Справа № 808/6307/15
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року 10 год. 15 хв. Справа № 808/6307/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд зобов'язати відповідача вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного на підставі постанови серії АМ №665634 від 22.02.2007 та зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.02.2007 за №4547849 з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2, виданого Заводською районною адміністрацією 28.10.2004.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1. 15.03.2006 Заводським районним судом м.Запоріжжя був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 2085,00 грн., який в подальшому був пред'явлений ОСОБА_2 до Заводського ВДВС Запорізького МУЮ. В рамках виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, 22.07.2007 державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зокрема, накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1, а саме: на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. У зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом, позивач 31.10.2014 звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з квартири, однак Заводський ВДВС Запорізького МУЮ листом від 04.11.2014 повідомив, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, книг обліку та журналів вхідної кореспонденції становить три роки, а для зняття арешту з майна необхідно звертатись до суду у встановленому порядку.

Ухвалою судді від 02.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

До початку судового засідання позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача також надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, проти позову не заперечив.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Враховуючи вимоги частини першої статті 41 КАС України, відповідно до якої у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.10.2004 НОМЕР_2, на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 17.02.2015 №33726169, судом встановлено, що 26.02.2007 за номером 4547849 реєстратором Першої запорізької державної нотаріальної контори, на підставі постанови ДВС у Заводському районі м.Запоріжжя АМ №665634 від 22.02.2007, зареєстровано арешт нерухомого майно ОСОБА_1 - 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Листом від 31.10.2014 позивач звернувся до Заступника начальника Заводського ВДВС Запорізького МУЮ Проценко О.П. з проханням надати інформацію по виконанню виконавчого листа №2-1954, виданого 15.03.2006 Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 2085 грн. У зв'язку з тим, що позивачем було сплачено на користь стягувача всю суму боргу, ОСОБА_1 просив зняти арешт з 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою Заводського ВДВС Запорізького МУЮ АМ №665634 від 22.02.2007.

Листом від 04.11.2014 №26104 Заводський ВДВС Запорізького МУЮ повідомив ОСОБА_1 про те, що згідно бази даних ЄДРВП на виконанні у 2007 році перебував виконавчий документ по вищевказаному виконавчому листу, але надати інформацію по виконавчому провадженню не має можливості, оскільки у відповідності до п.3.13 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби - строк зберігання завершених виконавчих проваджень, книг обліку та журналів вхідної кореспонденції становить три роки. Також зазначено, що для зняття арешту з майна позивачу необхідно звертатись до суду у встановленому порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі іменується - Закон України №606-XIV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 57 Закону України №606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до статті 50 Закону України №606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Судом встановлено, що державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1964 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 2085,00 грн., було винесено постанову серії АМ №665633 від 22.07.2007 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Виконання рішення за виконавчим листом №2-1964 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 2085,00 грн. підтверджується долученими до позовної заяви копіями квитанцій. Крім того, позивачем надана розписка ОСОБА_2, в якій остання зазначає, що виплату на суму 2085,00 грн. отримала в повному обсязі, претензій не має.

Як вбачається з листа Заводського ВДВС Запорізького МУЮ від 04.11.2014 №26104, на виконанні у 2007 році перебував виконавчий документ по вищевказаному виконавчому листу, але надати інформацію по виконавчому провадженню неможливо, оскільки у відповідності до п.3.13 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби - строк зберігання завершених виконавчих проваджень, книг обліку та журналів вхідної кореспонденції становить три роки.

Порядок зняття арешту з майна передбачено статтею 60 Закону України №606-XIV, відповідно до норм якої, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У відповідності до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

З вищезазначених вимог Закону вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що наданими доказами підтверджено право позивача на арештовану 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як і не спростовується необхідність зняття арешту у зв'язку з усуненням обставин, що зумовили його накладення, а тому суд вважає обґрунтованим необхідність зняття арешту з вищезазначеного будинку.

Оскільки, виконавче провадження знищено, відповідно до статті 60 Закону України №606-XIV, арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд вважає, що існування, на час розгляду справи, арешту на квартиру є безпідставним та таким, що порушує права позивача.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо зняття арешту з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відтак сплачений позивачем судовий збір у розмірі 73,08 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Зобов'язати Заводський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного на підставі постанови серії АМ №665634 від 22.02.2007 та зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.02.2007 за №4547849 з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2, виданого Заводською районною адміністрацією 28.10.2004.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко