Справа № 0670/1244/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"26" липня 2011 р. Справа № 0670/1244/11

номер рядка статистичного звіту 12.3

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

при секретарі Сидоруку Р.М. ,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" березня 2011 р. у справі № 0670/1244/11 за позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції в Житомирській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу ,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.03.2011р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції в Житомирській області №13-К від 11 січня 2011 року. Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу екологічного контролю атмосферного повітря, поверхневих вод та небезпечних хімічних речовин - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області з 11 січня 2011 року. Зобов"язано ОСОБА_3 екологічну інспекцію в Житомирській області нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 січня 2011 року по 10 березня 2011 року.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції від 14.03.2011р. з підстав, наведених у скарзі, та прийняти новий судовий акт про відмову в задоволенні позовних вимог. На думку скаржника, посилання суду на те, що відповідачу 20.08.2010р. було відомо про неналежне виконання посадових обов'язків ОСОБА_2 під час проведення планової перевірки ВАТ "Норинський щебзавод" є невірним, оскільки даний проступок був виявлений із службової записки першого заступника начальника ОСОБА_4 10.01.2011р. під час формування звітності за четвертий квартал 2010р. Відповідно до пояснювальної записки заступника начальника відділу екологічного контролю за використанням та охороною надр ОСОБА_5, ОСОБА_2 зірвав планову перевірку ВАТ "Норинський щебзавод", прибувши на підприємство 19 серпня , в той час коли комісія працювала на підприємстві з 18.08.2010р. Ця обставина перешкодила провести перевірку в повному обсязі. Наведені обставини, як зазначає скаржник, слугували підставою для прийняття комісією рішення та видано наказ №13-К від 11.01.2011о. про звільнення ОСОБА_6 із займаної посади відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України ( за систематичне невиконання посадових обов'язків без поважних причин).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість винесеної судом першої інстанції постанови, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Частиною 1 ст.30 Закону України "Про державну службу" визначено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі:

1) порушення умов реалізації права на державну службу;

2) недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтею 16 цього Закону;

3) досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби;

4) відставки державних службовців, які займають посади першої або другої категорії;

5) виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі;

6) відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону;

7) неподання або подання державним службовцем неправдивих відомостей щодо його доходів, передбачених статтею 13 цього Закону.

Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції в Житомирській області від 10.01.2011р. №12-К затверджено склад комісії з метою проведення службового розслідування дій працівника Державної екологічної інспекції в Житомирській області ОСОБА_2 - головного спеціаліста відділу екологічного контролю атмосферного повітря, поверхневих вод та небезпечних речовин - державного інспектора з охорони навколишнього середовища Житомирської області при здійсненні планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на ВАТ "Норинський щебзавод" (а.с.5).

Згідно з актом службового розслідування комісією запропоновано звільнити ОСОБА_2 з займаної посади відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.6). В ході службового розслідування від 11.01.2011 року було встановлено, що позивач всупереч наказу інспекції, прибув на перевірку ВАТ «Норинський щебзавод» близько 16 години 19 серпня 2010 року, в той час як комісія працювала на підприємстві з 18 серпня 2010 року, що призвело до неповної перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства підприємства ВАТ "Норинський щебзавод" в частині охорони атмосферного повітря.

Наказом №13-К від 11січня 2011 року державного службовця ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціаліста відділу екологічного контролю атмосферного повітря, поверхневих вод та небезпечних хімічних речовин державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області за п.3 ст.40 КЗпП України (систематичне невиконання посадових обов'язків без поважних причин) (а.с.7).

Приписами ч.1 ст.1 Кодексу законів про працю України встановлено, що останній регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Як визначено п.3 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

З наведеного вбачається, що працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції в Житомирській області від 10.01.2011р. ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.20) за проступок вчинений останнім у листопаді 2010 року, що вбачається з акту службового розслідування (а.с.21-22), а тому з урахуванням наведених вище норм, як правильно зазаначив суд першої інстанції, стягнення в даному випадку немає ніякого правого значення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що звільнення позивача на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання без поважних причин службових обовязків) не можна визнати законним, оскільки не доведено, що перед порушенням, з яким відповідач пов"язував звільнення, ОСОБА_2 допускав інші порушення, за які притягувався до відповідальності в межах року.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, відповідачем не доведено, що позивач 18-19 серпня 2010 року порушував трудову дисципліну.

Згідно з приписами ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП України).

Суд першої інстанції правомірно вирішив питання про покладення на відповідача обов"язку по виплаті позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, та пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Зважаючи на те, що суд першої інстанції повно і правильно встановив обставини справи, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище та не можуть бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів залишає постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10.03.2011р. без змін як таку, що винесена відповідно до відповідно до вимог чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10.03.2011року по справі №0670/1244/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу ОСОБА_3 екологічна інспекція в Житомирській області вул. Черняхівського, 12а,Житомир,10014 (рек. з пов.)