Справа № 296/6313/15-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Адамович О.Й.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"16" вересня 2015 р. Справа № 296/6313/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю позивача, представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "08" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "д" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області зарахувати їй до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період її роботи дояркою з 13.02.1990 року по 24.02.2000 рік та прийняти рішення про призначення та виплату їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05.03.2015 року.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 08.07.2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області щодо відмови ОСОБА_3 у зарахуванні спеціального стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком та щодо не призначення пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов"язано Управління пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області зарахувати ОСОБА_3 до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період її роботи дояркою з 13.02.1990 року по 24.02.2000 рік.

Зобов"язано Управління пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 05.03.2015 року.

Не погоджуючись з даною постановою Управління пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у позові відмовити .

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 листопада 1983 року по 11 вересня 2004 року працювала на посаді доярки в різних колгоспах та підприємствах, 25 грудня 2014 року виповнилося 55 років, а тому вона 05 березня 2015 року звернулася до Управління пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про призначення їй пільгової пенсії відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак відповідач відмовив їй у такому призначенні посилаючись на відсутність необхідного стажу.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач в період з 13.02.1990 року по 24.02.2000 року працювала дояркою в колгоспі ім. маршала Жукова, в КСП ім. маршала Жукова та в агрофірмі "Двірець", а тому відмова відповідача в зарахуванні вказаного періоду роботи до пільгового стажу є необґрунтованою. Відсутність в трудовій книжці запису про роботу дояркою з 13.02.1990р. по 24.02.2000 року не може бути підставою для призначення пенсії, оскільки обставини роботи позивача на даній посаді підтверджуються іншими документами, показами свідків та поясненнями позивача, а спірним періодом роботи слід вважати з 13.02.1990р. по 24.02.2000р., а не з 19.02.1990року, оскільки було допущено описку в трудовій книжці позивача.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Приписами ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту, від 29.07.1993 року №58, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки про період та характер роботи, що дають право на пільгову пенсію, вимагаються у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна норма міститься в п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 637 від 12.08.1993 року. При цьому, у разі відсутності підтверджуючих документів щодо трудового стажу, такі відомості встановлюються за показами свідків.

Згідно записів в трудовій книжці позивача вбачається, що вона 01.11.1983 року була прийнята в члени колгоспу "Імені Леніна" с.Сінгурі, з членів якого була виключена 19.02.1990 року (а.с. 24). 19.02.1990 року була прийнята в члени колгоспу імені маршала Жукова с.Двірець. 20.06.1995р. у зв'язку з перейменування колгоспу ім. маршала Жукова в агрофірму "Двірець" прийнята в члени агрофірми (а.с. 25), професія доярка (а.с.24).

З відомостей про роботу, які містяться в трудовій книжці вбачається, що 01.11.1983 року позивач була прийнята на посаду доярки (запис №1). Наступний запис №2 від 25.02.2000року вказує, що у процесі реорганізації агрофірми "Двірець" в СВК "Двірець" позивача виведено з членів агрофірми. Запис №3 вказує, що позивач з 25.02.2000р. переведена на роботу в СВК "Двірець" на посаду доярки (а.с. 25). 04.06.2002 року позивач була звільнена з СВК "Двірець" та переведена на роботу в СТОВ "Двірець" (запис №4). Запис №5 вказує, що 04.06.2002р. позивач була прийнята на роботу доярки в СТОВ "Двірець". 11.09.2004р. позивач була звільнена з роботи за власним бажанням (запис №6) (а.с. 26).

З відповіді архівного сектора Житомирської РДА від 10.04.2015р. вбачається, що згідно рішення загальних зборів засновників колгоспу від 13.02.1990р. колгосп "Пам'яті Леніна" був розділений в результаті чого з нього вийшли села Двірець та Вишневе утворивши колгосп ім.Жукова (а. с.52).

Відповідно до довідки СТОВ "Двірець" від 26.02.2015р. вбачається, що КСП ім. маршала Жукова 13.02.1990р. було відокремлене від колгоспу "Пам'яті Леніна" с.Сінгурі. В подальшому 04.06.1994 року КСП ім.маршала Жукова реорганізовано в агрофірму "Двірець". В 25.02.2000р. агрофірма "Двірець" реорганізовано в СВК "Двірець", а згідно наказу від 04.06.2002р. СВК "Двірець" було реорганізовано в СТОВ "Двірець", яке є правонаступником вказаних вище господарств (а.с. 45).

Згідно довідки СВК "Сінгурі"від 02.03.2015р., яке є правонаступником колгоспу "Пам'яті Леніна", позивач працювала в колгоспі з 01.11.1983 року по 12.02.1990 року (а.с. 5).

У відповідності до довідки СТОВ "Двірець" від 26.02.2015р. позивач пропрацювала дояркою з 13.02.1990 року по 11.09.2004 року і була безпосередньо зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі календарного року та виконувала повністю встановлені норми обслуговування тварин, дана довідка видана на підставі особових рахунків 1990-2000 р. (а.с.7). В підтвердження роботи дояркою, СТОВ "Двірець" було надано відомості про кількість відпрацьованих трудоднів в колгоспі за період з 1990 по 2004 роки (а.с. 8).

Судом першої інстанції були допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вказали, що постійно працювали доярками разом з ОСОБА_3, в т.ч. в спірний період, на одній фермі в с.Двірець, незважаючи на реорганізацію колгоспів та підприємств, що підтверджується наданою копією трудової книжки (а.с. 39-41). Про внесені записи в трудові книжки ніхто не слідкував, працювали кожен день, виконували всі необхідні норми. Свідок ОСОБА_5 є пенсіонеркою та отримує пільгову пенсію.

Крім того, обставини викладені в позовній заяві також підтверджуються Привітальним листом виданим правлінням і профкомітетом агрофірми "Двірець" та почесними грамотами агрофірми "Двірець", виданих в 1995, 1996, 1997 роках (а.с.18-22).

У відповідності до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією, або з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Саме перейменування колгоспів в товариства та агрофірми не може свідчити про те , що позивач не працювала дояркою у перейменованих організаціях , так як належними та допустими доказами позивач довела , що вона була прийнята на посаду доярки і продовжувала працювати на цій посаді до виходу на пенсію, в тому числі і у спірний період.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "08" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Петровського, 73,с.Двірець,Житомирський район, Житомирська область,12447

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі пл.Польова,8,м.Житомир,10009

- ,