Справа № 813/1248/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року Справа № 813/1248/15

15 год. 02 хв.

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Небесна М.В.

представника позивача Баланда І.П.,

представника відповідача не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом за позовом Управління Пенсійного фонду України у Жидачівському районі Львівської області про стягнення заборгованості з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос».

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Управління Пенсійного фонду України у Жидачівському районі Львівської області (далі - позивач, УПФ України у Жидачівському районі) з адміністративним позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (далі - відповідач, С/г ТОВ «Колос»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, в сумі 1639,64 грн. за січень, лютий 2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання вимог п. 6.4 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, С/г ТОВ «Колос» направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам підприємства відповідача, призначених за Списком № 2 за період січень, лютий 2015 року. Відповідно до вимог п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір сум до відшкодування для пільгових пенсій, призначених за Списком № 2 становить 100 %. Оскільки станом на день звернення до суду відповідач понесених позивачем витрат за вказаний період 2015 року на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за Списком № 2, не відшкодував, просить суд їх стягнути.

В судовому засіданні 22.09.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на заперечення № 2524/06-11 від 20.04.2015 року /а.с.20-21/, просив позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

06.04.2015 року за вх. № 10896 надійшло заперечення на адміністративний позов /а.с.14-15/. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що виходячи з аналізу підп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій трактористам-машиністам і дояркам (операторам машинного доїння), свинаркам-оператором, які працювали на підприємствах сільського господарства, здійснюється з 01.01.2005 року за рахунок коштів державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. Щодо набрання з 01.01.2015 року Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок зазначив, що виключення з переліку загальнодержавних податків і зборів фіксованого сільськогосподарського податку не означає автоматичного покладення обов'язку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, на сільськогосподарські підприємства, які в силу змін до податкового кодексу України стали платниками єдиного внеску 4 групи. Крім того, на переконання відповідача, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій трактористам машиністам і дояркам (операторам машинного доїння), свинаркам-операторам, які працювали на підприємствах сільського господарства, покриваються за рахунок Державного бюджету України незалежно від того є такий сільськогосподарський виробник платником фіксованого сільськогосподарського податку, єдиного податку чи перебуває на загальній системі оподаткування, а витрати на виплату та доставку пільгових пенсій іншим особам, крім трактористів-машиністів, доярок (операторів машинного доїння), свинарок-операторів, підприємства сільського господарства повинні сплачувати на загальних підставах. Крім того, зазначив, що розрахунок фактичних витрат з 2015 року № 224/04-36/2 від 12.01.2015 року в частині відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в частині виплат ОСОБА_2 З врахуванням викладеного, просив у задоволенні позову відмовити.

З врахуванням строків розгляду справи визначених ст. 122 КАС України, суд, відповідно до ч. 4 ст. 128 та ч. 6 ст. 71 КАС України, розглядає справу за відсутності відповідача на основі наявних доказів.

Суд заслухав пояснення представника позивача, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

С/г ТОВ «Колос» зареєстроване як юридична особа 18.01.2000 року з присвоєнням коду та зареєстроване платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування /а.с.8/.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках передбачених Конституцією та законами України, згідно ч. 3 ст. 6 КАС України.

Відповідно до приписів п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 цього ж Закону для платників збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону.

Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи зокрема працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими i особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1, Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - Список № 1, Список № 2).

Так, відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, за вказаними вище пунктами, зокрема: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року; в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті; д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті; е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті; є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті; ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п'ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої цієї статті. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (з наступними змінами та доповненнями) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (далі - Інструкція).

Згідно з п. 6.1 Інструкції, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Крім того, п. 6.7. Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом встановлено, що за період роботи на підприємстві відповідача його працівник ОСОБА_2 одержав право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію протоколу про призначення пільгової пенсії № 147908и від 06.09.2012 року, а також копію довідки на підтвердження пільгового стажу тракториста-машиніста, виданої керівником підприємства відповідача від 21.05.2012 року /а.с.6, 7/.

До матеріалів справи позивачем долучено копію розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, призначеної відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року /а.с.5/.

Судом встановлено, що підприємством відповідача оскаржено вказаний розрахунок № 224/04-36-2 від 12.01.2015 року, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії адміністративного позову, копії ухвал про відкриття провадження в адміністративній справі № 813/2513/15, а також ухвали про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду у справі № 813/2513/15 /а.с.28-31, 36- 37, 38, 39/.

Судом відповідно до ухвали від 25.05.2015 року зупинено провадження в адміністративній справі № 813/1248/15 за позовом УПФ України у Жидачівському районі про стягнення заборгованості з С/г ТОВ «Колос» (суддя Кравців О.Р.) - до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі № 813/2513/15 (суддя Брильовський Р.М.) за позовом Сільськогосподарського ТзОВ «Колос» до УПФ України в Жидачівському районі про визнання нечинним розрахунку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/2513/15 від 14.07.2015 року за позовом С/г ТОВ «Колос» до УПФ України в Жидачівському районі про визнання нечинним розрахунку, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З врахуванням того, що вказану постанову Львівського окружного адміністративного суду не оскаржено та така набрала законної сили, суд, з врахуванням думки представника позивача та зваживши на строки розгляду справи, поновив провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Таким чином, судом встановлено, що УПФ України в Жидачівському районі надсилаючи позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 224/04-36/2, діяло у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Представник відповідача акцентував увагу, що, на його переконання, винятком з правила про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій особам, які були зайняті на роботах за Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями, є порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначено відповідно до п. «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону України № 1788, оскільки за змістом абз. 5 підп. 1 п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України № 1058 виплата пенсій таким особам здійснюється до 01.01.2005 року - Пенсійним фондом України, а після 01.01.2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону України, таким чином і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок коштів Державного бюджету України. На підтвердження цього факту покликався на постанову Верховного суду України від 12.06.2012 року.

Всупереч вказаному, як обґрунтовано зазначив представник позивача, управління звернулося із заявою про перегляд рішення суду касаційної інстанції з приводу неоднакового застосування п. 2 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України № 1058 і таку заяву управління задоволено. Однак Верховний суд України зазначає, що порядок за якого витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються з січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України стосується лише витрат на доставку та призначення пільгових пенсій, призначених особам на підставі ст. 14 Закону України № 1788, а пільгова пенсія пенсіонеру щодо якого виставлено розрахунок з 2015 року та заявлено позовні вимоги на відшкодування відповідних витрат, призначена їй відповідно до ст. 13 Закону України № 1788. Зазначив, що аналогічна позиція викладена також у висновках Верховного суду України від 01.05.2012 року та у висновках Верховного суду України від 01.02.2013 року. Таким чином, належно аргументовано, що Постанова Верховного суду України від 12.06.2012 року не може бути обов'язковою в порядку ст. 244-2 КАС України, оскільки не містить норм права, на які покликається представник відповідача.

Крім того, звернув увагу, що для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням того, що відповідач не виконав вимог ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: не відшкодував в повному обсязі понесені позивачем фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам С/г ТОВ «Колос» за період січень, лютий 2015 року в сумі 1639,64 грн., доказів на спростування доводів позивача не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (Львівська область, Жидачівський район, с. Баківці; ) на користь управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області (Львівська область, м. Жидачів, вул. Я. Мудрого, 8; ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 2), в сумі 1639 (одна тисяча шістсот тридцять дев'ять) грн. 64 коп.

3. Судові витрати зі сторін не стягувати.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 06.10.2015 року.

Суддя Кравців О.Р.