Справа № 826/22074/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 вересня 2015 року м. Київ № 826/22074/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Київської міської ради , треті особи: Київська міська державна адміністрація, Виконавчий орган Київської міської ради, Голова Київської міської ради, Голова Київської міської державної адміністрації
про визнання незаконним та скасування розпорядження,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Київської міської ради, треті особи: Київська міська державна адміністрація, Виконавчий орган Київської міської ради, Голова Київської міської ради, Голови Київської міської державної адміністрації про визнання незаконним та нечинним з моменту прийняття розпорядження.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно з п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України, у позовній заяві має зазначатись зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В аспекті викладеного, суд звертає увагу на те, що наведена вимога до особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, порушення яких спричинено конкретними рішеннями (діями, бездіяльністю) суб'єкта владних повноважень обумовлена необхідністю здійснення судом під час розгляду справи по суті перевірки оскаржуваних рішень (дій, бездіяльності) на предмет їх відповідності критеріям, визначеним у ч.3 ст.2 КАС України.

Так, згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Зміст даної норми передбачає зазначення позивачем норм законодавства, які порушені особою, до якої пред'явлено вимоги - органом владних повноважень при прийнятті кожного окремого оскаржуваного рішення, вчинення дій (бездіяльності) та подання доказів наявності порушеного права.

При цьому, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Водночас, згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

За наслідком ознайомлення з позовною заявою, суд зазначає, що зі змісту позовної заяви неможливо встановити яке саме рішення оспорюється, оскільки позивачем не зазначено ні його найменування, ні реквізитів; не конкретизовано у чому саме полягає незаконність оспорюваного розпорядження, не наведено норм законодавства, які порушені на переконання позивачів відповідачем, не наведено ні доводів, ні мотивів в обґрунтування заявлених вимог, не викладено обставин, з існуванням яких позивач пов'язує порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин і в чому полягає таке порушення.

Наведені обставини позбавляють можливості вирішити питання щодо змістовності позовних вимог до відповідача і наявність доказів на підтвердження вимог до нього.

Поряд з цим, в порушення ч.2 ст.106 КАС України позивачем до позовної заяви не додано жодних документів на обґрунтування обставин викладених у позовній заяві. Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання доказів в обґрунтування позиції викладеної у позовній заяві, а саме, існування обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

Згідно ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

В порушення зазначених вище вимог до позовної не додано у належній кількості копій позовної заяви для направлення відповідачу.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що згідно з частиною 3 статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Приписами ч. 2 ст. 87 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розміри ставок судового збору визначені статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 36740-V.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до вимог п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням внесених зміни згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не надано документу про сплату судового збору в порядку та розмірі, передбачених Законом України «Про судовий збір». При цьому, до позовного матеріалу не подано клопотання про звільнення від сплати судового збору із обґрунтуванням підстав такого звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачам строку для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- належних доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 487, 20грн.

- документів на обґрунтування обставин викладених у позовній заяві або доказів неможливості надання таких документів, а також копії вказаних документів у відповідній кількості для направлення відповідачу;

- позовної заяви у приведеної у відповідність вимогам ст. 106 КАС України відповідно до кількості відповідачів у справі шляхом зазначення змісту позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- примірників позовної заяви з додатками у відповідності до кількості відповідачів та третіх осіб у справі.

Керуючись ст. ст.106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до 15 жовтня 2015 року для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур