Справа № 2а-16207/10/0570
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мандичев Д.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року < > справа № 2а-16207/10/0570

зала судових засідань № 7 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Яманко В.Г., Юрко І.В., за участю секретаря Задоєнка О.В., за участю представників: позивача: ОСОБА_2 згідно договору; відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю; третьої особи: ОСОБА_4 особисто; ОСОБА_5 - за довіреністю; розглянувши апеляційні скарги Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області та товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2010 року у справі № 2а-16207/10/0570 за позовом ОСОБА_6 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області,треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм» м. Горлівка, ОСОБА_4 про визнання дій та рішень протиправними та про поворот виконання рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, який неодноразово уточнювався та доповнювався.

В остаточній редакції своїх позовних вимог позивач просив задовольнити позовні вимоги до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області в частині визнання протиправним відмови Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області в наданні йому можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року у справі № 2-2941/09; в частині визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року у справі № 2-2941/09; скасування постанови ВП № 19641069 Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаної ухвали, скасування акту опису та арешту майна серія АА № 701420, складеного 07.06.2010 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області; скасування постанови ВП № 19641069 про закриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаної ухвали, вирішення питання про поворот виконання постанови про відкриття виконавчого провадження та акту опису та арешту майна від 07.06.2010 року Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області шляхом приведення дій у первинний стан, який був до винесення даних документів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що третя особа у даній справі товариство з обмеженою відповідальністю «Шарм» звернулося з позовом про визнання рішення третейського суду недійсним. В порядку забезпечення позову 14.09.2010 року судом було прийнято ухвалу, з виконання якої витік даний спір. Відповідач порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV, а саме: не встановлення для боржника жодних строків для добровільного його виконання та його неповідомлення письмово про дату та час примусового вселення; - не складено акт опису та арешту у трьох примірниках, не вручено цю копію акту власнику описаного майна та не надано змоги позивачу ознайомитись із актом опису та арешту майна та надати свої письмові зауваження; - не внесено відмінні ознаки описаного та арештованого майна до акту опису та арешту, не внесено паспортні дані та адреса місця проживання особи, якій передано майно на зберігання, та яка відповідальна за зберігання цього майна; - відсутність у виконавчому документі найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) боржника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2010 року у справі № 2а-16207/10/0570 за позовом ОСОБА_6 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ТОВ Шарм» м. Горлівка та ОСОБА_4, про визнання дій та рішень протиправними та про поворот виконання рішень позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправними дії відповідача - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №19641069 від 07.06.2010 р. з примусового виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року у справі № 2-2941/09, визнано противоправною постанову ВП № 19641069 Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області від 07.06.2010 р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року у справі № 2-2941/09, визнано противоправним акт опису та арешту майна, складеного 07.06.2010 року АА № 701420 державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької по примусовому виконанню ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року у справі № 2-2941/09. Визнано противоправною постанову ВП № 19641069 Центрально Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області від 10.06.2010 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року у справі № 2-2941/09, вчинено поворот виконання постанови про відкриття виконавчого провадження та акту опису та арешту майна АА № 701420 від 07.06.2010 року Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області шляхом приведення дій у первинний стан, який був до винесення даних документів, а саме у такий спосіб: зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Шарм» м. Горлівка та відповідача - Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області повернути позивачу ОСОБА_6 м. Горлівка майно, описане в акті опису та арешту майна від 07.06.2010 р. АА № 701420 ; зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Шарм» м. Горлівка забезпечити безперешкодне входження та перебування позивача ОСОБА_6 у приміщенні підвалу № 1,2,3,4,5,12,13,14,15,18,19,20,21,22,23,24,25,І,ІІ, площею 378,4 кв.м., приміщенні 1-го поверху № 9,10,11,12,13,13«а»,13«б»,14,15,17,18,19,20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31, V,VI, площею 652,4 кв.м., усе загальною площею 1030,8 кв.м., будинку літ. И-1, загальною площею 19,1 кв.м., будинку літ. Л-1, ганок літ. Л, загальною площею 67,3 кв.м., спорудах 1,2,3, що знаходяться за адресою: м. Горлівка, вул. Леніна, 3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач - Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області та третя особа у справі - товариство з обмеженою відповідальністю «Шарм» подали апеляційні скарги, у яких просили скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуальногоо права.

У судовому засіданні представник відповідача та третіх осіб наполягали на задоволенні апеляційних скарг, з чим не погоджувався представник позивача. Сторони надали відповідні пояснення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційних скаргах, задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити, з наступних підстав.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

14.09.2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області у справі № 2-2941/09 за позовом ОСОБА_7 до постійно діючого третейського суду «Факт» при товарній біржі «Даліса», третя особа ТОВ «Шарм», про визнання недійсним рішення постійно діючого третейського суду «Факт» при товарній біржі «Даліса» від 04 березня 2009 року по справі № 06/09-V була постановлена ухвала про забезпечення позову, згідно якої клопотання відповідача про забезпечення позову було задоволено та ухвалено: «Передати на відповідальне зберігання та вселити відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Шарм», розташоване за адресою: м. Горлівка, вул. Леніна, 3 до нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Горлівка, вул. Леніна, 3 та до складу яких входять приміщення: підвалу № 1,2,3,4,5,12,13,14, 15,18,19,20,21,22,23,24,25,І,ІІ, площею37,4кв.м.,приміщення1гоповерху№9,10,11,12,13,13«а»,13«б»,14,15,17,18,19,20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31,V,VI, площею 652,4 кв.м., усе загальною площею 1030,8 кв.м., будинок літ. И-1, загальною площею 19,1 кв.м., будинок літ. Л-1, ганок літ. Л, загальною площею 67,3 кв.м. споруди 1,2,3 до розгляду справи по суті» (а.с. 32-33).

Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 16.09.2009 року у задоволенні позову ОСОБА_7 до постійно діючого третейського суду «Факт» при товарній біржі «Даліса», треті особи: ТОВ «Шарм», про визнання недійсним рішення постійно діючого третейського суду «Факт» при товарній біржі «Даліса» від 04 березня 2009 року по справі № 06/09-V було відмовлено (а.с. 14-17).

Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області було відкрито виконавче провадження, про що винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2010 р. за № ВП 19641069. Підставою для відкриття були заява ТОВ «Шарм», яка зареєстрована Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області 07.06.2010 року та ухвала Шахтарського міськрайонного суду Донецької області про забезпечення позову від 14.09.2009 року по справі № 2-2941/09 (а.с. 34).

07 червня 2010 року державним виконавцем Центрально Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області згідно акту опису й арешту майна було накладено арешт на майно, яке знаходилося за адресою: м. Горлівка, вул. Леніна, 3 та передано на зберігання ОСОБА_4 (а.с.38-43).

10.06.2010 року постановою Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області було закінчено виконавче провадження (а.с. 44).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів погоджується із застосуванням судом першої інстанції приписів Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон № 668).

Відповідно до приписів статті 3 Закону № 668, примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом, є виконавчими документами.

За вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді, 3) в інших передбачених законом випадках.

Згідно ст. 19 зазначеного Закону № 668, де, зокрема, визначені вимоги до виконавчого документу, передбачено, що у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; 2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; 3) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище,ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості,якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання чинності рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Як було встановлено судом першої інстанції, Шахтарським міськрайонним судом Донецької області відповідно до змісту вищевказаної ухвали взагалі не було зазначено (вказано) найменування та місцезнаходження боржника, який зобовязаний відповідно до даної ухвали вчинити дії щодо передачі вищевказаного приміщення та інше, а лише зазначена одна сторона ТОВ «Шарм» м. Горлівка, на користь якої виданий цей виконавчий документ та в інтересах якої повинні бути вчинені певні дії, та яка в контексті вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» є стягувачем.

Так, як правильно було зазначено судом першої інстанції, згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов'язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов'язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

В даному випадку вимог статті 19 Закону № 668 ні суд, ні виконавча служба не дотрималися.

Крім того, колегія суддів не може не погодитися з висновком суду першої інстанцїі стосовно того, що відповідно до частини 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 1.4. Інструкції про проведення виконавчих дій виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою. Під час огляду копії ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року по справі № 2-2941/09, яка була підписана суддею О.М. Вірченко, та міститься в матеріалах виконавчого провадження відповідача, судом першої інстанції встановлено відсутність відбитку печатки Шахтарського міськрайонного суду Донецької області, який ухвалив та видав цю ухвалу.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладається обовязок щодо дослідження виконавчого документа на предмет його відповідності вимогам законодавства про виконавче провадження, зокрема, вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких встановлюються обовязкові вимоги до виконавчого документа.

Крім того, колегія суддів вважає доречним зазначити, що відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження" зазначений Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону. У разі якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів наголошує, що державний виконавець, починаючи примусове виконання рішення, обов'язково повинен пересвідчитися: по-перше, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження; по-друге, чи здійснені ним дії, спрямовані на його добровільне виконання.

Отже, обов'язок державного виконавця з'ясувати обставину отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження передує вчиненню будь-яких дій стосовно примусового виконання рішення.

Колегія суддів зазначає, що законодавчо встановлена процедура поновлення строку добровільного виконання рішення не надає державному виконавцю право застосовувати заходи примусового виконання рішення у разі несвоєчасного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте, з матеріалів справи не вбачається, коли була отримана копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржником і чи була вона отримана взагалі?

Крім того, колегія суддів зазначає, що також відповідачем при здійсненні своїх повноважень було порушено й приписи ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», де, зокрема, зазначається, що копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Однак, відомостей про вручення боржнику зазначеної постанови матеріали справи також не містять.

Головним доводом апеляційної скарги відповідача є посилання та ту обставину, що суд першої інстанції не надав належної оцінки на зазначення в ухвалі від 14.09.2009 року про її негайне виконання.

Колегія суддів відзначає, що усі перелічені порушення відповідача у справі здаються незначними з огляду на головне порушення, яке «не помітили» органи державної виконавчої служби. Приймаючи копію ухвали Шахтарського міського суду від 14.09.2009 року про заходи забезпечення позову державний виконавець не дав ніякої оцінки тому факту, що в самій ухвалі визначений термін її дії - «до розгляду справи по суті» (абзац другий резолютивної частини ухвали, а.с. 33). В даному випадку відповідач зобовязаний був впевнитися чи розглянута справа по суті чи ні. А справа по суті була розглянута 16.09.2009 року.

З огляду на вищевикладене колегія вважає такий довід безпідставним.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що у даній нормі закону закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №19641069 від 07.06.2010 р. з примусового виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року по справі № 2-2941/09, визнання противоправною постанову ВП №19641069 Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області від 07.06.2010р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року по справі № 2-2941/09, визнання противоправним акт опису та арешту майна, складеного 07.06.2010 року АА № 701420 державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької по примусовому виконанню ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року по справі № 2-2941/09 та визнання противоправною постанову ВП № 19641069 Центрально Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області від 10.06.2010 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року по справі № 2-2941/09.

Проте, колегія суддів щодо задоволення судом першої інстанції вимог в частині зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм» м. Горлівка та відповідача - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області повернути позивачу ОСОБА_6 м. Горлівка майно, описане в акті опису та арешту майна від 07.06.2010 р. АА №701420, зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм» м. Горлівка забезпечити безперешкодне входження та перебування позивача ОСОБА_6 у приміщенні за адресою: м. Горлівка, вул. Леніна, 3, вважає зайвим, оскільки такі дії повязані з поворотом виконання рішення.

Відповідно до приписів ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У судовому засіданні колегією суддів було встановлено, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 19.08.2010 року рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 16.09.2009 року за позовом ОСОБА_7 до постійно діючого третейського суду «Факт» при товарній біржі «Даліса», треті особи: ТОВ «Шарм», про визнання недійсним рішення постійно діючого третейського суду «Факт» при товарній біржі «Даліса» від 04 березня 2009 року по справі № 06/09-V було скасовано. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19.08.2010 року ухвалу Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 16.09.2009 року про забезпечення позову також було скасовано.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стосовно ж задоволення судом першої інстанції позовних вимог в частині вчинення повороту виконання постанови про відкриття виконавчого провадження та акту опису та арешту майна АА №701420 від 07.06.2010 року Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області шляхом приведення дій у первинний стан, який був до винесення даних документів, то колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що відповідно до ч. 1 ст. 265 КАС України, питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, колегія суддів вважає доречним застосувати у даному випадку приписи ч. 2 ст. 11 та ст. 265 КАС України та здійснити поворот виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року у звязку з її скасуванням ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19.08.2010 року.

Апеляційна скарга третьої особи ТОВ «Шарм» містить міркування з приводу того хто є власником приміщення за адресою м. Горлівка, вул. Леніна, буд. 3 з посиланням на різні судові рішення. Але колегія суддів не вважає доречним оцінювати вказану обставину, оскільки предметом спору є дії відповідача у справі, а не питання про право власності.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, але судове рішення ухвалено з частковим порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги частково задовольнити, а постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 184, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, 201, п. 2 ч. 1 ст. 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області та товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм» - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2010 року у справі № 2а-16207/10/0570 змінити.

Викласти абзац перший резолютивної частини постанови у наступній редакції: Адміністративний позов ОСОБА_6 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову ТОВ Шарм» м. Горлівка та ОСОБА_4, про визнання дій та рішень протиправними та про поворот виконання рішень задовольнити частково.

Викласти абзац шостий резолютивної частини постанови у наступній редакції:

Здійснити поворот виконання ухвали Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2009 року у звязку з її скасуванням ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19.08.2010 року.

Виключити з резолютивної частини постанови абзаци сьомий та восьмий.

В іншій частині залишити постанову без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції Вищого адміністративного суду України, а в разі виготовлення повного тексту у відповідності до ч. 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлений 21 жовтня 2010 року.

Головуючий суддя Г.М.Міронова

Судді І.В.Юрко

ОСОБА_8