Справа № 804/15920/13-а
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Спірічеві Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталькомплект» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська про визнання протиправними дій щодо розірвання договору про визнання електронних документів, зобов’язання поновити дію договору та відкликати повідомлення про розірвання договору про визнання електронних документів

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі податкова інспекція просить постанову суду скасувати та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують на правомірність розірвання договору в зв’язку з відсутністю позивача за місцем реєстрації.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Між ТОВ «Сталькомплект ЛТД» та ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська укладений договір №280820131 від 28.08.2013 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих позивачем в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу державної податкової служби засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

За умовами пункту 4 статті 6 цього договору, податковий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифікату відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником податків місця реєстрації.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 Податкового Кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України наказом Державної податкової адміністрації України №233 від 10.04.2008, платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції, в разі подання податкового документа в електронному вигляді платник податків має право не подавати податкові документи на паперових носіях.

Із наведеного випливає, що подання звітності засобами електронного зв'язку в електронній формі є правом платника податків.

Підпунктом 6.4 пункту 6 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що орган державної податкової служби, де зареєстрований платник податків, на його запит звіряє реквізити, вказані в договорі, з реєстраційними даними платника податків. В разі невідповідності реквізитів повертає платнику податків його електронний носій та надані примірники договору.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком окружного суду, що розірвання в односторонньому порядку договору «про визнання електронних документів» порушує права ТОВ «Сталькомплект».

Доводи апеляційної скарги що позивач відсутній за податковою адресою з посиланням на акт перевірки відповідності місцезнаходження №1039/1502/34885118 від 17.09.2013 та довідку про встановлення місцезнаходження №185/7/07 від 25.10.2013, складеної ДПІ в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, є безпідставними.

Пунктом 45.2 статті 45 Податкового Кодексу України визначено, що податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» №755-IV від 15.05.2003, місцезнаходження юридичної особи - це адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону №755-IV в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості щодо місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», в Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

За приписами статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Стаття 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» визначає виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, як документ, що містить відомості про юридичну особу або її відокремлені підрозділи, або фізичну особу підприємця, визначені цим Законом, і використовується для їх ідентифікації під час провадження господарської діяльності та відкриття рахунку в банку.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, місцезнаходженням ТОВ «Сталькомплект» є м.Дніпропетровськ, вул.Верхоянська, 49. Саме ця адреса зазначена в договорі №280820131 від 29.08.2013 про визнання електронних документів.

Із наведеного випливає, що акт перевірки від 17.09.2013 та довідка про встановлення місцезнаходження платника податків від 25.10.2013 не є допустимим доказом з питання щодо фактичного місцезнаходження позивача, оскільки відповідно до частини 4 статті 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В частині відмови в позові постанова позивачем не оскаржена.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 41, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 – без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова