Справа № 804/15166/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Київ К/800/7311/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Голубєвої Г.К., Юрченко В.П.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України в особі ректора генерала-майора міліції Алфьорова Сергія Миколайовича про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції із позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 168 ос від 06.08.2014 року, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ; поновити його на посаді рядового міліції, курсанта третього курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, допустивши негайне виконання рішення суду про поновлення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що відповідачем доведена правомірність прийняття оскаржуваного наказу.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, ОСОБА_4 від імені якого діє представник ОСОБА_6, звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог. У доводах касаційної скарги зазначає, що позивач за весь період навчання сумлінно ставився до своїх службових обов'язків, був вірний прийнятій Присязі, був заступником командиру взводу, нагороджувався грамотою за активну участь у громадському житті факультету та курсу, ініціативу в роботі, однак, без пояснення будь-яких законних підстав відповідач звільнив його з органів внутрішніх справ на підставі п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік). Службова перевірка, за результатами якої прийнято оскаржуваний наказ, була проведена поверхнево, під тиском з боку керівництва, що є грубим порушенням чинного законодавства. В свою чергу, порушення порядку проведення службового розслідування є підставою для скасування спірного наказу про його звільнення.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Між ОСОБА_4, Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України в особі ректора генерала-майора міліції Алфьорова С.М. і Головним управлінням МВС України у Запорізькій області 01.08.2012 року було укладено договір № 1477 про підготовку фахівця у вказаному навчальному закладі.

Згідно з наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 98 ос від 01.08.2012 року ОСОБА_4 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та 01.09.2012 року склав Присягу працівника органів внутрішніх справ України, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року № 382.

Після вступу на навчання до Вищого навчального закладу, позивач був ознайомлений з Правилами користування соціальними мережами та Рекомендаціями щодо поведінки курсантів Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ у соціальних мережах та мережі Інтернет, що підтверджується власним підписом ОСОБА_4 у відповідних відомостях.

З особовим складом навчальної групи ГБ-233, в якій навчався ОСОБА_4, було проведено інструктаж про заборону розташування на сторінках соціальних мереж та взагалі в мережі Інтернет фотографій у форменому одязі, а також інформації, яка не відповідає етичним нормам та принципам високої та загальнолюдської моралі, про що складено протокол від 29.08.2013 року, який підписано, в тому числі, позивачем.

Під час проведення 05.08.2014 року чергового моніторингу персональних сторінок курсантів у соціальних мережах, який здійснюється відповідно до наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 358 від 17.09.2013 року, начальником курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки майором міліції Андреєвим А.В. була виявлена персональна сторінка курсанта ОСОБА_4 у соціальній мережі «В контакте», на якій знаходилися зображення, фотографії та коментарі, які мають непристойний вигляд, зокрема, зображення деяких керівників держави та відомих політиків, а також зображення антинаціонального характеру (роздруківки з персональної сторінки містяться в матеріалах справи), про що Андреєвим А.В. того ж дня було складено рапорт на ім'я ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ генерала-майора міліції Алфьорова С.М., на підставі якого останнім 06.08.2014 року та згідно п. п. 2.5, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073, було видано наказ № 237 про призначення службового розслідування за фактом розміщення в соціальній мережі «В контакте» курсантом 3-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки рядовим міліції ОСОБА_4 інформації, яка суперечить взятому на себе працівником міліції обов'язку служіння народу України та негативно впливає на імідж органів внутрішніх справ в цілому. Для проведення службового розслідування було створено комісію у складі: заступника начальника факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки підполковника міліції Кацуби Р.М. - голова комісії, та членів комісії - начальника курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки майора міліції Андреєва А.В., старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ в Дніпропетровській області ДВБ МВС України підполковника міліції Малого І.І.

В результаті службового розслідування комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 скоєно вчинок, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, суперечить взятому на себе працівником міліції обов'язку служіння народу України та негативно впливає на імідж органів внутрішніх справ в цілому та запропоновано за порушення присяги працівника органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України звільнити ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ України за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Начальником курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки майором міліції Андреєвим А.В. були відібрані пояснення у позивача відносно виявленого факту, під якими ОСОБА_4 поставив власноруч підпис та дату 05.08.2014 року.

Згідно наказу від 06.08.2014 року № 168 ос по особовому складу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ ОСОБА_10, рядового міліції, курсанта третього курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки звільнено з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с.6).

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Регулювання правового становища осіб, які проходять службу в органах внутрішніх справ здійснюється відповідно до спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565-XII), Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ», затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний Статут), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення № 114) відомчих наказів, постанов, інструкцій та інших.

Стаття 14 Дисциплінарного Статуту встановлює процедуру, строки, підстави та форму накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного Статуту, порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Частиною 7 статті 13 Дисциплінарного Статуту передбачено, що таке дисциплінарне стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, накладається начальником, якому надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 62 Положення № 114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Згідно п. 66 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Звільнення за пунктом 66 Положення № 114 може мати місце лише тоді, коли за результатами проведеного службового розслідування повністю доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Відповідно до п.1.1 Розділу ІІІ Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012р. №155, кожен громадянин України, який вступає на службу до органів внутрішніх справ, добровільно покладає на себе обов'язок служіння Українському народові й захисту свободи, демократії, законності та правопорядку.

Згідно п.3.2 Розділу ІІІ Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 року № 155 (далі - Правила), чітко встановлено, що службова діяльність працівника органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до таких моральних принципів, зокрема, як: лояльності, що передбачає вірність державі, МВС, повазі і коректному ставленні до державних та громадських інститутів, державних службовців; нейтральності, що означає рівне, неупереджене ставлення до всіх політичних партій і рухів, що передбачає відмову працівника від участі в їх діяльності в будь-яких формах; толерантності, що полягає в поважному, неконфліктному ставленні до людей з урахуванням соціально-історичних, релігійних, етнічних традицій і звичаїв.

Відповідно до п. 3.3 Розділу ІІІ Правил працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обов'язку кожного працівника органів внутрішніх справ.

Службовим розслідуванням та судами попередніх інстанцій правильно встановлено факт наявності систематичного розміщення позивачем на своїй персональній сторінці в соціальній мережі «В контакте» мережі «Інтернет», протягом квітня-серпня 2014 року, інформації брутального, образливого та глумливого змісту, із супроводженням у деяких випадках нецензурною слів та виразів, щодо Президента України, інших політичних діячів держави та української армії, політичних діячів іноземних країн, а також інформація з закликом до застосування насильства та інформація, що свідчить про підтримку ним неіснуючих територіальних утворень та схвалення замахів на державний устрій та суверенітет України, тощо. (а.с.28-39)

Під час розгляду судами справи позивач підтвердив належність йому вказаної сторінки в соціальній мережі «В контакте» мережі «Інтернет», і що ним справді була розміщена вся вищезазначена інформація, він дійсно входив до груп, які перелічені на його сторінці.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного наказу щодо звільнення позивача за п. 66 Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року у справі № 804/15166/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер Г.К. Голубєва

В.П. Юрченко