Справа № 2-а-1067/11
Суддя: Ковальчук М. В.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1067/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2011 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Ковальчука М.В.

при секретарі Дворак Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби м Херсона ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора ДПС м. Херсон ОСОБА_2 від 10.04.201 1 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу, в сумі 340 грн., та закрити провадження в адміністративній справі за відсутністю складу правопорушення , оскільки працівники міліції зупинили авто з приводу нібито перевірки документів інспектор ДПС повідомив, що позивач нібито порушив ПДР , здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку «Обгін заборонено»

Однак, позивач відразу не погодився з висунутими звинуваченнями, оскільки порушення не вчиняв так як напевно порушення ПДР допустив інший водій який обігнав позивача перед зупиненням мари «Рено»..

Позивач вважає, що факт вчинення ним правопорушення має обєктивно бути перевірений та підтверджений іншими доказами крім протоколу інспектора, свідків правопорушення інспектором не встановлено ..

Тому вважаю що факт вчинення адміністративного правопорушення нічим не підтверджений , оскільки не має жодного доказу , передбаченого ст. 251 КУпАП України, що підтверджував би факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення .

Позивач вважає, що інспектор ДПС не вірно оцінив реальну дорожню обстановку та розібрав виниклу ситуацію, внаслідок чого виніс необґрунтовану та незаконну постанову.

В судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ст.128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є не обґрунтованими, та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України

зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З позовної заяви та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВТ1№ 139901 від 10 квітня 2011 року слідує, що 10.04.2011 року позивача було зупинено інспектором ДПС та складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що позивач 10 квітня 2011 року в 21 годину 35 хвилин керував автомобілем Мерседес д/н НОМЕР_1, здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку «Обгін заборонено» , чим порушив п.п 3.25 ПДР .

10 квітня 2010 року за вказаним протоколом інспектором ДПС було винесено відносно позивача постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

З протоколу серії ВТ1 N 139901 від 10.04.2011 року вбачається, що він був складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, позивачу було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, він був ознайомлений зі змістом протоколу і від пояснень відмовився відповідно до ст.. 63 Конституції України.

Позивач знехтував можливістю скористатись своїм правом надання особисто пояснень по протоколу. Ним також не оскаржено дії інспектора ДПС , який, виходячи зі змісту позовної заяви , начебто, безпідставно склад на нього протокол та виніс постанову.

Обставини, на які посилається позивач, спростовуються матеріалами справи, оскільки він не надав суду доказів, що спростували б зазначені у складеному інспектором ДПС обставини скоєння ним правопорушення.

В силу ст.. 251 КУпАП обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і є доказами, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення у разі відсутності інших доказів.

Складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому ст. 255 КУпАП.

Вид адміністративного стягнення і штраф у сумі 340 грн. призначені виважено, з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни постанови інспектора ДПС м Херсона ОСОБА_2 від 10.04.2011 року немає.

Не можна визнати такими і посилання позивача в позовній заяві на те, що інспектор ДАІ мав на меті зупинити інший транспортний засіб та зафіксувати порушення п.п.3.25 ПДР, оскільки вони свого підтвердження матеріалами справи не знайшли.

При цьому не можна не вказати, що на такі обставини позивач вказав вперше лише в позовній заяві, що можна розцінити як його намагання уникнути адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 222, 255, 287-294 КУпАП, ст. ст. 9-11, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби м Херсона ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити повністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3