Справа № 2-а-1867/10
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-1867/10
ПОСТАНОВА

"21" грудня 2010 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Топорковій М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії,

встановив:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області (далі - ОСОБА_2 ПФУ), в якому зазначив, що згідно із ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, від 18 листопада 2004 року, він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни.

Відповідно до ст. 6 цього Закону, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни , пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, з 01 січня 2006 року йому повинна була виплачуватись державна соціальна допомога у виді підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімального розміру пенсії за віком.

У 2006-2007 роках підвищення до пенсії йому не виплачувалось взагалі, а у 2008- 2010 роках виплачувалось, але в меншому розмірі, ніж передбачено Законом, чим порушено його права.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України та є неконституційним пункт 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким було зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни", на підставі якої повинно було нараховуватись та виплачуватись підвищення до пенсії.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим для виконання.

Мінімальна пенсія за віком згідно із ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

ОСОБА_2 ПФУ в порушення вимог чинного законодавства нарахування та виплату підвищення до пенсії йому, як дитині війни, не здійснило.

Просить визнати бездіяльність ОСОБА_2 ПФУ щодо не нарахування йому підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни протиправною, зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити перерахунок його пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати за період з 01 травня 2010 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у судове засідання теж не зявилося, у своєму запереченні просить розглянути справу без участі їхнього представника, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що виплати дітям війни це не є пенсією, а є соціальною надбавкою, виплата якої здійснюється не з бюджету ОСОБА_2 ПФУ, а за рахунок коштів державного бюджету. ОСОБА_2 ПФУ лише здійснює виплату цієї надбавки, але в межах асигнувань з бюджету, відповідно не може нести відповідальність власними коштами за соціальні зобовязання Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та п. 8 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530 ОСОБА_1 отримує підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 2008 року - 48 грн. 10 коп., з 01 липня 2008 року - 48 грн. 20 коп., 01 жовтня 2008 року по даний час -48 грн. 80 коп.

Судом на підставі ст. 122 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно із ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни позивач ОСОБА_1, який народився 02 жовтня 1938 року, є дитиною війни та має 4 право на отримання підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 цього Закону.

Згідно із п. 1 розділу IV Прикінцеві положення Закону України Про соціальний

захист дітей війни цей ОСОБА_3 набирає чинності з 01 січня 2006 року.

Проте пунктом 17 ст. 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2006 рік було зупинено.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік пункт 17 ст. 77 виключено, а ст. 110 викладено у новій редакції та встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим ст. 5 Закону України Про соціальний захист дітей війни, запроваджуються з 01 січня 2006 року, а ст. 6 - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

ОСОБА_3 було опубліковано 22 березня 2006 року, чинності він набрав з 01 квітня 2006 року, тому з цього часу ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни знову ,почала діяти.

Однак підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком дітям війни могло здійснюватись лише за певних умов, зокрема: поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі та згідно із порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни знову було зупинено.

Згідно із ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема п. 41 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було викладено у новій редакції та встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ОСОБА_3' України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Судом встановлено, що, починаючи з 22 траня 2008 року, відповідач ОСОБА_2 ПФУ виплачує позивачу ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 22 травня 2008 року - 48 грн. 10 коп., з 01 липня 2008 року - 48 грн. 20 коп., з 01 жовтня 2008 року по даний час - 49 грн. 80 коп.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п. 41 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік .

Після прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Верховною Радою України зміни до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не вносилися, тому положення цієї статті, згідно з якими дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що -'виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком, є чинними саме в такій редакції.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Проаналізувавши зазначені вище норми Законів України, Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, враховуючи положення ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача ОСОБА_1 щодо невиплати підвищення до пенсії у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком тривало в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України зворотної дії не мають, тому не поширюються на період з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року та з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, яйло не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 із позовом про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 ПФУ та зобов'язання доплатити підвищення до пенсії звернувся до суду 17 листопада 2008 рску.

Бездіяльність відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення з урахуванням Рішень Конституційного Суду України своєчасного нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідне л: ст. с Закону України Про соціальний захист дітей війни суд вважає протиправною.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону Уят-діни "Про соціальний захист дітей війни, державні гарантії дітям війни, встановлені цю* Затонем, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону Уютаіни "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановдвоється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому , ч. 5 ст. 13 нього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, суд вважає за можливе застосувати саме ч. 1 ст. 28 даного Закону для розрахунку підвищення пенсії дітям війни.

В даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для

визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України Про соціальний захист дітей війни, оскільки цим Законом як критерій визначення розміру щомісячної доплати до пенсії передбачено мінімальну пенсію за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин, доводи відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо відсутності підстав для

застосування до перерахунку та підвищення пенсій дітям війни розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування є безпідставними, оскільки іншого нормативно-правового акта, який би визначав розмір мінімальної пенсії за віком або встановлював інший розмір, немає.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення Про Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного Положення через створені в установленому порядку його територіатьні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Територіальним управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області, тому воно і повинно здійснювати відповідну доплату до підвищення пенсії позивачу.

На підставі ст. ст. 64, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6 Закону України Про

соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне

пенсійне страхування, Рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року

№ 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 11,71, 86, 94, 99, 100, 159 - 163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області щодо не нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, протиправною.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та провести відповідні виплати за період з 17 травня 2010 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. При відкладенні складення постанови суду в повному обсязі на строк, який не може бути ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин