Справа № 425/2058/15-а
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 року Провадження №2-а/425/51/15

Справа №425/2058/15-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

за відсутністю сторін, розглянувши у залі суду Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку письмового провадження адміністративну справуза позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

01 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання дій відповідача неправомірними щодо відмови у зарахуванні позивачу стажу, що дає право на призначення пенсії: за період роботи з 25.07.1972 року по 22.08.1973 року на Нижньо-Тагильському металургійному комбінаті ім. В.І. Леніна Гороблагодатського рудоуправління шахта «Південна» на посаді машиниста скреперної лебідки 4-го розряду з повним робочим днем під землею; за період роботи з 04.03.1978 року по 05.04.1978 року на шахті «Тошківська» ВП «Первомайськвугілля» на посаді учня прохідника з повним робочим днем під землею; за час роботи з 24.03.1995 року по 04.09.2014 року коли позивач займався підприємницькою діяльністю як фізична особа - підприємець; зобовязати відповідача зарахувати позивачу зазначені періоди роботи до його стажу, що дає право на призначення пенсії.

В обґрунтування позову зазначає, що 04.09.2014 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, але розпорядженням відповідача № 8 від 03.12.2014 року, яке він отримав 06.01.2015 року, йому було відмовлено в призначенні пенсії згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку з тим, що стаж позивача складає 13 років 9 місяців 16 днів, тобто менше ніж необхідних 15 років. Позивач не погодився з відмовою відповідача, в звязку з чим звернувся з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 01.10.2015 року надав до суду заяву про розгляду справи за його відсутності в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримує (а.с. 122).

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 10.07.2015 року та 22.09.2015 року подала суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просить слухати справу за відсутності представника, також зазначає, що УПФУ позовних вимог не визнає та заперечує проти них, зазначає, що дії УПФУ у м. Рубіжне були правомірними, стаж позивача та Нижньо-Тагильському металургійному комбінаті ім. В.І.Леніна за період з 25.07.1972 року по 22.08.1973 року не враховано, оскільки під відповідним записом у трудовій книжці позивача відсутній підпис начальника відділу кадрів; стаж за період з 04.03.1978 року по 05.04.1978 року на шахту «Тошківська» ВП «Первомайськвугілля» УПФУ було враховано до загального стажу роботи позивача; також враховано до загального стажу позивача період роботи приватним підприємцем з 01.01.2002 року по 31.03.2002 року та з 01.04.2003 року по 31.12.2003 року, оскільки позивачем надані підтверджуючі документи. У період з 24.03.1995 року по 04.09.2014 року, окрім зазначених вище періодів І кварталу 202 року та ІІ-ІV кварталу 2003 року, позивач не сплачував страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (до 01.01.2011 року) та єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (після 01.01.2011 року), також у період після звернення до УПФУ із заявою про призначення пенсії 04.09.2014 року та по теперішній час позивач не сплачує єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, тому позовні вимоги є необґрунтованими, в звязку з чим представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 32-33, 94).

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у даній справі, скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає адміністративну справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 98).

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області № 8 від 03.12.2014 року, яке ОСОБА_1 отримав 06.01.2015 року, йому було відмовлено в призначенні пенсії згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки розглянувши надані ОСОБА_1 документи управління встановило, що зарахувати до страхового стажу певні періоди роботи немає правових підстав, а саме: в трудовій книжці позивача з записів за період роботи з 25.07.1972 року по 22.08.1973 року на Нижньо-Тагильському металургійному комбінату ім. В.І.Леніна відсутній підпис начальника відділу кадрів; в трудовій книжці за період роботи з 04.03.1978 року по 05.04.1978 року на шахту «Тошківська» ВП «Первомайськвугілля» виправлено відомості про прийняття на роботу та запис про номер та дату наказу про прийняття на роботу зроблений різними пастами; період роботи приватним підприємцем з 24.03.1995 року по 04.09.2014 року не включено, оскільки за даними системи персоніфікованого обліку та за даними відділу надходжень, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи страхові внески та єдиний внесок не сплачені, тому загальний страховий стаж позивача становить 13 років 9 місяців 16 днів, що не відповідає вимогам ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - страховий стаж менше ніж необхідний згідно законодавства 15 років (а.с. 19).

Відповідно до копії трудової книжки позивача наявні такі записи у спірні періоди роботи (російською мовою згідно трудової книжки) (а.с. 8-14):

-Запис № 2 25.07.1972 року прийнятий «на шахту «Южная» Нижне-Тагильский металлургический комбінат им. В.И. Ленина Гороблагодатское рудоуправление машинистом скреперной лебедки 4 разряда с полным рабочим днем под землей», наказ № 757 від 21.07.1972 року;

-Запис № 3 22.08.1973 року звільнений в звязку з прийомом на навчання, наказ № 799 від 21.08.1973 року, міститься відбиток штампу «Начальник отдела кадров Гороблагодатского рудоуправления», відбиток печатки та у останній графі під записом про наказ про звільнення міститься підпис особи (а.с. 8).

Згідно архівної довідки Управління архівами Свердловської області від 18.03.2011 року документи шахти «Южная» архівного фонду Гороблагодатського рудоуправління АТВТ «Нижньотагильський металургійний комбінат» за період з 1972-1973 роки та за 1977 рік на зберігання не надходили, особова картка ОСОБА_1 також не надходила, в розрахункових відомостях по нарахуванню заробітної плати робітникам шахти «Южная» за липень-грудень 1972 року, січень-серпень 1973 року ОСОБА_1 значиться «подз.скрепер.» (так у документах) 4 розряду (а.с. 15).

Згідно трудової книжки позивача (а.с. 9):

-Запис № 8 04.03.1978 року прийнятий на шахту «Тошківська» ВП «Первомайськвугілля» учнем прохідника з повним робочим днем під землею, наказ № 32/к від 03.03.1978 року;

-Запис № 9 05.04.1978 року звільнений за закінченням виробничої практики, наказ № 50/к від 07.04.1978 року, міститься підпис помічника директора по кадрам та побуту й відбиток печатки.

Суд приходить до висновку, що в трудовій книжці позивача чітко зазначені необхідні відомості: дата прийняття та звільнення, номери наказів, назви підприємств, посад тощо.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд відхиляє доводи представника відповідача, зазначені у письмових запереченнях, стосовно неврахування стажу позивачу за період з 25.07.1972 року по 22.08.1973 року з причини відсутності підпису начальника відділу кадрів, оскільки у трудовій книжці ОСОБА_1 чітко вбачається під записом № 3 напроти відбитку штампу «Начальник отдела кадров Гороблагодатского рудоуправления» міститься підпис цієї посадової особи у графі «4» трудової книжки, після записів про наказ № 799 від 21.08.1973 року (а.с. 8).

Також, додатково стаж за період з 25.07.1972 року по 22.08.1973 року підтверджено архівною довідкою від 18.03.2011 року Управління архівами Свердловської області (а.с. 15).

Таким чином, суд приходить висновку, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 25.07.1972 року по 22.08.1973 року на Нижньо-Тагильському металургійному комбінаті ім. В.І.Леніна за наявності записів про цей стаж у трудовій книжці та надання додатково архівної довідки, не ґрунтуються на законі, тому ці дії відповідача слід визнати неправомірними та зобовязати відповідача зарахувати зазначений період роботи позивача до страхового стажу, тому в цій частині позов слід задовольнити.

Судом також відхиляються заперечення представника відповідача стосовно неможливості врахування стажу позивача за період з 04.03.1978 року по 05.04.1978 року на шахті «Тошківська» ВП «Первомайськвугілля» з причини внесення записів у трудову книжку про номер і дату наказу приймання на роботу різними пастами, оскільки це не є підставою неврахування трудового стажу позивача.

Разом з цим, судом відхиляються доводи позивача, викладені в позовній заяві, стосовно неврахування зазначеного стажу за період з 04.03.1978 року по 05.04.1978 року на шахті «Тошківська» ВП «Первомайськвугілля» позивачем, оскільки як вбачається з копії пенсійної справи ОСОБА_1, у розрахунку стажу для призначення пенсії вказаний період стажу роботи з 04.03.1978 року по 05.04.1978 року було враховано в періоді стажу «навчання» з 01.09.1977 року по 01.07.1979 року, оскільки учнем прохідника позивач працював в період виробничої практики під час навчання (а.с. 97).

Стосовно позовних вимог в частині визнання дій відповідача неправомірними щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 04.03.1978 року по 05.04.1978 року на шахті «Тошківська» ВП «Первомайськвугілля», суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки як вбачається з пенсійної справи вказаний період роботи був врахований відповідачем у складі загального страхового стажу позивача тривалістю 13 років 9 місяців 16 днів (а.с. 97).

Щодо позовних вимог в частині визнання дій відповідача неправомірними щодо відмови в зарахуванні до загального стажу позивача періоду роботи приватним підприємцем з 24.03.1995 року по 04.09.2014 рік, суд прийшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1 зареєстрований підприємцем 15.10.1994 року (а.с. 106).

Згідно копій патентів, свідоцтв про сплату єдиного податку та довідок про заробіток для обчислення пенсії та сплачені податки з доходу підприємницької діяльності вбачається, що позивач займається підприємницькою діяльністю з 1994 року по час звернення з позовом до суду (а.с. 44-60, 63, 75-90, 91, 92-93, 108-117).

Однак, за даними Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції та Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області, позивачем не в повній мірі були сплачені податки, які враховуються при обчисленні пенсії, страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до 01.01.2011 року та єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування після 01.01.2011 року.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж, це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використання форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота вязнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

У пункті 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, зазначено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощенною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Як вбачається із справи, позивач, займаючись підприємницькою діяльністю сплатив страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування лише за період з 01.01.2002 року по 31.03.2002 року (І квартал 2002 року) та з 01.04.2003 року по 31.12.2003 року (ІІ-ІV квартал 2003 року) та ці періоди зайняття підприємницькою діяльністю включені до страхового стажу позивача (а.с. 97).

За виключенням цих зазначених періодів позивач з 24.03.1995 року по 04.09.2014 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не сплачував, що виключає можливість зарахування зазначених періодів заняття підприємницькою діяльністю до страхового стажу.

Таким чином, суд прийшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу в не зарахуванні до загального страхового стажу періодів зайняття підприємницькою діяльністю з 24.03.1995 року по 31.12.2001 року, з 01.04.2002 року по 30.03.2003 року, з 01.01.2004 року по 04.09.2014 року, оскільки в ці періоди страхові внески (до 01.01.2011 року) та єдиний внесок (після 01.01.2011 року) позивачем сплачені не були, тому з задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне, визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні позивачу до страхового стажу період його роботи з 25.07.1972 року по 22.08.1973 року на Нижньо-Тагильському металургійному комбінаті ім. В.І.Леніна Гороблагодатського рудоуправління шахта «Південна» на посаді машиніста скреперної лебідки 4-го розряду з повним робочим днем під землею та зобовязати відповідача зарахувати цей період роботи до страхового стажу для призначення пенсії, тому в цій частині адміністративний позов підлягає задоволенню.

В частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в зарахуванні позивачу до страхового стажу періоду його роботи з 04.03.1978 року по 05.04.1978 року на шахті «Тошківська» ВП «Первомайськвугілля» на посаді учня прохідника з повним робочим днем під землею та зобовязання зарахувати, оскільки як вбачається з справи зазначений період зарахований відповідачем до страхового стажу позивача тривалістю у 13 років 9 місяців 16 днів.

В частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в зарахуванні позивачу до страхового стражу періоду зайняття підприємницької діяльністю за періоди з 24.03.1995 року по 31.12.2001 року, з 01.04.2002 року по 30.03.2003 року, з 01.01.2004 року по 04.09.2014 року та зобовязати зарахувати зазначені періоди роботи до страхового стажу слід відмовити, оскільки відсутні підстави для зарахування цих періодів до страхового стажу з причини несплати позивачем страхових внесків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Коснституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом адміністративної справи. Відповідач є державною установою, тому суд вважає можливим у відповідності до ст.ст. 88, 94 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на наступне.

Розпорядженням Вищого адміністративного суду України від 01.12.2014 року «Про внесення змін до розпорядження Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року № 193 «Про забезпечення розгляду адміністративних справ, підсудних адміністративним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції», абзац четвертий пункту 1 розпорядження Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року № 193 визнано таким, що втратив чинність. Роботу Донецького апеляційного адміністративного суду відновлено у місті Краматорську Донецької області (місцезнаходження суду: 84301, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Марата, 15, будівля Художньої школи).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 84, 99, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 25.07.1972 року по 22.08.1973 року на Нижньо-Тагильському металургійному комбінаті ім. В.І.Леніна Гороблагодатського рудоуправління шахта «Південна» на посаді машиніста скреперної лебідки 4-го розряду з повним робочим днем під землею та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області зарахувати цей період роботи до страхового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ш. Мирошникова