Справа № 542/2466/13-а (2-а/542/39/13)
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року м. Київ К/800/15614/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Васильченко Н.В., Єрьоміна А.В., Зайця В.С.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року у справі № 542/2466/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області, в якому просив суд скасувати рішення колегіального органу з призначення пенсії Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області від 03.09.2013 р. № 140 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області призначити з 19.08.2013 р. пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.12.2013р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 працював вчителем трудового навчання Малокобелячківської восьмилітньої школи з 15.08.1988 р. по 23.11.2010 р., а отже стаж роботи становить 22 роки 3 місяці 9 днів.

Крім того, ОСОБА_1 обраний заступником голови районної ради з 23.11.2010 р. згідно рішення І сесії районної ради 6 скликання від 23.11.2010 р. Період роботи на виборній посаді складає 2 роки 8 місяців 27днів.

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області від 03.09.2013 року №140, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно п. "е" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з посиланням на те, що позивач не залишив роботу, яка дає право на цю пенсію.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача по відмові в призначенні позивачу пенсії є протиправними, оскільки у ОСОБА_1 наявний необхідний стаж, що дає право на пенсію.

Скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи в задоволенні позовних вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з тощо, що спірні дії відповідача вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені вимогами діючого законодавства.

Колегія суддів вважає вірним такий висновок апеляційного суду, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Так, згідно з п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п. " е " ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", зазначено, що час роботи депутата у місцевій раді на постійній основі зараховується до стажу роботи (служби) за тією спеціальністю, за якою він працював до обрання на виборну посаду в раді.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Таким чином пенсія за вислугу років із зарахуванням до спеціального стажу періодів роботи на виборній посаді може бути призначена за умови звільнення з виборної посади.

Апеляційним судом встановлено, що по теперішній час позивач не звільнений та працює заступником голови районної ради, відповідно до рішення І сесії районної ради 6 скликання.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 з 19.08.2013 року були відсутні, а Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів дійшла думки, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, судом апеляційної інстанції вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Твердження касаційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року у справі № 542/2466/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: