Справа № 203/3579/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2014 р. м. Київ К/800/18079/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К. Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2013 року у справі № 203/3579/12 за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницької області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

В червні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом відповідно до якого просила визнати протиправним та скасувати рішення Стрижавської селищної ради Вінницької області № 19 від 17 травня 2012 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2».

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 16 січня 2013 року позов задоволено.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 19 березня 2013 року рішення суду першої інстанції у цій справі скасував та ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, позивач звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судами та обґрунтованість застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що Вінницькою регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення ОСОБА_2 документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0774 га., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

При виготовленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку ОСОБА_2 визначено та погоджено межі земельних ділянок із суміжними землекористувачами в тому числі із ОСОБА_1 та Стрижавською селищною радою.

На підставі рішення Стрижавської селищної ради від 14 жовтня 2003 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,02274 га.: в тому числі 0.1500 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 0,0744 га. - для ведення особистого селянського господарства та видано державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки.

Проте, 20 січня 2012 року на рішення Стрижавської селищної ради від 14 жовтня 2003 року прокурором Вінницького району внесено протест.

За результатом розгляду зазначеного прокурорського протесту, Стрижавська селищна рада рішенням № 44 від 23 січня 2012 року скасувала власне рішення від 14 жовтня 2003 року щодо затвердження технічної документації з виготовлення державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_2, внесення часткових змін до рішення від 01 квітня 1994 року в частині площі та цільового призначення земельної ділянки та видачі ОСОБА_2 державного акта на право приватної власності на зазначені у рішенні земельні ділянки.

Та згодом, за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 Стрижавська селищна рада рішенням № 19 від 17 травня 2012 року «Про розгляд заяви гр.. ОСОБА_2» скасувала раніше прийняте рішення № 44 від 23 січня 2012 року щодо розгляду прокурорського протесту.

Суд першої інстанції визнаючи протиправним та скасовуючи оскаржуване рішення відповідача № 19 від 17 травня 2012 року виходив з правової позиції Конституційного Суду України викладеної у рішенні від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9/2009, відповідно до якої органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з чим погоджується колегія суддів касаційного суду, визнав такий висновок суду першої інстанції помилковим та таким, що не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, оскільки оскаржуване рішення відповідача не породжує юридичних наслідків для позивача, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскаржуваним рішенням відповідач відновив попереднє становище позивача, яке існувало до прийняття ним рішення № 44 від 23 січня 2012 року, саме якого і стосуються положення рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9/2009 та яке не оскаржується сторонами в справі.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів дійшла думки, що правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не допущено.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо дійде висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2013 року у справі № 203/3579/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: