Справа № 805/118/13-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Київ К/800/24583/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом прокурора Донецької області до Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області, начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області Гуртової Марії Григорівни про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою прокуратури Донецької області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року прокурор Донецької області (далі - Прокурор) звернувся з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області (далі - Інспекція), начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області Гуртової Марії Григорівни в якому просив визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідачів та зобов'язати начальника Інспекції розглянути належним чином подання Прокурора від 12 листопада 2012 року № 08-368вих-12 (далі - подання).

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі належним чином не здійснили розгляд подання Прокурора, згідно вимог Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ, в редакції спірного періоду), а тому просив про задоволення позову, в порядку статті 23 цього Закону.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2013 року позов задоволено.

Оскаржуваною постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні прозову апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що зміст заявлених позовних вимог не відповідає повноваженням, наданим Прокурору чинним законодавством.

Судами встановлено, що Прокуратурою Донецької області було проведено перевірку повноти використання службовими особами Інспекції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про працю та працевлаштування неповнолітніх, захисту їх трудових прав.

За результатами вказаної перевірки Прокурором внесено подання, яке було розглянуте Інспекцією і відхилено, оскільки зазначені в поданні факти порушень не підтвердились, а підстави для притягнення до відповідальності головних державних інспекторів праці відсутні.

Так, у відповідності до статей 1, 19 Закону № 1789-ХІІ прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є: 1) відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам; 2) додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав; 3) додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

В свою чергу, згідно з частиною 3 статті 20 цього ж Закону При виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право: 1) вносити подання; 2) у встановленому законом порядку ініціювати притягнення особи до дисциплінарної, адміністративної відповідальності, складати протокол про адміністративне правопорушення та починати досудове розслідування; 3) звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Водночас за змістом статті 23 Закону № 1789-ХІІ відповідний прокурор має бути повідомлений про результати розгляду подання та вжиті заходи у визначений ним строк, що обчислюється з дня отримання подання та не може бути меншим 10 днів.

У разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо: 1) визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; 2) визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; 3) визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Аналіз вищевказаних правових норм дає підстави колегії суддів для висновку, що Законом № 1789-ХІІ, зокрема статтею 23, прокурору надано право на звернення до суду з відповідним позовом, проте перелік вимог, які можуть бути заявлені останнім в межах такої позовної заяви є вичерпним, а їх зміст чітко регламентований законом, не допускає вільного тлумачення і має відповідати наданим прокурору повноваженням.

Окрім цього, згідно з положеннями частин 4, 5 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Отже, адміністративний позов Прокурора, поданий в порядку статті 23 Закону № 1789-ХІІ, не може містити вимоги про визнання дій неправомірними та зобов'язання розглянути належним чином подання, оскільки це виходить за межі наданих йому повноважень.

Таким чином, висновки апеляційного суду про безпідставність позовних вимог Прокурора ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи касаційної скарги його висновків не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокуратури Донецької області відхилити, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало