Справа № 2а-1464/09/0270
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Київ К/800/46501/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Мороза В.Ф.,

Логвиненко А.О.

Васильченко Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 11червня 2009 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" до Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" звернулося з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області № ІЦ-02-12/61 від 27 червня 2008 року.

Позов мотивовано тим, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення не на підставі повноважень та з порушенням норм чинного законодавства, оскільки відповідачем під час проведення було порушено процедуру перевірки та перевищено компетенцію.

Також позивачем зазначено, що розрахунок споживачам спожитого газу із застосуванням роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів є правомірним та не порушує положення постанови КМУ №2246 від 09 грудня 1999 року, якою затверджено Правила надання населенню послуг з газопостачання. Крім того, вказує на порушення відповідачем положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки на момент винесення оскаржуваного рішення щодо акціонерного товариства було порушено справу про банкротство, а відтак діяв мораторій щодо проведення нарахувань фінансових санкцій.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року від 11 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року, відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що інспекцією проведено планову перевірку позивача, за період 01 січня 2007 року по 30 квітня 2008 року, щодо правильності застосування роздрібних цін на природний газ, що реалізується населенню та іншим споживачам, за результатами якої 11 червня 2008 року складено акт, яким встановлено, що позивачем, внаслідок завищення об'єму спожитого газу за рік за рахунок здійснення донарахування прогнозованого споживання, яке вплинуло на визначення диференційованих цін, незаконно отримано виручку у розмірі 7880,68 грн. Зазначене прогнозування на момент перевірки, визначене розрахунковим шляхом і не підтверджене документами про оплату абонентів, або результатом обходів працівниками підприємства споживачів газу. В результаті завищення тарифів на газ природний для населення, порушено вимоги НКРЕ від 19.12.2006 року №1672 "Про роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення" із змінами внесеними постановою НКРЕ від 07.03.2007 року №297, та Інструкцію про порядок економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, що затверджений наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 03.12.2001 року за №289/519.

На підставі даного акту від 11 червня 2008 року відповідно до ст. 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення", було прийнято рішення №ІЦ-02-12/61 від 27 червня 2008 року про застосування до позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, яким у ВАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" вилучено у дохід державного бюджету необґрунтовано отриманої виручки на загальну суму 7880 грн. та суму штрафу в розмірі 15760 грн.

Положеннями ст. 4 Закону України "Про ціни та ціноутворення" визначено компетенцію КМУ в галузі ціноутворення, відповідно до якої останній: забезпечує здійснення в республіці державної політики цін; визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами тарифами).

Відповідно до 4.2 п.8 Постанови КМУ №1548 від 25.12.1996 року "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)" Національна комісія регулювання електроенергетики регулює граничні рівні цін на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, а також граничні рівні цін на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання за погодженням з Мінекономіки.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про ціни та ціноутворення" державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 2 ст.13 вищезазначеного Закону України передбачено, що контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Вказані органи здійснюють контроль у взаємодії з профспілками, спілками споживачів та іншими громадськими організаціями.

Державну інспекцію по контролю за цінами було утворено відповідно до Постанови КМУ №1432 від 13.09.2000 року «Про Державну інспекцію з контролю за цінами, повноваження інспекції визначено Постановою КМУ №1432 від 13.09.2000 року «Про Державну інспекцію з контролю за цінами» саме на неї покладено функції контролю за дотриманням законодавства про ціни та ціноутворення та право застосування санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення.

Відповідно доводи касаційної скарги стосовно того, що обов'язок контролю державної політики щодо встановлення позивачем, як ліцензіатом, тарифів на постачання природного газу споживачам покладається на Національну комісію електроенергетики України, а відтак перевищення відповідачем своєї компетенції є необґрунтованими.

Стосовно позовних вимог в частині необґрунтованості застосування відповідачем санкцій за порушення розрахунку цін природного газу для населення, слід зазначити наступне.

Для населення нарахування плати за газ відбувається відповідно показників лічильника. У разі відсутності лічильника нарахування відбувається по нормі, відповідно Постанови КМУ від 8 червня 1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Для пільгових категорій громадян застосовуються норми відповідно постанови КМУ від 01 серпня 1996 року № 879 «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати».

Плата за спожитий газ у 2007 році та І кварталі 2008 року здійснюється за цінами і в строки відповідно до постанови НКРЕ від 19.12.2006 року №1672 «Про роздрібні ціни на природній газ що використовується для потреб населення» із змінами внесеними постановою НКРЕ від 07.03.07р. №297.

Відповідно до постанови КМУ від 09 грудня 1999 р. №2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ 644 ( 644-2001-п ) від 08.06.2001, №476 ( 476-2004-п ) від 14.04.2004, №938 ( 938-2006-п ) від 05.07.2006, №1697 ( 1697-2006-п ) від 08.12.2006, №821 ( 821-2007-п ) від 13.06.2007 застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу фактичного використання природного газу (зафіксованого на кожному особовому рахунку споживача) у попередньому році. Відповідно до пункту 22, розділу «Порядок оплати послуг», Постанови КМУ від 05.07.06р. № 938 «Про затвердження Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання та внесення змін до постанови КМУ від 09.12.99р. №2246» за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем застосовано ціни на природний газ для населення із завищенням тарифів по деяких споживачах внаслідок неправильно визначення обсягів спожитого природного за рахунок включення обсягів прогнозованого споживання. Зазначене споживання, як встановлено перевіркою визначене розрахунковим шляхом і не підтверджене документами про оплату абонентів, або результатами обходів працівниками підприємства споживачів газу.

Враховуючи вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що розрахунок споживачам спожитого газу із застосуванням роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання є неправомірним та порушує положення Постанови КМУ №2246 від 09.12.1999 року.

Судами правомірно відхилено доводи позивача про необґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство позивача та введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів. Суди зазначили, що вимоги за цим рішенням є поточними. Економічні санкції за порушення державної дисципліни цін не є санкціями, щодо яких встановлена заборона нарахування відповідно до пункту 4 статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення. За змістом цього пункту протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються лише неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Економічні санкції не є різновидом зазначеної заборгованості.

Наведене дає підстави для висновку про правильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права при вирішенні спору, тоді як доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм матеріального чи процесуального права. що мають наслідком скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230 КАС України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 11червня 2009 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

Н.В. Васильченко

А.О. Логвиненко