Справа № 2а-5085/10
Суддя: Сидорук Є. І. Є. І.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5085/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративний позов ОСОБА_1 до КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити реєстрацію права приватної власності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Рівненського міського суду із адміністративним позовом до КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити реєстрацію права приватної власності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити за всіх обставин викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, заперечення проти позову не надав.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що згідно договору дарування від 27 лютого 2004 року, посвідченого державним нотаріусом першої Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, р№ 1-264, ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 та ч. З ст. 182 ЦК України державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Згідно п. 2 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою КМУ № 674 від 26 травня 2004 року, реєстраторами Реєстру є державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси.

Відповідно до прикінцевих положень і перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів № 1878/УІ від 11 лютого 2010 року, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно до 01 січня 2012 року здійснюють реєстратори бюро технічної інвентаризації.

21 жовтня 2010 року позивачка звернулась в КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» та уклала договір-заяву № 9964 щодо здійснення державної реєстрації її права власності на квартиру АДРЕСА_1, виготовлення копії будинкової книги та копії технічного паспорта, та надала відповідні документи.

При прийнятті документів в договорі-заяві позивачці було проставлено обстеження зазначеної квартири.

Згідно зі ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 3.3 Положення від 07.02.2002 року №7/5, у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо: заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення; об'єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване; не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно; право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло без дотримання встановленого порядку відчуження; відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився; при укладенні договорів між юридичними особами, які нотаріально не посвідчені, не надано правовстановлювальний документ попереднього власника.

При цьому, вказаний перелік підстав для відмови державної реєстрації прав на нерухоме майно є вичерпним та розширюваному тлумаченню не підлягає.

Згідно мигам п. 3.9 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ № 7/5 від 07.02.2002 року, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта, права щодо якого підлягають реєстрації, окрім випадків, коли заява про державну реєстрацію прав подається не пізніше дванадцяти місяців після виникнення цього права.

Право власності позивачки виникло з моменту укладення договору дарування та реєстрації цього права в Реєстрі правочинів. В пункті 6 договору дарування зазначено, що інвентарна (балансова) вартість квартири складає 19761 грн., тобто технічна інвентаризація квартири проводилась в строк менший ніж дванадцять місяців з дня набуття права власності.

Пунктом 3.7 зазначеного положення визначено, що державна реєстрація прав або надання відмови у ній проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів з моменту прийняття реєстратором БТІ заяви.

На момент розгляду справи минув вищевказаний строк, однак право власності позивачки не зареєстровано та відмови в такій реєстрації не надано.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначає, що справа адміністративної юрисдикції -переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. З ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, а обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відбувалось, відповідач, не надавши позивачу реєстрації права на квартиру, діяв необґрунтовано, за межами повноважень та з порушенням способу, що передбачений законодавством України.

Оскільки відповідач, порушуючи права позивача, не провів державну реєстрацію права на нерухоме майно, суд вважає, що право позивача підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача провести реєстрацію права позивача на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними та такими підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 69 - 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» щодо здійснення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 протиправною.

Зобов'язати КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3 грн. 40коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

Повний текст постанови виготовлений 15 грудня 2010 року.

Суддя