Справа № 2а/0570/7573/2011
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хохленков О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року справа № 2а/0570/7573/2011

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Казначеєва Е.Г.

суддів Яманко В.Г. , Васильєва І. А.

за участю секретаря Гудковій К.І., представника позивача ОСОБА_2, за довіреністю від 05.08.2011 року, представника відповідача ОСОБА_3. за довіреністю від 21.09.2011 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Червоногвардійському районі міста Макіївки Донецької області та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Червоногвардійському районі м.Макіївкі на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/7573/2011 за позовом ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Червоногвардійському районі міста Макіївки Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Червоногвардійському районі м. Макіївки про стягнення заборгованості у сумі 140548 грн. 70 коп.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в Червоногвардійському районі міста Макіївки Донецької області (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Червоногвардійському районі м.Макіївкі (далі відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню пенсій у сумі 140548 грн. 70 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2011 року позовні вимоги задоволені частково, а саме суд першої інстанції стягнув з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Червоногвардійському районі м. Макіївки на користь ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Червоногвардійському районі м. Макіївки, суму заборгованості по відшкодуванню пенсій за період з січня 2011 року по березень 2011 року громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сумі 4517 (чотири тисячі сімнадцять) гривень 79 копійок. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, апеляційну скаргу відповідача не обґрунтованою та такою що підлягає залишенню без задоволення, постанову суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, апеляційну скаргу позивача не обґрунтованою та такою що підлягає залишенню без задоволення, постанову суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови, якою відмовити в задоволені позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем були направлені відповідачу акти щомісячних звірок витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з січня 2011 року по березень 2011 року на загальну суму 140 548 грн. 70 коп. Відповідач відмовився підписати акт звірки на відшкодування цих витрат.

У відповідності до ст. 12 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону (крім норм, зазначених в абзаці шостому пункту 1 цього розділу) та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України. Бюджет Пенсійного фонду України в зазначений період затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно зі ст. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001 з наступними змінами та доповненнями. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання.

інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі, та управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.

У відповідності до п. 5 ст. 4 вказаного Положення, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу органів Пенсійного фонду України щодо, зокрема, забезпечення додержання підприємствами, установами, організаціями та громадянами законодавства про пенсійне забезпечення; забезпечення збирання та акумулювання страхових внесків, інших надходжень до бюджету Пенсійного фонду України відповідно до законодавства; стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не сплачених сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування; призначення і виплати пенсій; забезпечення повного та своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій, допомоги на поховання та інших соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Порядком, визначено механізм відшкодування зазначених витрат на централізованому рівні, а саме Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України. А тому відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно п. 4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до плі. 5.6,7 Порядку, органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його, відповідно, головним управлінням ПФУ і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Головні управління ПФ та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві або професійного захворювання та пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, та до 20 числа місяця наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Судом першої інстанції з огляду на матеріали справи вірно зазначено, що пенсії ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11. ОСОБА_12. ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17. ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26. ОСОБА_27, ОСОБА_28. ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32. ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39. ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43. ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, Оленцової Т І., ОСОБА_47. ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50. ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56. ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59. ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62 призначені відповідно до ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788, а саме вищезазначені особи отримали пенсію відповідно до зазначеного закону. На підставі викладеного та беручи до уваги те що пенсії в разі втрати годувальника призначаються лише особам прямо вказаним в Законі України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105, колегія суддів зазначає, що викладеним особам пенсія по втраті годувальника не може бути призначена, оскільки на момент загибелі годувальника вони були працездатними, тому відповідач відшкодовувати позивачу суми виплачених пенсій не повинен.

Відповідно до ст.. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105, непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Стосовно ОСОБА_63 та ОСОБА_64 то як встановлено судом першої інстанції, зазначені особи є повнолітніми не працюючими особами, в яких не встановлено фізичних або психічних вад та не є учнями чи студентами.

Згідно зі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Вищезазначені обставини позивач в апеляційній скарзі доказами не спростовує.

З огляду на викладені норми законодавства та з врахуванням встановлених обставин справи за вимогами Закону №1105 зазначеним особам пенсія не може бути призначена, оскільки на момент загибелі годувальника вони були працездатними, на підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відшкодовувати позивачу суми виплачених пенсій відповідач не повинен. Чинним законодавством України не передбачено відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій з коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

Стосовно відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій громадянам ОСОБА_65 та ОСОБА_6 колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено, годувальники цих осіб загинули внаслідок дорожньо - транспортних подій. Винними в цих подіях визначені треті особи.

Проте відповідно до матеріалів справи, а саме акту за формою Н-1, які були складені за вказаною подією, в них зазначено що смертельне травмування ОСОБА_66 та ОСОБА_5 сталося при виконанні ними трудових обов'язків. ОСОБА_66 працював кіномеханіком в палаці культури ш/у ім.Орджонікідзе. Був направлений в кінопрокат за прокатним кінофільмом в м. Макіївку. По дорозі автомобіль на якому їхав ОСОБА_66 потрапив в ДТП та він загинув. По результатам розслідування був складений акт по формі Н-1, як нещасний випадок на виробництві (а.с.165). ОСОБА_67 працювала водієм тролейбуса. 25.02.1996 року вона зупинила тролейбус для заміни струмоприемніків та в цей момент була смертельно травмована іншим автомобілем. По результатам розслідування був складений акт за формою Н-1, як нещасний випадок на виробництві (а.с.203)

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що в даному випадку відмова відповідача відшкодувати витрати на виплату пенсій в разі втрати годувальника не ґрунтується на вимогах закону.

Преамбулою Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Цим законом не передбачено право Фонду соціального страхування, який має здійснити страхову виплату застрахованій особі, зворотної вимоги до винної особи. Таке право страховика передбачено ст. 993 ЦК України лише в разі виплати ним страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином зазначені обставини підтверджують прямий зв'язок смерті ОСОБА_66 та ОСОБА_5 з виконанням ними трудових обов'язків, що відповідає вимогам Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Колегія суддів зазначає що Фонд соціального страхування може в разі відшкодування звернутись до третіх осіб з зворотною вимогою відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України.

Тому в даному випадку відповідач повинен відшкодовувати суми пов'язані з виплатою пенсій утриманцям ОСОБА_6 та ОСОБА_68М, в разі втрати годувальника.

Проте колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при задоволені позовних вимог в зазначеній частині не вірно визначено суму яка підлягає відшкодуванню, а саме судом першої інстанції визначена сума 4517 гривень 79 копійок, проте відповідно до матеріалів справи до зазначеної суми включена сума на адресної допомоги в розмірі 3975,69 грн., з цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 «Про деякі питання пенсійного забезпечення» запроваджена державна адресна допомога, яка сплачується у разі, якщо розмір пенсії не досягає встановленого відсотка прожиткового мінімуму.

З положень статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» вбачається, що законом не передбачено обов'язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодувати Пенсійному фонду витрати, пов'язані з виплатою державної адресної допомоги.

Крім того, відповідно до пункту 4 Порядку №5-4/4 встановлено перелік виплат, які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду, серед яких відсутні витрати, пов'язані з виплатою державної адресної допомоги.

Враховуючи зазначене колегія судів зазначає, що сума державної адресної допомоги в розмірі 3975,69 грн. не підлягає стягненню.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права в частині не вірного визначення суми яка підлягає стягненню з відповідача, що відповідно обумовлює зміну постанови суду першої інстанції з визначенням суми яка підлягає стягненню з відповідача, а саме 542,1 грн..

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Червоногвардійському районі міста Макіївки Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/7573/2011 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Червоногвардійському районі м.Макіївкі на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/7573/2011 задовольнити частково

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/7573/2011 змінити.

В абзаці 2 резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/7573/2011 змінити вислів «в сумі 4517 (чотири тисячі сімнадцять) гривень 79 копійок» висловом «в сумі 542 (пятсот сорок дві) гривні 10 копійок».

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/7573/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст складено 03 жовтня 2011 року

Головуючий суддя Е.Г.Казначеєв

Судді В.Г.Яманко

ОСОБА_69