Справа № 2а-0770/2970/11
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/2970/11
Ряд стат. звіту № 8.1.5
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2012 р. м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І

при секретарі судового засідання Шмідзен І.Ю.

за участю представників

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 06.01.2012 року № 108/10-16)

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" про стягнення коштів на погашення податкового боргу у сумі 559791,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 7 березня 2012 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 16 березня 2012 року.

Державна податкова інспекція у Тячівському районі Закарпатської області (далі позивач, ДПІ у Тячівському районі) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою (а.с.3-4) до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" (далі відповідач, ДП "Солотвинський солерудник"), якою просить стягнути кошти з рахунків ДП "Солотвинський солерудник" на погашення податкового боргу у сумі 559791,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується заборгованість по податку на прибуток у сумі 559791,08 грн. (в тому числі, 536428,00 грн. - по декларації з податку на прибуток за півріччя 2011 року, 23363,08 грн. згідно рішення про відстрочення розстрочених сум), яку просить стягнути у відповідності до п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити та стягнути з рахунків ДП "Солотвинський солерудник" кошти у сумі 559791,08 грн. на погашення податкового боргу.

Відповідач письмові заперечення проти позову суду не надав, в судові засідання явку представника не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду даної справи. Згідно поданої позивачем в довідки з ЄДРПОУ (серії АБ № 103849, а.с.6), ДП "Солотвинський солерудник" зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 тобто за адресою, що вказана в позовній заяві та на яку направлялася кореспонденція суду. Отже, судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи, та у відповідності до ст. 128 КАС України, розгляд справи проведено за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, ДПІ у Тячівському районі звернулась до суду з позовом про стягнення коштів з рахунків ДП "Солотвинський солерудник" на погашення податкового боргу у сумі 559791,08 грн. Згідно позовної заяви, у ДП "Солотвинський солерудник" наявний податковий боргу у сумі 559791,08 грн. по податку на прибуток, в тому числі, у сумі 536428,00 грн. по декларації ДП "Солотвинський солерудник" з податку на прибуток за півріччя 2011 року (а.с.8-9), у сумі 23363,08 грн. (по рішенню ДПІ у Тячівському районі про відстрочення розстрочених сум від 22.06.2011 року за № 13 (а.с.10), при цьому, згідно рішення від 22.06.2011 року за № 13 перенесено сплату розстрочених сум з 01.01.2012 року на 01.01.2012 року, з яких 845233,25 грн. по податку на прибуток, а до стягнення заявлено суму 23363,08 грн).

Згідно п. 54.1 ст. 54 та п.100.2 ст. 100 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (набрав чинності з 01.01.2011 року, тобто, станом на час звернення з позовом до суду, далі ПК України), податковий борг є узгодженим, однак, сума боргу відповідачем не сплачена.

Пунктом 95.3 ст.95 ПК України, на який посилається позивач, передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 20.1.28 п. 20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Порядок погашення боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації регулюється нормами ст. 96 ПК України.

Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 7 липня 1999 року за № 847 XIV затверджено перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації (додаток № 1).

Згідно Додатку № 1, Солотвинський солерудник (Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Шахтарська, 36) не підлягає приватизації (орган управління Мінагрополітики).

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ДП "Солотвинський солерудник" є державним підприємством, яке не підлягає приватизації до спірних правовідносин підлягають застосування норми ст. 96 ПК України.

Згідно п. 96.1. ст. 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

-виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

-затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

-ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

-прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Пунктом 96.3 ст. 96 ПК України встановлено, що відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємствоабойогомайно.

Згідно пояснень представника позивача, опис майна ДП "Солотвинський солерудник" для внесення його податкову заставу не здійснювався, в зв'язку з чим не не здійснювалась продажа такого майна, не складався акт про відсутність власного майна ДП "Солотвинський солерудник", з поданням до Мінагрополітики (як органу виконавчої влади, у сфері управління якого перебуває ДП "Солотвинський солерудник") про прийняття одного з рішень, передбачених п.96.1 ст. 96 ПК України, ДПІ у Тячівському районі не зверталась, а звернулась до суду з позовом про стягнення боргу в порядку ст. 95 ПК України.

При цьому, суд констатує, що такого способу погашення податкового боргу державного підприємства, майно якого не підлягає приватизації, як стягнення податкового боргу за рахунок коштів на рахунках у банках, що його обслуговують, та готівки, що йому належить - статтею 96 Податкового кодексу України (якою регулюються спірні правовідносини) не передбачено.

Виходячи з наведених норм ст. 96 ПК України, суд вказує на те, що обовязок органу державної податкової служби на звернення із поданням в порядку п. 96.1 ст. 96 ПК України до органу виконавчої влади до сфери управління якого належить майно платника податків державного підприємства, що не підлягає приватизації, виникає виключно після продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства і лише за умови недостатності суми коштів, отримана від такого продажу для покриття податкового боргу.

Відповідно до ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Системно - логічний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що в даному випадку належними доказами в розумінні вимог ст. 96 ПК України та ст. 70 КАС України є докази щодо продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства (або відсутності майна), недостатності отриманих коштів для покриття податкового боргу, звернення податкового органу до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить платник податків з поданням щодо прийняття рішення, перелік яких визначений п. 96.1 ст. 96 ПК України та ненадання таким органом відповіді на звернення податкового органу.

Жодного доказу виконання ДПІ у Тячівському районі вимог ст. 96 ПК України позивачем суду не надано, та позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення податкового боргу за рахунок коштів платника податків (державного підприємства, що не підлягає приватизації), які ст. 96 ПК України не передбачено.

Виходячи з наведеного, ДПІ у Тячівському районі обрано неналежний спосіб погашення податкового боргу державного підприємства яке не підлягає приватизації, який суперечить вимогам Податкового кодексу України, та в зв'язку з наведеним, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат відповідача, судові витрати у справі не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" про стягнення коштів на погашення податкового боргу у сумі 559791,08 грн. відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С. І. Рейті