Справа № 815/4590/15
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4590/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи - ОСОБА_1, Одеська міська рада, фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 40 від жовтня 2014 р., ІТ № 004835, ІІ категорія складності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем зареєстровано спірну декларацію в період дії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2014 р., якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; заборонено ОСОБА_1 здійснювати дії щодо відчуження, розпорядження будь-яким шляхом, проведення будь-яких будівельних робіт квартири АДРЕСА_1. При цьому в цьому ж місяці відповідачем попередньо було зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт № ОД 32. Таким чином, оскаржувана реєстрація декларації підлягає скасуванню на підставі ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки здійснена без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

До суду з'явився представник позивача, який позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно наданих до суду заперечень, відповідач позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції квартири АДРЕСА_1 була подана та належним чином заповнена замовником - ОСОБА_1, у зв'язку із чим Інспекція не мала підстав для повернення поданої декларації, отже остання була зареєстрована за № ОД 400 від 07.10.2014 р. Посилання позивача на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2014 р. № 522/5298/14-ц є необґрунтованими, оскільки останньою не заборонено Департаменту здійснювати будь-які дії щодо реєстрації документів дозвільного характеру на зазначену квартиру. При цьому чинним законодавством не вимагається подання інших, ніж сама декларація, документів, що унеможливлювало взяти до уваги вищевказане судове рішення Приморського районного суду м. Одеси при розгляді порушеного ОСОБА_1 питання.

Представник третьої особи - Одеської міської ради проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа ФОП ОСОБА_2 та його представник проти задоволення позову не заперечували.

Третя особа ОСОБА_1 до суду не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи, в силу ч.11 ст.35 КАС України, повідомлена належним чином.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Судом встановлено, що згідно рішення Одеської обласної ради народних депутатів УРСР від 25.11.1991 р. «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області» та свідоцтва про право власності від 19.07.2007 р., виданого на підставі рішення виконкому Одеської міської ради від 14.06.2007 р. № 554 та управління яким здійснює Департамент комунальної власності ОМР на підставі розпорядження «Про департамент комунальної власності Одеської міської ради», затверджене рішенням ОМР від 28.02.2011 р. № 384-VI, нежитлові приміщення першого поверху № 610 загальною площею 21 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси.

З метою захисту порушених прав, Одеська міська рада звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Петровчиа, КП «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства ОМР, треті особи - Департамент комунальної власності ОМР, ОСОБА_2, ОСОБА_6, за участю прокуратури м. Одеси, яка діє в інтересах ОСОБА_7, із позовом про визнання недійними розпоряджень, свідоцтва про право власності, договору купівлі-продажу, витребування майна та виселення (справа № 522/5298/14).

10 лютого 2015 р. Приморським районним судом постановлено рішення про часткове задоволення позовних вимог, яким, серед іншого, скасовано запис про державну реєстрацію за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1; усунено перешкоди у користуванні шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,9 кв.м. на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради в Особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Рішення було оскаржено в апеляційному порядку та теперішній час не набрало законної сили.

В ході розгляду вищевказаної справи, Приморським районним судом м. Одеси встановлено, що 22 квітня 2013 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та ФОП ОСОБА_8 було укладено договір оренди № 7/3, предметом якого є нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 21,0 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1. 31 травня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з листом, у якому повідомив, що орендоване приміщення захоплене невідомими особами. 10 листопада 2004 року ОСОБА_3 звернулась до органу приватизації із заявою про оформлення передачі їй у приватну власність квартири АДРЕСА_1. До заяви було додано розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради № 0519, згідно якого на підставі розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради № 1099 від 12 листопада 2001 року, було відкрито особистий рахунок на квартиру АДРЕСА_1. Згідно листа Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради № 2438-11-01-07 від 6 листопада 2013 року, розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради за датою 12 листопада 2001 року № 1099 року не зареєстровано. Згідно книги реєстрації розпоряджень та опису справ під № 1099 від 29 жовтня 2001 року зареєстровано розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради «Про відчуження долі квартири АДРЕСА_2, яка належить неповнолітній ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.». На підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради № 0519 було видано розпорядження органу приватизації від 24 березня 2005 року № 189614 на ім'я ОСОБА_3, на квартиру АДРЕСА_1. На підставі розпорядження органу приватизації від 24 березня 2005 року № 189614 Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради ОСОБА_10 видано свідоцтво про право власності від 24 березня 2005 року на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,9 кв.м. Право власності ОСОБА_10 на підставі даного свідоцтва було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 18 квітня 2005 року під № 201 в книзі 553пр-110, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7033686 від 18 квітня 2005 року. 15 січня 2007 року між ОСОБА_10, та ОСОБА_4 було укладено договір дарування, посвідчений Єсіною Л.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 118, відповідно до якого ОСОБА_10 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_4 зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 21 березня 2007 року під № 201 в книзі 635пр-196, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13957372 від 21 березня 2007 року. 18 березня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений Єсіною Л.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 725, відповідно до якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_12 купила квартиру АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_12 зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» під № 201 в книзі 741пр-174. 09 листопада 2010 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений Першою одеською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за № 7-2663, відповідно до умов якого ОСОБА_12 продала, а ОСОБА_5 купив квартиру АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_5 було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 11 листопада 2010 року під № 201 в книзі 741пр-175, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27961411 від 11 листопада 2010 року. Згідно з договором з купівлі-продажу від 5 квітня 2013 року ОСОБА_12 продала, а ОСОБА_7 купила квартиру АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що в межах вищевказаного судового провадження судом постановлено ухвалу від 21.08.2014. про вжиття заходів до забезпечення позову, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; заборонено ОСОБА_1 здійснювати дії щодо відчуження, розпорядження будь-яким шляхом, проведення будь-яких будівельних робіт квартири АДРЕСА_1.

Вищезазначена ухвала була зареєстрована 28.08.2014 р. о 17:03:53 год. згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 966489 від 28.08.2014 р.

Крім того, судом встановлено, що у жовтні 2014 р. ДАБІ було зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт № ОД 32, ІТ № 004835, ІІ категорія складності, та у той же місяць зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 07.10.2014 р. № ОД 400, ІТ № 004835, ІІ категорія складності.

Відповідно до абз.7 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства (далі - декларація) - це документ, яким суб'єкт господарювання повідомляє державного адміністратора або представника відповідного дозвільного органу про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства.

У такий спосіб суб'єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру.

Форма та порядок повідомлення державного адміністратора або відповідного дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 статті 4 Закону про дозвільну систему передбачено, що суб'єкт господарювання має право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі подання декларації без отримання документа дозвільного характеру, за винятком тих видів господарської діяльності, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок № 461), реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Відповідно до п.2 Розділу «Загальні питання» Порядку № 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Згідно з п.20 Порядку № 461, інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію, а в разі, коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації (п.21 Порядку № 461).

Пунктом 21 Порядку № 461 визначено, що у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Отже декларації ОСОБА_1 оформлені з порушенням установлених вимог, що унеможливлювало реєстрацію таких декларацій.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні враховуватися законні інтереси та вимоги власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Вирішуючи спір, суд враховує, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2014 р. № 522/5298/14-ц ОСОБА_1 заборонено проведення будь-яких будівельних робіт квартири АДРЕСА_1 що унеможливлювало реєстрацію декларації про початок будівельних робіт № ОД 32, і, як наслідок подальшої реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 40.

Згідно з ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до п.29 постанови Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» № 461 від 13.04.2011 р. у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 7 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при реєстрації спірної декларації діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 і від 13 квітня 2011 року № 466» від 30 жовтня 2013 року № 918 Порядок № 461 доповнено розділом «Порядок внесення змін до декларації, скасування декларації», відповідно до якого Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили (абз.3 пункту 29).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що ухвала Приморського районного суду від 21.07.2014 р. виключала проведення ОСОБА_1 будь-яких будівельних робіт щодо квартири АДРЕСА_1, що, в свою чергу, виключає правомірність подачі ОСОБА_1 для реєстрації у жовтні 2014 р. декларації про початок виконання будівельних робіт, проведення відповідних робіт та, як наслідок, реєстрації відповідачем декларації про готовність об'єкта до експлуатації, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити.

Скасувати реєстрацію Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 40 від 07 жовтня 2014 р., ІТ № 004835, ІІ категорія складності.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя ____________ І.В. Завальнюк