Справа № 804/14332/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
присекретарі судового засідання ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКС ІМ ТРАНС" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що висновки відповідача щодо неправомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по придбанню послуг сторонніх організацій не відповідають фактичним обставинам здійснення позивачем господарської діяльності, ґрунтуються на невірному тлумаченні норм чинного законодавства України, оскільки такі операції оподатковуються за нульовою ставкою з податку на додану вартість, а не звільнені від оподаткування, а тому на них не поширюються положення п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України. Отже, такі суми податку на додану вартість відносяться до податкового кредиту. Таким чином, прийняті на підставі неправомірних висновків перевірки оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві.
Представники відповідача проти позовних вимог заперечували, зазначивши, що господарські операції позивача по придбанню послуг, звільнені від оподаткування, а тому відповідно до п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України суми податку на додану вартість по придбанню послуг сторонніх організацій не відносяться до складу податкового кредиту. Зазначене свідчить, що податкові повідомлення-рішення правомірні, а позовні вимоги необґрунтовані.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2014р.
За результатами перевірки складено акт №707/15-1/25524477 від 27.03.2015р. та встановлено, що:
- В порушення пункту 198.4 статті 198 та пункту 200.4 статті 200 ПК України позивачем завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2014р. в розмірі 2273422 грн.
За результатами розгляду акта перевірки ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.04.2015 року:
Підставою для таких висновків акту перевірки та податкових повідомлень-рішень стали наступні обставини.
ТОВ «ЕКС ІМ ТРАНС» здійснює перевезення вантажів залізничним транспортом у власних вагонах (на балансі підприємства обліковується 495 одиниць вантажних вагонів) та орендованих у ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» у кількості 625 одиниць.
Крім того, ТОВ «ЕКС ІМ ТРАНС» здійснює організацію перевезень вантажів залізничним транспортом з залученням таких компаній - ДП «Придніпровська залізниця», ТОВ «Спецвагон Транслізинг» та ТОВ «КАРГОТРАНС».
З метою перевезення вантажів замовників ТОВ «ЕКС ІМ ТРАНС» уклало наступні угоди:
1. З фірмою «MERIDIEN TRANSPORT LIMITED», Кіпр, (далі - замовник-нерезидент) Контракт щодо транспортно-експедиційного обслуговування від 20.12.2012 №001-13 (далі - Контракт), за умовами якого позивач надає транспортно-експедиційні послуги по організації та здійсненню перевезення вантажів замовника-нерезидента залізничним транспортом по території України, країн СНД та інших держав, а саме:
- організує перевезення вантажів залізничним транспортом;
- здійснює розрахунки з транспортними організаціями та третіми особами;
- здійснює стеження за рухом вантажів;
- забезпечує правильність оформлення накладних CMFC та інше.
Крім того, в рамках цього Контракту позивач здійснює перевезення вантажів замовника-нерезидента у власних та орендованих вагонах.
У листопаді 2014 року позивач (заявка №23 від 23.10.2014) організував та здійснив перевезення вантажу замовника-нерезидента в обємі 163 959,00 т. руди залізної агломераційної на загальну суму 36 038 322,04 грн., що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт від 30.11.2014 №23, та у грудні 2014 року позивач (заявка №24 від 24.12.2014) організував та здійснив перевезення вантажу замовника-нерезидента в обємі 185 413,00 т. руди залізної агломераційної на загальну суму 40 244 056,03 грн., що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт від 31.12.2014 №24.
Здійснення перевезень підтверджується накладними СМГС. Інформація, яка зазначена в накладних СМГС за відповідний період підтверджує здійснення саме міжнародних перевезень (абзац «а» пп.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПКУ), а також безпосередню участь позивача у здійсненні цих перевезень - як оператора власних та орендованих вагонів.
У листопаді та грудні 2014 року на вартість послуг з міжнародного перевезення вантажів виписані податкові накладні з нарахуванням податку на додану вартість за нульовою ставкою.
2. З фірмою «BUDAMAR LOGISTICS, a.s.», Словаччина, Контракт №309 від 01.09.2014, за умовами якого позивач приймає на себе зобовязання щодо організації перевезень вантажів замовника залізничним транспортом по території України, країн СНД та інших держав.
У листопаді 2014 року позивач (заявка від 27.10.2014 №5) здійснив перевезення вантажу замовника в обємі 2 609 т. кокса доменного на загальну суму 1 249 754,33 грн., що підтверджується актом від 30.11.2014 №3.
Здійснення перевезень підтверджується накладними СМГС. Інформація, яка зазначена в накладних СМГС за відповідний період підтверджує здійснення саме міжнародних перевезень (абзац «а» пп.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПКУ), а також безпосередню участь позивача у здійсненні цих перевезень - як оператора власних та орендованих вагонів.
У листопаді 2014 року на вартість послуг з міжнародного перевезення вантажів виписані податкові накладні з нарахуванням податку на додану вартість за нульовою ставкою.
3. З ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», Договір від 15.02.2012 №202 за умовами якого позивач приймає на себе зобовязання щодо надання послуг транспортно- експедиторського обслуговування на митній території України.
У листопаді 2014 року на загальну суму 358 655,00 грн., ПДВ -71 731,00 грн., у грудні 2014 року на загальну суму 206 654,47 грн., ПДВ -41 330,89 грн.,що підтверджується документально.
Для забезпечення виконання обовязків, щодо укладених позивачем контрактів (договорів) з замовниками послуг перевезення вантажів, позивач залучав наступних контрагентів:
1. ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС». договір оренди від 01.02.2013 №ОВ-01/2, щодо строкового оплатного користування (оренди) позивачем вагонами придатними для перевезення сипучих вантажів по території України і за її межами.
За цим договором до податкового кредиту з ПДВ за листопад 2014 року були включені податкові накладні на суму 4265625 грн., ПДВ - 853125 грн., за грудень 2014 року були включені податкові накладні на суму 4407812,5 грн., ПДВ 881562,5 грн.
Надання послуг оренди підтверджено актами наданих послуг.
Також, позивачем з ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» укладений договір про надання послуг ремонту від 28.07.2014 №28-072014/Р щодо організації виконання планових ремонтів та технічного обслуговування з відчепленням залізничних вантажних вагонів, експлуатацію яких організовує позивач. За цим договором до податкового кредиту з ПДВ за листопад 2014 року включені податкові накладні на суму 1295318,7 грн., ПДВ - 259063,71 грн., та за грудень 2014 року включені податкові накладні на суму 1908103,7 грн., ПДВ 381620,74 грн.
Надання послуг ремонту вагонів підтверджено актами виконаних робіт.
2. ДП «Придніпровська залізниця», договір про організацію перевезень вантажів по залізницях України від 24.01.2007 №ПР/М-0731/Нюп, що повязаний з організацією та здійсненням перевезень вантажів у експортно-імпортному та внутрішньодержавному сполученнях на замовлення позивача. До податкового кредиту з ПДВ за листопад 2014 року були включені податкові накладні, які виписані у попередніх та звітному податкових періодах (березень, листопад 2014 року) на суму 22 755 300,13 грн., ПДВ -4 551 060,03 грн., та за грудень 2014 року були включені податкові накладні, які виписані у попередніх та звітному податкових періодах (жовтень, листопад, грудень 2014 року) на суму 24 584 095,57 грн., ПДВ 4 916 819,11 грн.
У листопаді та грудні 2014 року здійснено коригування податкового кредиту у бік зменшення у звязку зі зміною ставки оподаткування, а саме: здійснення перевезень у міжнародному сполученні на суму ПДВ «-» 8113827,83 грн. До податкового кредиту листопада 2014 року були включені податкові накладні на суму 3 465 398,85 грн., ПДВ - 693 079,77 грн., , до податкового кредиту грудня 2014 року були включені податкові накладні на суму З 060 584,60 грн., ПДВ 612 116,92 грн.
Надання послуг з організації перевезень вантажів підтверджено виписками по особовому рахунку.
3. ТОВ «КАРГОТРАНС», договір про організацію перевезень вантажів від 05.01.2012 №1126/12, щодо організації перевезень вантажів позивача в залізничному рухомому складі та пов'язані з цим послуги шляхом укладання договорів з підприємствами, вповноваженими здійснювати перевезення або організацію перевезень вантажів, підприємствами - власниками (балансоутримувачами) залізничного рухомого складу, іншими юридичними особами.
Надання послуг з організації перевезень вантажів підтверджено актами виконаних робіт.
4. ТОВ «Спецвагон Транслізинг», договір експедирування від 23.05.2012 № 2/2012/34, щодо надання позивачу транспортно-експедиторських послуг.
За цим договором до податкового кредиту з ПДВ за листопад 2014 року були включені податкові накладні, які виписані у попередніх та звітному податкових періодах (січень-березень, листопад 2014 року) на суму у 6 658 850,35 грн., ПДВ 1 331 770,07грн., та за грудень 2014 року були включені податкові накладні, які виписані у звітному податкових періодах (грудень 2014 року) на суму 8 382 781,30 грн., ПДВ 1 676 556,23.
У листопаді та грудні 2014 року позивачем здійснено коригування податкового кредиту у бік зменшення у звязку зі зміною ставки оподаткування, а саме: здійснення перевезень у міжнародному сполученні на суму ПДВ «-» 1 829 483,23 грн. Всього до податкового кредиту листопада 2014 року податкових накладних з ПДВ на суму 2 590 368,10 грн., ПДВ - 518 073,62 грн. та грудня 2014 року податкових накладних з ПДВ на суму З 303 327,10 грн., ПДВ 660 665,42 грн.
Надання послуг з організації перевезень вантажів підтверджено актами виконаних робіт.
5. ТОВ «Темп-Транс», договір підряду від 20.12.2013 № 37/13 щодо здійснення деповських та капітальних ремонтів вагонів позивача.
За цим договором до податкового кредиту з ПДВ за листопад 2014 року позивачем були включені податкові накладні, які виписані у попередніх та звітному податкових періодах (жовтень, листопад 2014 року) на суму 14 593,10 гри., ПДВ 2 918,62.
Надання послуг щодо ремонту вагонів позивача підтверджено актами виконаних робіт.
Сторонами під час судового розгляду визнано, що витрати позивача за договорами, укладеними з вищезазначеними підприємствами, були відображені у відповідних податкових накладних, складених на підставі правовідносин між позивачем та зазначеними контрагентами, первинні документи виписані та зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства, що повністю підтверджує реальність та товарність господарських операцій за такими договорами, рух коштів між їх сторонами та використання придбаних товарів/послуг у господарській діяльності позивача.
Також сторонами визнано, що позивач являється учасником міжнародних перевезень як оператор залізничного рухомого складу, а зазначені договори з постачальниками послуг були укладені з метою виконання позивачем зобов'язань по здійсненню перевезень вантажів залізничним транспортом перед замовниками - фірмою «MERIDIEN TRANSPORT LIMITED», Кіпр та фірмою «BUDAMAR LOGISTICS, a.s.», Словаччина. Зокрема, власні та орендовані у ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» вагони використовувались у залізничних перевезеннях; ремонт вказаних вагонів здійснювався ТОВ «Темп-Транс» та ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС»; запасні частини для виконання ремонтів придбавались у ТОВ «Транс Альфа» та ФОП «Троп Іван Петрович».
З метою забезпечення перевезення всього заявленого замовниками обєму вантажів, позивач залучав до перевезень третіх осіб: ДП «Придніпровська залізниця», ТОВ «КАРГОТРАНС» та ТОВ «Спецвагон Транслізинг».
Відповідно до частини 3 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Враховуючи зазначене, обставини реальності господарських операцій за такими договорами не підлягають доказуванню.
Фактично спір між сторонами виник з приводу права підприємства позивача на податковий кредит за зазначеними господарськими операціями.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законами України «Про залізничний транспорт» та «Про транспортно-експедиторську діяльність», Статутом залізниць України, Правилами реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів (далі - Правила), тощо.
Послуги перевезення вантажів залізничним транспортом включають в себе: надання вагонів для перевезення вантажів, використання інфраструктури залізниць та тягового рухомого складу, а також допоміжні послуги: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг.
Позивач, приймає участь у міжнародних перевезеннях як оператор. Відповідно до Правил: «Оператор - самостійний суб'єкт господарювання, який на підставі договорів із залізницею і вантажовідправниками бере участь у процесі перевезення вантажів з використанням власного рухомого складу або орендованого в іншого власника, або яким він володіє на підставі сумісної діяльності, договору управління майном тощо».
Відповідач невірно трактує норми Податкового кодексу України (далі - ПКУ), а саме стверджує, що «право на застосування нульової ставки з податку на додану вартість відповідно до абзацу «а» пп. 195.1.3 п. 195.1 ст.195 ПКУ має платник, який безпосередньо надає транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів, встановлено для перевізника і не поширюється на послуги, які надає експедитор». В ПКУ відсутні норми, якими визначено, що право застосування нульової ставки ПДВ має виключно перевізник. Перевізник являється одним з учасників міжнародних перевезень, а відповідно до абзацу «а» пп. 195.1.3 п. 195.1 ст.195 ПКУ за нульовою ставкою оподатковуються операції з міжнародного перевезення вантажів залізничним транспортом, а не діяльність одного з учасників міжнародних перевезень.
Здійснення міжнародних перевезень підтверджено позивачем накладними СМГС.
При наданні нерезиденту транспортно-експедиційних послуг з міжнародного перевезення вантажів, згідно норм ПКУ оподаткування безпосередньо транспортно- експедиційних послуг та операцій з міжнародних перевезень здійснюється окремо, так:
- плата (винагорода) експедитора не є обєктом оподаткування згідно з абзацом «ж» п.186.3. ст. 186 ПКУ на підставі того, що послуги надаються замовнику-нерезиденту;
- операції з міжнародних перевезень відповідно до абзацу «а» пп. 195.1.3 п. 195.1 ст.195 ПКУ оподатковуються за нульовою ставкою.
Це підтверджується і Узагальнюючою податковою консультацією щодо порядку оподаткування податком на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності, яка затверджена Наказом ДПС України від 06.07.2012 № 610 (далі Податкова консультація), в питанні 8 якої встановлено:
«При отриманні коштів від замовника міжнародного перевезення чи за датою оформлення документів, що підтверджують факт здійснення міжнародного перевезення для замовника, залежно від того, яка з цих подій відбулася раніше, у експедитора (резидента) виникає податкове зобов'язання з ПДВ. При цьому базою оподаткування ПДВ у експедитора є вартість наданих транспортно-експедиторських послуг (винагорода експедитора) та вартість послуг з міжнародного перевезення.
Експедитор (резидент) на дату виникнення податкових зобов'язань з міжнародного перевезення виписує 2 податкові накладні замовнику перевезення: першу на вартість наданих такому замовнику експедиторських послуг (отриманої винагороди) з нарахуванням ПДВ за основною ставкою (у випадку надання транспортно-експедиторських послуг замовнику - нерезиденту у експедитора відсутній об'єкт оподаткування ПДВ по наданим транспортно-експедиторським послугам), та другу - на вартість послуг з міжнародного перевезення з нарахуванням податку на додану вартість за нульовою ставкою.».
Позивач належним чином оформив податкові накладні на вартість послуг з міжнародного перевезення вантажів замовника, та надав їх відповідачу при проведенні перевірки.
Податкове законодавство не містить норм, що визначають особливі правила оподаткування операцій з міжнародних перевезень для експедитора чи інших учасників міжнародних перевезень.
Крім того, в питанні 7 Податкової консультації вказано, що «У випадку здійснення міжнародного перевезення вантажів безпосередньо самим експедитором без залучення інших учасників транспортно-експедиторської діяльності, нульова ставка визначена абзацом «а» пп. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195 Кодексу застосовується експедитором (резидентом) та до всієї вартості послуг перевезення в межах договорів міжнародного перевезення вантажів». У випадку залучення експедитором до міжнародного перевезення вантажів перевізників чи інших учасників транспортно-експедиторської діяльності (питання 10 Податкової консультації) «нульова ставка, визначена абзацом «а» пп. 195.1.3 п. 195.1 ст.195 Кодексу, застосовується саме такими перевізниками чи іншими учасниками транспортно- експедиторської діяльності».
Позивач, в рамках договору транспортного експедирування, брав участь у міжнародних перевезеннях як оператор вантажних вагонів і твердження відповідача, що позивач не мав право застосовувати до операцій з міжнародного перевезення нульову ставку ПДВ на підставі того, що він не є перевізником суперечить нормам податкового законодавства.
Спірні правовідносини врегульовані також нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV), Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88.
Згідно з пп.198.1-198.3 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.6. ст. 198 ПКУ (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).
Згідно з ч.1 ст.9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Отже, з викладених правових норм вбачається, що для встановлення правомірності формування податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування ПДВ має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Відповідач, в Акті перевірки на сторінці 23 (п.3.17) зазначив, що за результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів, підтверджується факт оплати позивачем товарів/послуг - порушень не встановлено.
У бухгалтерському обліку позивач відображав кошти, отримані від замовників послуг, як доходи (Дт362 Кт703). При цьому, сплачені своїм контрагентам грошові кошти на оплату оренди вагонів, комплексних послуг з організації перевезень і придбання запасних частин до вагонів ТОВ «ЕКС ІМ ТРАНС» відображало як витрати (Дт91 Кт709). Отже, в бухгалтерському обліку позивача отримані від замовника-нерезидента та сплачені контрагентам кошти не відображені як транзитні суми, що також підтверджує факт здійснення міжнародних перевезень.
Крім того, п. 56.21 ст. 56 ПКУ декларує, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Крім того, суд критично оцінює твердження відповідача у висновках Акту перевірки (сторінка 30), що «... ТОВ «ЕКС ІМ ТРАНС» (експедитор) неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по придбанню послуг оренди залізничних вагонів, комплексних послуг з організації перевезення вантажів, запасних частин до вагонів у листопаді 2014 року у розмірі - 2 323 342,00 грн. та грудні 2014 року у розмірі 2 246 840,00 грн., які в подальшому були використані в операціях звільнених від оподаткування (надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів за межами митної території України)», оскільки вичерпний перелік операцій, які не є обєктом оподаткування ПДВ наведено в ст.196 ПКУ і цей перелік не включає в себе транспортно-експедиційні послуги.
Оренда позивачем залізничних вагонів, придбання комплексних послуг з організації перевезення вантажів та запасних частин до вагонів здійснювалось в межах надання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним транспортом, які відповідно до пп. 195.1.3. п. 195.4 ет.195 ПКУ обліковується за нульовою ставкою ПДВ.
За результатами експертного економічного дослідження встановлено, що послуги сторонніх організацій (оренда залізничного транспорту, комплекс послуг з організації перевезення вантажів, запасних частин до вагонів) придбані ТОВ «ЕКС ІМ ТРАНС» у постачальників та використані в операціях з міжнародного перевезення вантажів, що відповідно до абзацу «а» пп. 195.1.3. п.195.1 ст. 195 ПКУ оподатковуються за нульовою ставкою».
Встановлені під час судового розгляду обставини в сукупності свідчать, що послуги сторонніх організацій (оренда залізничного транспорту, комплекс послуг з організації перевезення вантажів, запасних частин до вагонів) придбані ТОВ «ЕКС ІМ ТРАНС» у постачальників та використані в операціях з міжнародного перевезення вантажів, що відповідно до абзацу «а» пп. 195.1.3. п.195.1 ст. 195 ПКУ оподатковуються за нульовою ставкою та включаються до складу податкового кредиту з ПДВ.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - протиправними та підлягають скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи Міністерства доходів і зборів) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
ОСОБА_3 з тим, відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, відповідач, який за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень, правомірність прийнятих рішень належним чином не довів.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКС ІМ ТРАНС" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2015 року

Суддя ОСОБА_7