Справа № 485/1807/15-а
Суддя: Квєтка І. А.
Дата ухвалення: 2015-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/485/59/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі Шеремет Ю.Є.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона є рідною сестрою недієзданих ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, опікуном яких був її брат ОСОБА_7, який помер 27 червня 2015 року. В серпні 2015 року вона звернулася до Киселівської сільської ради про призначення її опікуном над братами. З аналогічною заявою звернулася також й дружина померлого ОСОБА_3 02 вересня 2015 року опікуном над недієздатними братами відповідач своїм рішенням призначив ОСОБА_3 Посилаючись на те, що вона має перевагу у призначенні опікуном над недієздатними, оскільки є їм рідною сестрою, а ОСОБА_3 неналежним чином здіснює опіку над ними, просила суд визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Киселівської сільської ради від 02 вересня 2015 року, зобов"язати останнього призначити її опікуном над братами.

Ухвалою суду від 25 вересня 2015 року до участі у справі було залучено третю особу на стороні відповідача ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на те, що відповідач при прийнятті рішення не взяв до уваги їх з недієздатними братами родинні відносини та невиконання призначеною опікуном особою своїх обов"язків щодо догляду за підопічними. Позивачка пояснила, що після смерті брата вона перестала довіряти ОСОБА_3, яка є недієздатним чужою людиною. Вважає, що бажання останньої бути опікуном обумовлене корисним мотивом в отриманні державних допомог опікунам.

Відповідач в судове засідання не з"явився, звернувся до суду з заявою, у якій просить про розгляд справи у їх відсутність, надав письмове заперечення щодо задоволення позову в якому твердить, що при прийнятті рішення діяв правомірно.

Третя особа та її представник в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на його безпідставність. Як пояснила ОСОБА_3 покійний чоловік ОСОБА_7 був призначений опікуном над своїми недієздатними братами у 2010 році, однак фактично з 2008 року вони разом проживали однією сім"єю та здійснювали за ними догляд. Всі ці роки вона турбувалася про них, доглядала, бо чоловік працював, привчила до самообслуговування, створювала необхідні умови для проживання, вони стали їй, як рідні, а тому вважає, що також має право бути їх опікуном.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6, 40 ).

Рішеннями Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані недієздатними, їх опікуном призначено рідного брата ОСОБА_7 (а.с.48,49).

ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, а 17 березня 1972 року ОСОБА_7 помер (а.с.26).

У зв"язку з його смертю з заявами про призначення опіки над недієздатними звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_1

За рішенням виконкому Киселівської сільської ради від 02 вересня 2015 року №35 опікуном над недієздатними особами було призначено дружину померлого ОСОБА_3 (а.с.31). Ухвалення саме такого рішення відповідач мотивує тим, що ОСОБА_3 проживала з підопічними однією сім"єю більше 10 років, здійснює за ними догляд, за станом здоров"я може здійснювати опікунські обов"язки, створила необхідні умови для проживання підопічних, скарг щодо здійснення нею неналежного догляду не зафіксовано, фактів залякування також (а.с.25).

Вказане підтверджене висновками комісії Снігурівської ЦРЛ від 05 серпня 2015 року про потребу підопічних у сторонньому догляді (а.с.32,33), висновком про стан здоров"я ОСОБА_3 від 12.08.2015 року, за яким вона може виконувати обов"язки піклувальника (а.с.34), довідкою УПЗСН Снігурівської РДА від 05.08.2015 року про призначення ОСОБА_3 грошової допомоги по догляду за ОСОБА_6 з 01.01.2007 року (а.с.35), актом обстеження житлових умов ОСОБА_3 від 13 серпня 2015 року, яким підтверджено належне створення умов проживання підопічних (а.с.37).

Як вбачається з довідки виконкому Киселівської сільської ради від 05.10.2015 року підтверджується факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 однією родиною з ОСОБА_3 (а.с.38).

Як вбачається з характеристики Киселівської сільради за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, не палить спиртні напої не зловживає, проявила витримку і зуміна, за всі роки проживання з підопічними навчити того, чого не навчили їх покійні батьки, а саме - їсти за столом із тарілки ложкою, а не руками, правил гігієни, прибирати за собою і доглядати себе, вмиватися щовечора, переодягатися тощо. Вона гарна домогосподарка, хлопці доглянуті, вона по-материнські любить їх і завжди турбується (а.с.39).

ОСОБА_1 працює в Територіальному центрі соціального обслеговування у Снігурівському районі, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.7,8), будинок придатний для проживання, однак має лише дві житлові кімнати, одну з яких передбачається надати для проживання підопічним, а в другій будуть проживати ОСОБА_1 та її сім"я: співмешканець, інвалід 2 групи (бронхіальна астма) та їх неповнолітній син 10 класник, літня кухня для проживання не придатна (а.с.9, 41).

За протоколом засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Киселівської сільської ради від 26 серпня 2015 року вирішено надати перевагу про призначення піклувальником над недієздатними особами гр.ОСОБА_3 (а.с.26).

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 4 пункту "б" статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

Згідно Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680, органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад (п.1.3). Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п.3.1). Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину (п.3.2).

Тобто, виконавчий комітет Киселівської сільської ради, приймаючи рішення №35 від 02 вересня 2015 року з урахуванням висновку ООП при Киселівській сільради, представлених документів, особистих пояснень кандидатів при призначенні опікуном над недієздатними ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не порушив наведених норм законодавства та діяв в межах наданих йому повноважень та на підставі Порядку й таке не було спростовано позивачем.

Під час розгляду справи не було встановлено, а позивачем не доведено, що поведінка та інтереси ОСОБА_3 будуть суперечить інтересам недієздатних.

Так, свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є рідною сестрою позивача, опікуном братів було призначено брата. Він з дружиною належним чином здійснювали догляд за ними. Після його смерті вони вирішили, що опікуном має стати позивачка. У них виникли вкрай неприязні відносини з родиною недієздатних. Вважають, що їй потрібні лише гроші й вона не буде доглядати за ними. Позивач також має можливість бути опікуном, створила належні умови проживання для них.

Свідок ОСОБА_9 ствердила, що є сусідкою позивачки, з ОСОБА_3 у неї існують неприязні відносини з приводу чого вона зверталася до міліції. Із слів матері останньої їй відомо, що тій потрібні лише гроші. Вона бачила, як позивачка кормила братів. Старший брат часто падає в обморок, чому вона не знає. У братів нормальний зовнішній вигляд, по людям їсти не ходять просити. Декілька разів вона бачила як ОСОБА_3 вживала спиртні напої. Вона чула, як ОСОБА_3 обзиває братів.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що є співмешканцем позивача, є інвалідом 2 групи, хворіє на бронхіальну астму. Він знає, що братів там ображають, не дуже доглядають, заставляють працювати. ОСОБА_3 не пускає провідати братів.

Покази вказаних свідків не спростовують висновку відповідача про можливість ОСОБА_3 бути опікуном.

Як вбачається з ст.63 ЦК України сам лише факт наявності родинних відносин з підопічним не є вирішальним у вирішенні питання про призначення опікуна.

Суд також враховує, що не в інтересах недієздатних буде зміна звичних умов проживання, де вони прожили близько 10 років.

Враховуючи наведене, під час судового розгляду не встановлено порушення відповідачем вимог чинного законодавства при прийнятті спірного рішення та порушення у зв'язку з цим прав позивача, а тому в позов в частині визнання протиправним та скасування рішення задоволенню не підлягає.

Щодо зобовязання відповідача призначити позивача опікуном, то слід зазначити наступне.

Згідно до вимог п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дії чи бездіяльності.

Суд, не може підміняти собою орган місцевого самоврядування оскільки, право пропозиції кандидатури опікуна належить органу місцевого самоврядування. Про призначення опікуном у встановленому законодавстом порядку позивачка до суду не зверталася.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що приймаючи оспорюване рішення відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законами України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.122,138,158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана учасниками провадження на ім"я Одеського апеляційного адміністративного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя