Справа № 569/7153/15-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рогозіна С.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" вересня 2015 р. Справа № 569/7153/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "18" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити призначення пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області з позовом в якому, з уточненням позовних вимог, просила суд визнати неправомірним рішення УПФ в м. Рівне щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугою років згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; зобов'язати УПФ України в м. Рівне Рівненської області провести обчислення їй пенсії за вислугою років згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту залишення нею роботи, яка дає право на призначення цієї пенсії.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано неправомірним рішення Управління Пенсійного Фонду в м. Рівне Рівненської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугою років згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області провести призначення ОСОБА_3 пенсії за вислугою років згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту залишення нею роботи, яка дає право на призначення цієї пенсії.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397, було передбачено посаду викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ, соціальний стаж можливо зарахувати період роботи на посаді викладача музичної школи до 31.12.1991 року. Стосовно посади концертмейстера зазначає, що дана посада не входила в Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Позивачка та представник відповідача в судове засідання не з"явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

З врахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача в порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_3 14 квітня 2015 року звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугою років, однак, згідно листа УПФ України в м. Рівне № 157/10 від 28 квітня 2015 року, позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років через відсутність необхідного спеціального стажу роботи, передбаченого п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивачка, вважаючи дії відповідача неправомірними, звернулася до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку про неправомірність дій відповідача та наявність спеціального педагогічного стажу у позивачки для призначення їй пенсії за вислугою років.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Встановлено, що відповідно до трудової книжки серії БТ-І № 4047335 виданої на ім'я ОСОБА_3 вбачається, що остання працювала на наступних посадах: з 30 серпня 1982 року по 30 серпня 1983 року концертмейстер кафедри народних інструментів Рівненського державного інституту культури; з 16 грудня 1985 року по 13 березня 1987 року концертмейстер духовних інструментів музичного училища м. Чіти; з 10 листопада 1987 року по 22 вересня 1989 року учитель музики середньої школи № 17 м. Чіти; з 06 жовтня 1989 року по 15 березня 1997 року концертмейстер кафедри теорії, історії музики і гри на спецінструментах Рівненського державного педагогічного інституту ім. Д.З. Мануїльського; з 15 березня 1997 року по 17 вересня 1999 року концертмейстер кафедри гри на музінструментах Рівненського державного педагогічного інституту ім. Д.З. Мануїльського; з 18 вересня 1999 року по 12 вересня 2007 року концертмейстер кафедри гри на музінструментах Рівненського державного гуманітарного університету; з 01 вересня 2007 року по даний час викладач по класу фортепіано та концертмейстер Рівненської дитячої музичної школи ім. М.Лисенка. Крім того, з 01 вересня 1983 року по 25 квітня 1988 року позивач навчалася в Рівненському державному інституті культури та отримала кваліфікацію "Культосвітпрацівник, керівник самодіяльного академічного хору".

Загальний трудовий стаж ОСОБА_3 у сфері освіти становить 34 роки 3 місяці 21 день.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії особам, зазначеним вище, призначають за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники освіти мають право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" статті 55 даного закону.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінетом Міністрів України, працівники освіти, охорони здоров"я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років, а з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991, позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру (систему) освіти в Україні.

Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 р. було затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров"я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років (далі Перелік).

Зазначеним Переліком передбачено посаду викладача музичної школи, викладача, педагога професійного навчання вищих навчальних закладів 1-11 рівня акредитації.

Посада концертмейстера зазначеним Переліком передбачена не була.

Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 р. було затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

Відповідно до Переліку посада концертмейстера відноситься до посад педагогічних працівників, а посади провідного концертмейстера та концертмейстера до посад науково-педагогічних працівників.

Відтак посада концертмейстера відноситься до посади педагогічного працівника, але щодо вищого навчального закладу 1-11 рівня акредитації.

Встановлено, що позивач працювала у навчальних закладах на посаді концертмейстера, а саме з 30 серпня 1982 року по 30 серпня 1983 року концертмейстер кафедри народних інструментів Рівненського державного інституту культури; з 06 жовтня 1989 року по 17 вересня 1999 року концертмейстер кафедри теорії, історії музики і гри на спецінструментах Рівненського державного педагогічного інституту ім. Д.З. Мануїльського; з 15 березня 1997 року по 17 вересня 1999 року концертмейстер кафедри гри на музінструментах Рівненського державного педагогічного інституту ім. Д.З. Мануїльського; з 18 вересня 1999 року по 12 вересня 2007 року концертмейстер кафедри гри на музінструментах Рівненського державного гуманітарного університету, які відносяться до вищих навчальних закладів 111-1Y рівня акредитації.

Зазначене підтверджується і довідкою Рівненського державного гуманітарного університету №01-09/706 від 02.09.2015.

Відтак її робота на посаді концертмейстера у вищих навчальних закладах 111-1Y рівня акредитації не дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначена посада концертмейстера вищих навчальних закладів 111-1Y рівня акредитації відноситься до посад науково-педагогічних працівників, право на пенсію яких передбачено Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Пунктом 3 Примітки до Постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 р. „Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров"я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років", робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років

Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів №1397 від 17.12.1959, передбачено посаду викладача музичної школи.

На час звернення позивача за поновленням порушеного права діє постанова Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 р., яка не передбачає зарахування до роботи за спеціальністю період навчання та період педагогічної роботи у вищих учбових закладах 111-1Y рівня акредитації.

Відтак до спеціального стажу позивача підлягає зарахуванню робота на посаді концертмейстера духовних інструментів музичного училища м. Чіти з 16 грудня 1985 року по 13 березня 1987 року ; учителя музики середньої школи № 17 м. Чіти з 10 листопада 1987 року по 22 вересня 1989 року; викладача по класу фортепіано та концертмейстера Рівненської дитячої музичної школи ім. М.Лисенка з 01 вересня 2007 року по даний час.

Зазначений період роботи позивача на зазначених посадах, яка дає право на пенсію за вислугу років, не становить стажу 25 років 6 місяців належного для призначення даного виду пенсії.

Суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув.

Відтак, управлінням Пенсійного фонду України в м.Рівне правомірно було відмовлено у призначенні ОСОБА_3С пенсії за вислугою років.

Крім того, суд першої інстанції вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії неправомірними та поновлюючи права позивача шляхом зобов"язання призначити пенсію ОСОБА_3 відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не врахував положень ч.2 ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якою передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Встановлено, що позивач, звертаючись як до відповідача по питанню призначення їй пенсії за вислугу років, так і при звернення до суду, з роботи не звільнилась та продовжувала працювати, а відтак її права не є порушеними.

Дана обставина підтверджується довідкою Рівненської дитячої музичної школи №1 імені ОСОБА_4 №225 від 01.09.2015.

Поновлення судом порушеного права під умовою суперечить вимогам закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, відповідно до ст. 202 КАС України, є підставою для скасування постанови суду та ухвалення нової постанови .

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції про задоволення позову скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "18" червня 2015 р. скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

- ,