Справа № 818/2241/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Київ К/800/6359/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Логвиненко А. О., Маслій В. І.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Сумській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі № 818/2241/14 за позовом Державної фінансової інспекції в Сумській області до комунального підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Державна фінансова інспекція в Сумській області звернулась в суд з позовом до Комунального підприємства «Ромникомунтепло» Роменської міської ради, в якому просила зобов'язати Комунальне підприємство «Ромникомунтепло» Роменської міської ради виконати лист-вимогу від 21.03.2014 року № 18-06-14-14/1983 «Про усунення виявлених ревізією порушень».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною фінансовою інспекцією в Сумській області надіслано Комунальному підприємству «Ромникомунтепло» Роменської міської ради обов'язкову для виконання вимогу про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни від 21.03.2014 року. Об'єктом контролю не забезпечено повне виконання зазначеної вимоги, що стало підставою для звернення до суду

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року позовні вимоги було задоволено частково. Зобов'язано Комунальне підприємство «Ромникомунтепло» Роменської міської ради виконати в частині пункти 2, 3, 4, 5 листа-вимоги від 21.03.2014 року № 18-06-14-14/1983.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції. Прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Сумській області до Комунального підприємства «Ромникомунтепло» Роменської міської ради про зобов'язання вчинити дії.

Не погоджуючись з ухваленими по справі судовими рішеннями Державна фінансова інспекція в Сумській області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до п. 1. 4. 3 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Сумській області на IV квартал 2013 року, на підставі направлень на проведення ревізії від 13.12.2013 року № 1024 та від 10.01.2014 року № 23, виданих Державною фінансовою інспекцією у Сумській області, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Ромникомунтепло» Роменської міської ради за період з 01.01.2011 року до 31.12.2013 року.

За наслідками ревізії були виявлені порушення, які зафіксовані в акті ревізії від 07.02.2014 року № 06-08/1. На адресу закладу відповідача направлено вимогу від 21.03.2014 року № 18-06-14-14/1983 про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги та зобов'язав Комунальне підприємство «Ромникомунтепло» Роменської міської ради виконати пункт 2 листа-вимоги від 21.03.2014 року № 18-06-14-14/1983 в частині: проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення зайво виплачених коштів в сумі 3315 грн. 00 коп., в іншому випадку шкоду в сумі 3315 грн. 00 коп. покрити за рахунок осіб, винних у проведенні зайвих виплат, у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України; провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів та єдиного соціального внеску та повернути або зарахувати в рахунок майбутніх платежів кошти в сумі 1248 грн. 67 коп.

Зобов'язано Комунальне підприємство «Ромникомунтепло» Роменської міської ради виконати пункт 3 листа-вимоги від 21.03.2014 року № 18-06-14-14/1983, зокрема, відобразити в бухгалтерькому обліку підприємства дебіторську заборгованість за ОСОБА_1, ТОВ «Еко», ТОВ ОРТ «Дитячий світ», ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, КП «Красуня РМР», нотаріус ОСОБА_6, ПП ОСОБА_9, НАСК «Оранта» на загальну суму 36 515 грн. 07 коп.; стягнути кошти в сумі 36 515 грн. 07 коп. з ПП ОСОБА_1, ТОВ «Еко», ТОВ ОРТ «Дитячий світ», ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5., КП «Красуня РМР»; в іншому випадку шкоду в сумі 36 515 грн. 07 коп. покрити за рахунок осіб, винних у ненарахуванні штрафних санкцій, у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України.

Зобов'язано Комунальне підприємство «Ромникомунтепло» Роменської міської ради виконати пункт 4 листа-вимоги від 21.03.2014 року № 18-06-14-14/1983 в частині щодо: проведення звірки з дебіторами та в разі визнання заборгованості стягнути кошт и в сумі 648 грн. 44 коп. з ПП ОСОБА_7; в іншому випадку завдану матеріальну шкоду в сумі 648 грн. 44 коп. покрити за рахунок осіб, винних у непроведенні претензійно-позовної роботи, у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України.

Зобов'язано Комунальне підприємство «Ромникомунтепло» Роменської міської ради виконати пункт 5 листа-вимоги від 21.03.2014 року № 18-06-14-14/1983 в частині щодо: проведення звірки з дебіторами та в разі визнання заборгованості стягнути кошти в сумі 1732 грн. 59 коп. з ПП ОСОБА_8; в іншому випадку завдану матерільну шкоду в сумі 1732 грн. 59 коп. покрити за рахунок осіб, винних у не проведенні претензійно-позовної роботи, у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Колегія суддів зазначає, що зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції прийшов до вірного висновку про те, що при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Про їх наявність збитків може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки мають відшкодовуватися у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Оскільки пред'явлена вимога Державної фінансової інспекції в Сумській області про усунення порушень, виявлених під час ревізії, відповідно до якої відповідача зобов'язано, серед іншого, провести претензійну роботу та стягнути збитки, такі мають відшкодовуватися у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанцій виходячи з наступного. У вимозі Держфінінспекції України може бути зазначено про наявність виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 07 липня 2015 року у справі № 21-1008а15.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2- Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів дійшла думки, що суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно встановив характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосував норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального законодавства які б могли призвести до ухвалення неправильного рішення не встановлено. Доводи касаційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Сумській області - відхилити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі № 818/2241/14- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: