Справа № 806/5654/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"09" вересня 2015 р. Справа № 806/5654/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна", Житомирської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" липня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" до Житомирської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення-рішення Житомирської митниці від 04.07.2013 року № 61 в частині нарахування податку на додану вартість в розмірі 43195,83грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 23649,31грн.

Визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення-рішення Житомирської митниці від 04.07.2013 року №60 в частині застосування митних платежів в розмірі 215979,25грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 118238,57грн

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з даною постановою товариство та митниця звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять: товариство з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, Житомирська митниця Державної фіскальної служби України - скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити повністю.

Представник товариства підтримав свою апеляційну скаргу і не визнав апеляційної скарги митниці.

Представник Житомирської митниці Державної фіскальної служби України підтримав свою апеляційну скаргу і не визнав апеляційну скаргу товариства.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" за митними деклараціями: №101000009/2010/009476 від 01.10.2010, №101000009/2010/009923 від 14.10.2010, №101000009/2010/010125 від 18.10.2010, №101000009/2011/003187 від 18.03.2011, №101000009/2011/004239 від 11.04.2011, №101000009/2011/012760 від 05.10.2011, №101000009/2011/015079 від 17.11.2011, №101000009/2011/015085 від 21.11.2011, №101060000/2012/002975 від 03.03.2012, №101060000/2012/005778 від 19.04.2012, №101060000/2012/007344 від 15.05.2012, №101060000/2012/009038 від 08.06.2012, №101060000/2012/010394 від 27.06.2012, №101060000/2012/011532 від 16.07.2012, №101060000/2012/011670 від 17.07.2012, №101060000/2012/013721 від 14.08.2012 проведено митне оформлення товару: "поліпропіленова трубчаста (рукавна; кругова) тканина" із заявленим кодом згідно з УКТ ЗЕД - НОМЕР_1 "тканини з синтетичних комплексних ниток, виготовлені із стрічкових або подібної форми ниток з поліетилену або поліпропілену завширшки 3 м або більше" (крім ВМД від 14.12.2010 та від 17.11.2011), сплата ввізного мита здійснювалась за пільговою ставкою 1%.

Житомирською митницею Міндоходів на підставі наказу №127 від 17.04.2013 року, згідно з п.7 ч.1 ст.336, ст.351 Митного кодексу України проведено документальну невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні у період з 30.09.2010 року по 15.08.2012 року, товару "поліпропіленова трубчаста (рукавна; кругова) тканина", за результатами якої складено акт від 30.05.2013 року № 28/13/101000000/НОМЕР_2 (а.с.9-13), яким встановлено порушення вимог п.п.54.3.6 п.54.3 ст. 54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України, в результаті чого визначено платнику податків ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" податкові зобов'язання в сумі 376 708,45 грн., в тому числі по ввізному миту - 3130923,72 грн., по податку на додану вартість - 62 784,73 грн., які підлягають перерахуванню до Державного бюджету України.

Митним органом, за результатами проведеної перевірки актом від 30.05.2013, заявлений ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" код товару за вищезазначеними ВМД згідно з УКТ ЗЕД - НОМЕР_1 був змінений на інший код згідно з УКТЗЕД - НОМЕР_3 "тканини з синтетичних комплексних ниток, виготовлені із стрічкових або подібної форми ниток з поліетилену або поліпропілену завширшки менш як 3 м", ставка ввізного мита якого складає 5%.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивачем 13.06.2013 року направлено до контролюючого органу заперечення на зазначений акт, за результатами розгляду яких, останній залишено без змін (а.с.14-17) та 04 липня 2013 року винесено:

- податкове повідомлення - рішення № 60, яким товариству донараховано ввізного мита та визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 432 162,29 грн., в тому числі за основним платежем - 313 923,72 грн., за штрафними санкціями - 118238,57 грн. (а.с.21);

- податкове повідомлення - рішення №61, яким позивачу донараховано податок на додану вартість з ввезених товарів та визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 86434,04 грн., в тому числі за основним платежем - 62 784,73 грн., за штрафними санкціями - 23 649,31 грн. (а.с.20).

Відносини, пов'язані з митним оформленням товару в період з 01.10.2010 по 14.08.2012, коли позивачем ввозилась спірна продукція за ВМД: №101000009/2010/009476, №101000009/2010/009923, №101000009/2010/010125 №101000009/2011/003187, №101000009/2011/004239, №101000009/2011/012760, №101000009/2011/015079, №101000009/2011/015085, №101060000/2012/002975, №101060000/2012/005778, №101060000/2012/007344, №101060000/2012/009038, №101060000/2012/010394, №101060000/2012/011532, №101060000/2012//011670, №101060000/2012/013721, врегульовані Митним кодексом України від 11.07.2002 № 92-IV (втратив чинність 01.06.2012) та діючим Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Що стосується правомірності зміни Житомирською митницею класифікації товару за УКТЗЕД з НОМЕР_1 на код НОМЕР_3 та відповідно донарахування грошових зобовязань за вантажно-митними деклараціями №101000009/2010/009476 від 01.10.2010, №101000009/2010/009923 від 14.10.2010, №101000009/2010/010125 від 18.10.2010, №101000009/2011/003187 від 18.03.2011, №101000009/2011/004239 від 11.04.2011, №101000009/2011/012760 від 05.10.2011, №101000009/2011/015079 від 17.11.2011, №101000009/2011/015085 від 21.11.2011, №101060000/2012/002975 від 03.03.2012, №101060000/2012/005778 від 19.04.2012, №101060000/2012/007344 від 15.05.2012, тобто в період з 01.10.2010 по 15.05.2012 включно, суд зазначає, що в даному випадку необхідно керуватись чинними на той час нормами Митного кодексу України від 11.07.2002 (МКУ від 2002 року).

Суд першої інстанції, перевіряючи спірні податкові повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що рішення № 60 в частині митних платежів підлягає скасуванню в розмірі 215979,25 грн (313923,72грн - 97944, 47грн), а рішення № 61 в частині податку на додану вартість підлягають скасуванню в розмірі 43195,83 грн (62784,73 грн - 19588,90 грн).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до п.35 ст.1 Митного кодексу України від 11.07.2002, пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур.

Відповідно до п.19 ст.1 Митного кодексу України від 11.07.2002 митні процедури - це операції, пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Отже, митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і які мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

При цьому, відповідно до підпункту 16 пункту розділу "Митний контроль" Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 квітня 2005 року № 314 України (Порядок) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), при прийнятті вантажної митної декларації для оформлення здійснюється перевірка правильності класифікації та кодування товарів.

Абзацом 1 статті 313 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Згідно з ч.2 ст.78 Митного кодексу України від 11.07.2002 митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі цього Кодексу відповідно до заявленого митного режиму.

Зокрема, пунктом 32 розділу «Здійснення митних процедур» «Порядку, завершення митного оформлення проводиться, також шляхом поставлення згідно з «Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації» відбитка особистої номерної печатки посадової особи ПМО, яка завершила митне оформлення.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (ч.1 ст.69 Митного кодексу України 2002 року).

За змістом ст.17 Закону України "Про Єдиний митний тариф" від 05.02.1992 № 2097-XI, мито нараховується митним органом України відповідно до положень цього Закону і ставок Єдиного митного тарифу України, чинними на день подання митної декларації.

Податковим кодексом України та п.10.2 ст.10 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР визначено, що контроль за правильністю нарахування та сплатою податку на додану вартість до бюджету при імпорті товарів покладено на митний орган.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю, контролюючими органами після завершення митного оформлення лише за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Вищенаведена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 04.07.2013 по справі №21-202а13.

Під час здійснення митного оформлення та контролю за розмитненням вищевказаного товару в період з 2010 по 2012 рік у відповідача були відсутні будь-які зауваження щодо порушення відповідачем законодавства України, в тому числі і щодо невірного визначення коду товару.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що за нормами Митного кодексу України від 2002 року, у митного органу було відсутнє право як таке на зміну класифікації товару після завершення його митного оформлення за умови відсутності порушень законодавства зі сторони декларанта, оскільки приймаючи вантажні митні декларації, здійснив контроль за віднесенням товару до певного коду товарної номенклатури та пропустив товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не мав правових підстав для прийняття спірних податкових повідомлень №60 та №61 про донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та митних платежів в частині досліджених митних декларацій у зв'язку з виявленням митним органом допущеної помилки стосовно класифікації товару.

Нормами Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (МКУ від 2012 року), інакше врегульовано правосуб'єктність митного органу, пов'язану із можливістю зміни коду товару після митного оформлення, починаючи з 01.06.2012, тобто з моменту вступу його у законну силу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо правомірності зміни Житомирською митницею коду товару, ввезеного ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" за УКТЗЕД з НОМЕР_1 на код НОМЕР_3 за вантажно-митними деклараціями №101060000/2012/009038 від 08.06.2012, №101060000/2012/010394 від 27.06.2012, №101060000/2012/011532 від 16.07.2012, №101060000/2012/011670 від 17.07.2012, №101060000/2012/013721 від 14.08.2012, оскільки відповідно до норм законодавства митний орган має право на самостійну класифікацію товару також після митного оформлення товарів в порядку митного контролю, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 313 Митного кодексу України від 13.03.2012 передбачено, що митні органи класифікують товари, тобто, відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.1,2 ст.69 Митного кодексу України від 2012 року, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари (ч.4 ст.69 Митного кодексу України від 2012 року).

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч.7 ст.69).

Частинами 14,15 статті 354 Митного кодексу України від 2012 року передбачено, що в разі складення акту перевірки, рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки. Доводи стосовно незгоди з рішеннями митного органу щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування викладаються підприємством під час апеляційного оскарження податкових повідомлень-рішень про визначення суми грошового зобов'язання, винесених за результатами документальної перевірки, у порядку, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції встановлено, що у товаросупровідних документах, наданих ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" до митного оформлення, реквізити яких зазначені в гр.44 МД, зазначено комерційну ширину тканини (у складеному (плоскому) вигляді) 160,175,184,194 см.

У відповідності до УКТ ЗЕД тканини, виготовлені із поліпропіленових стрічкових ниток класифікуються у товарній позиції 5407. Визначальним чинником для однозначної класифікації тканини, виготовленої із поліпропіленових стрічкових ниток, є її ширина. Норма визначення ширини кругової (трубчастої) тканини була врегульована й надана на запит Держмитслужби Директоратом з тарифних та торговельних питань Всесвітньої митної організації Держмитслужбою у відповідності до міжнародних стандартів у 2002 році листом-роз"ясненням від 15.08.2002 року №11/7-13.1-7236-ЕП "Про термін "ширина" стосовно рукавної тканини", яким визначено, що для цілей класифікації згідно з вимогами товарної номенклатури ширина трубчастих (рукавних) тканин (наприклад, поліпропіленової рукавної тканини для виробництва пакувальних мішків товарної підпозиції 5407 20) повинна замірятися за вирівняною (сплющеною) тканиною і дорівнювати половині довжини кільцевої нитки (тобто, половинні довжини за крайовим колом тканини). Такі ж підходи щодо визначення ширини трубчастих тканин застосовуються у поясненнях до УКТ ЗЕД і до інших товарних позицій УКТ ЗЕД. Для прикладу пояснення до товарної позиції 5806 УКТ ЗЕД - "Безшовні трубчасті тканини з основи на утоку, ширина яких у складеному (плоскому) вигляді не перевищує 30 см.", тобто, для класифікації трубчастих тканин термін "ширина" стосується ширини такої тканини у складеному (плоскому) вигляді, а не в її розгорнутому стані.

Враховуючи викладене, оформлення товару "поліпропіленова трубчаста (рукавна, кругова) тканина" наявний факт невірної класифікації.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що даний товар подавався також до митного оформлення позивачем 02.04.2013 року за митною декларацією №101060000/2013/005337 із заявленням коду товару НОМЕР_1 тканини з синтетичних комплексних ниток, виготовлені із стрічкових або подібної форми ниток з поліетилену або поліпропілену завширшки 3 м або більше.

В митному оформленні за даною МД відмовлено по причині неправильної класифікації зазначеного товару та винесено рішення № КТ-139-2013 про визначення для даного товару іншого коду згідно з УКТЗЕД - НОМЕР_3 тканини з синтетичних комплексних ниток, виготовлені із стрічкових або подібної форми ниток з поліетилену або поліпропілену завширшки менш як 3 м, ставка ввізного мита якого складає 5% (а.с.44).

Рішення контролюючого органу №КТ-139-2013 про визначення іншого коду товару, ніж заявленому декларантом, оскаржувалось позивачем в судовому порядку та остаточною ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05.06.2013 року по справі №806/3122/13 про відмову ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" в задоволенні позову, залишено без змін (а.с.82-84). Вказане рішення набрало законної сили.

Крім того, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях (пп.54.3.6 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України).

Відтак, оскільки за результатами митного контролю, отриманими після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, класифікацію товару було змінено та пільгова ставка ввізного мита за новим кодом згідно додатку до Закону України "Про Митний тариф України" від 05.04.2001 № 2371-III становила 5% проти заявленої та сплаченої декларантом 1%, відповідач правомірно визначив суму збільшення грошових зобов'язань з ввізного мита та з податку на додану вартість ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" за товарами у вантажно-митних деклараціях №101060000/2012/009038 від 08.06.2012, №101060000/2012/010394 від 27.06.2012, №101060000/2012/011532 від 16.07.2012, №101060000/2012/011670 від 17.07.2012, №101060000/2012/013721 від 14.08.2012.

Згідно розрахунку, проведеного судом на підставі додатку до акта перевірки (а.с.13):

- частина правомірно донарахованих митних платежів (ввізне мито) за рішенням № 60 становить 97944,47 грн: 32516,49 грн за ВМД №101060000/2012/009038 від 08.06.2012 року +31879,21за ВМД №101060000/2012/010394 від 27.06.2012 року +12502,61 за ВМД №101060000/2012/011532 від 16.07.2012 року + 8261 за ВМД №101060000/2012/011670 від 17.07.2012 року +12785,16 за ВМД №101060000/2012/013721 від 14.08.2012 року;

- частина правомірно донарахованого податку на додану вартість за рішенням № 61 становить 19588,90 грн: 6503,30 грн за ВМД №101060000/2012/009038 від 08.06.2012 року +6375,84 грн за ВМД №101060000/2012/010394 від 27.06.2012 року +2500,52 грн за ВМД №101060000/2012/011532 від 16.07.2012 року + 1652,20 грн за ВМД №101060000/2012/011670 від 17.07.2012 року +2557,04 грн за ВМД №101060000/2012/013721 від 14.08.2012 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку з приводу того, що рішення № 60 в частині митних платежів підлягає скасуванню в розмірі 215979,25 грн (313923,72грн - 97944, 47грн), а рішення № 61 в частині податку на додану вартість підлягають скасуванню в розмірі 43195,83 грн (62784,73 грн - 19588,90 грн).

Крім того, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про неправомірні дії Житомирської митниці з приводу самостійної класифікації товару позивача в період з 2010 по 15.05.2012 та відповідно донарахування грошових зобов'язань, штрафні санкції, визначені контролюючим органом в цій частині також підлягають скасуванню.

Відповідно до частин 5,6 статті 69 Митного кодексу України від 2012 року, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у звязку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

При цьому під складним випадком розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Встановлено, що в досліджуваній ситуації виник саме складний випадок класифікації заявленого позивачем товару, що узгоджується з п.11 розділу 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, яким передбачено, що у разі виникнення складного випадку класифікації товару ПМО або митним постом готується запит до відділу митних платежів (ВМП) у паперовому або електронному вигляді. Як видно із матеріалів відповіді Житомирської митниці № 14/4/14/4090 (а.с.15), такий запит було направлено ВМП та його опрацьовано.

Отже, за умовами ст. 69 Митного кодексу України від 2012 року штраф в такому випадку може бути накладений виключно за наступних умов:

1) якщо прийняте рішення про класифікацію товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів;

2) наданої ним недостовірної інформації;

3) та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Оскільки обставинами справи не встановлено, а представником відповідача не надано доказів на підтвердження виникнення вказаних випадків, передбачених законодавцем, відповідно суд приходить до висновку про неправомірність накладення штрафних санкцій відповідачем та визначених у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, а відтак про їх скасування.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову судом першої інстанції винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому їх потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна", Житомирської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" вул.Промислова,1/154, а/с 55,м.Житомир,10025

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська митниця Міністерства доходів і зборів України вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

- ,