Справа № 2-а-273/10
Суддя: Шумко В. А.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ржищевський міський суд Київської області
Справа № 2-а-273/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Шумка В. А.,

при секретарі Мироненко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про проведення перерахунку та виплати пенсій та доплат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначив, що він, являючись ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до першої категорії, інвалідом другою групи, перебуває на обліку у відповідача та отримує відповідну допомогу. В вересні 2010 року позивач звернувся до відповідача, щодо здійснення відповідного перерахунку, так як розмір отриманої допомоги не відповідає законодавству, але відповідач відмовив в задоволенні його заяви, що на думку позивача є порушенням його права, в зв'язку з чим просить визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати вчинити певні дії.

В судове засідання позивач не з'явився, але подав письмову заяву, що просить справу розглядати за його відсутності та позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, але подавши письмові заперечення №04/4930 від 01.12.2010 року (вхідний №3605 від 06.12.2010 року) проти позову заперечує, просить справу розглядати без участі представника відповідача за наявними у справі доказами, просить застосувати строк позовної давності та залишити позов без розгляду.

Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 72 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Сторонами визнається та не ставиться під сумнів, що позивач будучи ліквідатором аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалідом другої групи, захворювання пов'язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку у відповідача та отримує державну пенсію.

Виходячи з встановлених обставин суд вважає, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо нарахування та розміру пенсій позивачу.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення

визначені та закріплені в Законі України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 54 Закону України „ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені підстави та умови призначення державної пенсії.

Вихідним критерієм обрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст. 28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при розрахунку державної пенсії, передбаченої ст. 54 Закону України „ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. До позиції відповідача, що виплата пенсії позивачу здійснюється відповідно до постанов Кабінету Міністрів України, суд ставиться критично та вважає, що позовні вимоги про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплатити держану пенсію та додаткову пенсію підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 45 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Так як позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 10 вересня 2010 року, то відповідача необхідно зобов'язати зробити перерахунок з 01 вересня 2010 року.

При цьому суд, враховуючи заперечення відповідача, вважає за необхідне в іншій частині позову щодо перерахунку та виплати пенсії за період з 01.01.2006 року по 31.08.2010 рік, відмовити.

Не підлягає до задоволення вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача проводити надалі нарахування пенсії гр. ОСОБА_1 З постійним врахуванням кожного змінення мінімального розміру пенсії за віком, з дня встановлення нового розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки дана вимога на майбутнє виплачувати позивачу додаткову пенсію не відповідає змісту законодавства. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Приймаючи до уваги обставини справи, суд, у відповідності до ст. 88 КАС України, вважає за можливе звільнити Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі від сплати судових витрат.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 2,11,69,71,104,160-163 КАС України, ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково .

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області щодо відмови здійснити перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 неправомірними .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з 01 вересня 2010 року.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Ржищівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя