Справа № 676/2536/14-а (2-а/676/261/14)
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2015 р. м. Київ К/800/55224/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Пасічник С.С., Ситникова О.Ф.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2014 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області, третя особа: Відкрите акціонерне товариство будівельно-монтажне управління «Промбуд» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області, третя особа: Відкрите акціонерне товариство будівельно-монтажне управління «Промбуд» (залучене судом першої інстанції) про визнання дій відповідача протиправними; зобов'язання відповідача зарахувати періоди роботи з 14.02.1983 року по 29.09.1992 року та з 21.08.1992 року по 11.02.2004 року до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до поданої ОСОБА_4 заяви про призначення пенсії.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2014 року позов задоволено. Визнано дії Управління пенсійного фонду України в м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець - Подільському районі щодо відмови в призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових умовах протиправними. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець - Подільському районі зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці період роботи з 14.02.1983 року по 29.09.1992 року та з 21.08.1992 року по 11.02.2004 року відповідно до поданої ОСОБА_4 заяви про призначення пенсії.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року, рішення суду першої інстанції змінено, зокрема абзац 3 резолютивної частини викладено в наступній редакції: «Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В решті постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2014 року залишено без змін.

Вважаючи, що зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційними скаргами, в якій просить їх скасувати прийняти нове рішення.

Позивач та третя особа письмових заперечень на дану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надали.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач, 04.01.2013 року, звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Управління пенсійного фонду України в м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець - Подільському районі на підставі записів трудової книжки (27 червня 1974р. його було прийнято на роботу і загальний стаж складає 30 років 08 місяців 08 днів.).

Як вбачається із листа управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янці - Подільському та Кам'янець - Подільському районі №1544/05 від 19.02.2013р. позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії, оскільки відповідачем не зараховано до пільгового стажу наступних періодів роботи: з 14.02.1983 року по 29.09.1992 року на посаді електрозварника-монтажника немає підстав зарахувати до пільгового стажу, оскільки така посада не передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, а за період з 30.09.1992 року по 11.02.2004 року відсутні відомості про проведення атестації робочого місця.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач має необхідний стаж для нарахування пенсії на пільгових умовах, а посада електрозварювальника передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, апеційний суд змінюючи рішення суду першої інстанції зауважив, що обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, то її непроведення не може позбавляти громадян їх права на зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи, за які документи про проведення атестації робочого місця відсутні.

З даними висновками колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується вважає їх передчасними, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Вказаних обставин суди попередніх інстанції не досліджували, що в своїй сукупності є похідним від виникнення права у позивача на зарахування стажу для оформлення пільгової пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13) та від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14).

Крім того, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за необхідним зауважити про необхідність більш досконалого дослідження питання пропуску позивачем шестимісячного строку звернення із цим позовом до суду, передбаченого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, так як в матеріалах справи відсутні докази отримання згадуваного листа відповідача про відмову у призначені пільгової пенсії або його повідомлення про дану відмову, що вданому випадку має вирішальне значення для можливості подальшого розгляду справи по суті.

Згідно з вимогами статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У зв'язку із зазначеним колегія суддів вважає, що справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції для з'ясування цих питань в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2014 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області, третя особа: Відкрите акціонерне товариство будівельно-монтажне управління «Промбуд» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: С.С. Пасічник

О.Ф. Ситников