Справа № 823/3489/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року справа № 823/3489/15

м. Черкаси

08 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася державна податкова інспекція у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 1786 грн. 69 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, перебуваючи з грудня 2012 року на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, має непогашену заборгованість зі сплати єдиного податку в розмірі 1786 грн. 69 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, в позовній заяві заявив клопотання, в якому просить суд провести засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності 28.11.2012, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.08.2015) та перебуває на обліку в державній податковій інспекції у Черкаському районі як платник податків і зборів.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку, встановлено Главою 1 Розділу XIV Податкового кодексу України.

Згідно п. 291.2. статті 291 Глави 1 Розділу XIV Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п. 291.3. ст. 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пункт 291.4. ст. 294 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи-підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150 000 гривень;

2) друга група - фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000 гривень.

3) третя група - фізичні особи-підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 20 осіб; обсяг доходу не перевищує 3 000 000 гривень;

4) четверта група - юридичні особи-суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: середньооблікова кількість працівників не перевищує 50 осіб; обсяг доходу не перевищує 5 000 000 гривень;

5) п'ята група - фізичні особи-підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена; обсяг доходу не перевищує 20 000 000 гривень;

6) шоста група - юридичні особи-суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 20 000 000 гривень.

Зі змісту п.п. 298.1.1. п. 298.1. статті 298 Податкового кодексу України вбачається, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву щодо обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, на підставі якої органом державної податкової служби видається свідоцтво платника єдиного податку.

Зареєстровані в установленому порядку фізичні особи-підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація.

Зареєстровані в установленому законом порядку суб'єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої - шостої груп, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації (п.п. 298.1.2. п. 298.1. ст. 298 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 298.1.4. п. 298.1. ст. 298 Податкового кодексу України суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб'єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

03 грудня 2012 року відповідачем до державної податкової інспекції у Черкаському районі подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування (група 3; ставка єдиного податку 5 %; місце провадження господарської діяльності: Черкаська область, Черкаський район, с. Яснозір'я, вул. Першотравнева, 23)

03.12.2012 відповідачу видано свідоцтво платника єдиного податку серія Б №188736.

Згідно п. 296.3 ст. 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої - шостої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Відповідно до п. 293.1. статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до п.п. 293.3.1 п. 293.3 ст. 293 Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку встановлюється у розмірі: для третьої і четвертої груп платників єдиного податку:

1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом;

2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Судом встановлено, що податковий борг фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 виник на підставі:

- звітної податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за ІІІ квартали 2013 року № від 30.10.2013, в якій відповідач самостійно визначив суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 475,50 грн.;

- звітної податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2013 рік № від 07.02.2014, в якій відповідач самостійно визначив суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 350,00 грн.;

- звітної податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І квартал 2014 року № від 12.05.2014, в якій відповідач самостійно визначив суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 2500,00 грн.;

- звітної податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за півріччя 2014 року № від 08.11.2014, в якій відповідач самостійно визначив суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 9062,50 грн.;

- звітної податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за ІІІ квартали 2014 року № від 08.11.2014, в якій відповідач самостійно визначив суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 11,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення від 29.12.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з єдиного податку у розмірі 170,00 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акта камеральної перевірки від 26.12.2014 №1289/17-008, в якому встановлено порушення термінів подання декларації платника єдиного податку. Податкове повідомлення-рішення отримано відповідачем 05.01.2015, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- податкового повідомлення-рішення від 29.12.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з єдиного податку на суму 500,10 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акта камеральної перевірки від 26.12.2014 №1300/17-008, в якому встановлено порушення термінів сплати єдиного податку з фізичних осіб. Податкове повідомлення-рішення отримано відповідачем 05.01.2015, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Означені вище суми самостійно розрахованих податкових зобов'язань з єдиного податку відповідачем в установлені чинним законодавством терміни повністю не сплачено.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались, суми грошових зобов'язань за ними не сплачені.

Відповідно до зворотнього боку облікової картки з єдиного податку з фізичних осіб загальна сума податкового боргу відповідача складає 1786,69 грн.

Згідно п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої - шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

За правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до Податкового кодексу України (п. 300.1. статті 300 Податкового кодексу України).

Так, за змістом п.п. 14.1.175. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання в установлені строки, державною податковою інспекцією у Черкаському районі на адресу відповідача була направлена податкова вимога №1012-25 від 02.12.2014 на суму 9186 грн. 31 коп.

Відповідно до п. 87.11. статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати єдиного податку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід бюджету через державну податкову інспекцію у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області 1786 (одна тисяча сімсот вісімдесят шість) грн. 69 коп. податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 21.09.2015.