області ОСОБА_1,, у зв'язку з виходом у відставку, були відсутні нормативні підстави для здійснення йому виплати вихідної неоподаткованої допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 05.04.2011 р. № 82 територіальне управління ДСА України у Дніпропетровській області є територіальним органом ДСА України, що як бюджетна установа, згідно із Законом України «Про джерела фінансування органів державної влади» та Бюджетним кодексом України фінансується виключно за кошти Державного бюджету України в межах, передбачених Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік. Усі рахунки територіального управління ДСА України у Дніпропетровській області відкриті в органах Державної казначейської служби України. Виконання зобов'язань ТУ ДСА України у Дніпропетровській області здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з його рахунків.

З вказаних підстав, ТУ ДСА України у Дніпропетровській області вказало, що не самостійне в своїх повноваженнях щодо здійснення ОСОБА_1, як судді, який вийшов у відставку, виплати вихідної неоподаткованої допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до ч.1 ст.136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№2453-VI від 07.07.2010 року), який діяв до 27 березня 2015 року (дня набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» в новій редакції) судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна неоподатковувана допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Так, ТУ ДСА України в Дніпропетровській області відмовило позивачу у виплаті допомоги з посиланням на те, що на день прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача (25.12.2014 року) стаття 136 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010 року втратила чинність відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII, що підтверджується листом відповідача № 7844/15 від 30.07.2015 року.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Верховною Радою України 08.04.2014 року прийнятий Закон України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» № 1188-VII, який набрав чинності 10.04.2014 року.

22.01.2014 року позивач відповідно до п.9 ч.5 ст.126, ст.131 Конституції України та ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», подав звернення Вищій раді юстиції про внесення подання про звільнення його з посади судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у зв'язку з поданням заяви про відставку та заяву Верховній Раді України про звільнення його з посади судді зазначеного суду у відставку відповідно до п.9 ч.5 статті 126 Конституції України.

Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року, яким скасовано статтю 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року, набрав чинності лише з 01.05.2014 року.

Частина 3 статті 22 Конституції України застерігає, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

На зазначене вказують і рішення Конституційного суду України у справах про гарантії незалежності суддів від 18.06.2007 року № 4-рп (2007) та про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання від 11.10.2005 року (2005), що Конституція України не допускає будь-яких обмежень у правах судді на заробітну плату, пенсію, щомісячне довічне грошову утримання, тощо.

Забезпечення гідного статусу життєвого рівня є обов'язком держави, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, належне матеріальне та соціальне забезпечення судді, як гарантія його незалежності приписане і статтею 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Статтею 127 Конституції України та статтею 53 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» обмежують суддю у поєднанні своєї діяльності з підприємницькою або адвокатською діяльністю, будь-якою іншою оплачуваною роботою.

Зазначені обмеження держава гарантувала компенсувати шляхом виплати допомоги при виході судді у відставку, підвищення заробітної плати, пенсії тощо.

Верховною Радою України 12.02.2015 року прийнятий Закон України № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року, який набрав чинності з 28.03.2015 року, яким також передбачена вихідна допомога судді у зв'язку з відставкою.

Враховуючи те, що за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як і до виходу у відставку, з огляду на положення статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд доходить висновку, що при вирішенні даного спору підлягає застосуванню ч.1 ст.136 Закону № 2453 від 07.07.2010 року «Про судоустрій і статус суддів», а отже дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті йому вихідної допомоги судді у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою є протиправними, адже порушують права та інтереси позивача гарантовані Конституцією України.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 ст.162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення та зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

За таких обставин, суд вважає за можливе адміністративний позов ОСОБА_1 до ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити з викладених вище підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги судді у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу судді у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.