Справа № 2-а-1947/11
Суддя: Сенюх М. З.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1947/11
Провадження № 2-а/2006/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2011 р. Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Сенюх М. З, розглянувши в м.Ланівці в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги «Дітям війни», -

В С Т А Н О В И В :

07 березня 2011 року позивач звернулася до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання відповідача провести нарахування та виплату підвищення до пенсії в межах шестимісячного терміну мотивуючи тим, що вона має статус дитини війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на одержання соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак відповідач зазначену допомогу виплачував частково.

Ухвалою суду від 10.03.2011 року в даній адміністративній справі відкрито скорочене провадження в межах шестимісячного строку звернення до суду. Таким чином, до розгляду підлягає позов в частині вимог з 07.09.2010 року по 07.03.2011 року.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі не направив до суду заперечення проти позову, ні заяви про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, суд з'ясував наступні обставини.

Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дитина війни особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Лановецькому районі та отримує пенсію, а також має соціально-правовий статус дитини війни, що підтверджується відміткою в її пенсійному посвідченні.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було викладено в іншій редакції.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008р. за №10-рп/2008 року ці зміни, тобто положення п.41 розділу ІІ вищевказаного Закону, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, на день ухвалення рішення по даній справі є чинним положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18 листопада 2004 року, у відповідності до якого і повинно було здійснюватись нарахування та виплата підвищення до пенсії позивачу.

З матеріалів справи видно, що Управлінням, починаючи з жовтня 2008 року, щомісячно нараховується і виплачується позивачу, як особі, яка має статус дитини війни, підвищення до пенсії в сумі 49,80 гривень, тобто менше ніж 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідач всупереч ч.2 ст.71 КАС України не довів суду правомірності своїх дій. Його посилання на відсутність бюджетних асигнувань не є доказом законності невиплати підвищеної пенсії, оскільки це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист. Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вважає безпідставними також посилання Управління на постанову Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, оскільки вона суперечить положенням статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни», який має вищу юридичну силу.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачу повинна нараховуватись підвищена пенсія, чого не було зроблено через протиправні дії Управління, що полягали у нарахуванні і виплаті підвищення до пенсії в розмірі меншому ніж, передбачений законом.

На підставі наведеного та керуючись 9,18,71,86,162,163,183-2,186 КАС України,ч.2 ст152 Конституції України, ст.ст.1,6,7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги у вигляді підвищення до пенсії в розмірі нижчому ніж 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 7 вересня 2010 року по 7 березня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі провести нарахування та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 7 вересня 2010 року по 7 березня 2011 року, включно, підвищення до пенсії відповідно до положень cтатті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної згідно статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_2