Справа № 464/6516/15-а
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/6516/15-а
пр.№ 2-а/464/168/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.,

при секретарі Бондар Н.С.,

за участю позичача ОСОБА_1,

представника Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання протиправними дій, про зобовязання встановити підвищення до пенсії за віком як реабілітованій особі,-

в с т а н о в и в:

30.07.15р. позивачка звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання протиправними дій, про зобовязання встановити підвищення до пенсії за віком як реабілітованій особі, покликаючись на те, що її було реабілітовано на підставі ЗУ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», що стверджується довідкою про реабілітацію № 57/в від 06.02.1992 року. Просить зобовязати відповідача встановити їй підвищення до пенсії як реабілітованій особі в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком та виплачувати з 30.01.2015 року.

Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, дала пояснення алогічні викладеним в змісті позову.

Представник відповідача позов не визнав, вважає що виплата до пенсії, яка на даний час проводиться позивачці, є правомірною.

Вислухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, як одержувач пенсії за віком.

Як вбачається із довідки про реабілітацію від № 57в від 06.02.1992 року позивачку було реабілітовано як члена сімї репресованого, на підставі ст.3 Закону Української РСР від 17.04.1991р. "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

З розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова №158418 від 28.08.2014 року убачається, що відповідно до розрахунку позивачу доплачується до пенсії за віком як реабілітованому члену сімї 43,52 грн.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654, з 01.09.2008р. громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40грн., а членам їх сімей, яких було примусово переселено - 43,52грн.

Статтею 77 п."г" Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 15.05.1992р. з наступними змінами і доповненнями передбачено, що громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні", призначені пенсії підвищуються на 50 відсотків, а членам їх сімей, яких було примусово переселено - на 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 6 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"передбачено, що прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим законом, встановлюються надбавки та здійснюється їх підвищення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у тому числі з боку органів державної влади.

Статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено розмір мінімальної пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р., прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної пенсії за віком.

За чинним законодавством України, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак, згідно ст.28 даного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Згідно із вимогами ч.1 ст.9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком, наведене у ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", слід застосовувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідачем підвищення до пенсії виплачується в обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654, що суперечить Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Суд вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова протиправно виплачувало позивачу підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено п. «г» ч.1 ст.77 зазначеного Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача стосовно зобов'язання відповідача встановити позивачу підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину на підставі п. «г» ч.1 ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При визначені розміру підвищення суд задовольняє позов частково, оскільки відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 яка ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідки про реабілітацію від № 57в від 06.02.1992 року убачається, що позивача було репресовано та реабілітовано саме як члена сімї. Тому суд вважає, що підвищення до її пенсії має бути в розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії.

Відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлений шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що не враховано судом.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом 30.07.2015р., суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача слід задоволити з 30.01.2015р.

На підставі ст..8, ч.2 ст.19 Конституції України, ст..77 п."г" Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.28, п.6 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , керуючись ст.70, 71, 99, 159-163, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо виплати позивачу ОСОБА_1 підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено п. «г» ч.1 ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 30.01.2015р., з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст.186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: