Справа № 804/9522/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 р. Справа № 804/9522/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддяОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає висновки податкової перевірки хибними, такими, що не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у звязку з невірним застосуванням норм податкового та цивільного законодавства, а зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував. Надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому зазначено, що перевірка позивача проведена правомірно, а оскаржувані позивачем рішення винесені в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства України, у задоволенні позову просив відмовити.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Результати перевірки оформлено актом від 06.05.2015 №334/04-66-22- 02/32698053.
Результати позапланової перевірки оформлено актом від 11.06.2015 №486/04-66- 22-02/32698053.
Відповіддю на заперечення від 11.06.2015 року було залишено висновки акту від 06.05.2015 без змін.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-ХІУ, із змінами та доповненнями, встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Таким чином, господарські операції для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або лише за умови сплати грошових коштів.
Судом встановлено, що в перевіряємому періоді ТОВ «ДЗБО» мало взаємовідносини з наступними суб'єктами господарювання.
ДПІ в Красногвардійському районі отримано акт № 175/20-36-22 від 25.03.2014 ДПІ в АНД районі про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП "ТЕРРА-ЕКСПО" щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за грудень 2013р., їх реальності та повноти відображення в обліку. За результатами проведеної перевірки встановлено порушення ПП "ТЕРРА-ЕКСПО" ст. 185 ПК України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання товару, робіт/послуг з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями.
До ДПІ у Красногвардійському районі надійшов акт № 102/04-61-22-3 від 27.06.2014 від АНД району м. Дніпропетровська «Про результати проведеної перевірки ТОВ «ПКФ «Електропласт» з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за січень 2014 року». За результатами проведеної перевірки встановлено порушення ТОВ «ПКФ «Електропласт» ст. 185 ПК України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання товару, робіт/послуг з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями. За результатами проведеної перевірки встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «ПКФ «Електропласт» операцій по ланцюгу постачання.
Між ТОВ «ДЗБО» та ТОВ «Юма-Техніка» укладено договір № 01/04 від 01.04.2013 року, згідно якого даний контрагент поставив запасні частини до компьютерної техніки у червні 2013року на суму 1623,00грн.
4. ФОП ОСОБА_5 (іпн - НОМЕР_1).
В перевіряємому періоді ТОВ «ДЗБО» придбало у ФОП ОСОБА_5 (код 37373703) згідно накладним у липні 2013 року та у лютому 2014 року спецодяг на суму 9501,00грн.
До ДПІ у Красногвардійському районі надійшов акт № 4943/17-03 від 26.12.2014 року Лівобережної ОДШ м. Дніпропетровська «Про результати проведеної перевірки ФОП ОСОБА_5 (іпн - НОМЕР_1) з питань підтвердження взаємовідносин з контрагентами за серпень 2013 - березень 2014 рр.» За результатами проведеної перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_5 ст. 185 ПК України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання товару, робіт/послуг з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями .
6. ТОВ "ІНЖИНІРІНГОВА КОМПАНІЯ "ТВІСТ" (код ЄДРПОУ - 37148909).
В перевіряємому періоді ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання мало взаємовідносини з ТОВ "ІНЖИНІРІНГОВА КОМПАНІЯ "ТВІСТ" (код ЄДРПОУ - 37148909).
Згідно інформаційно аналітичної системи «Податковий Блок», а саме автоматичної системи перегляду результатів співставлення встановлено, що основним постачальником продукції на ТОВ «Твіст» було ТОВ «Файн-Торг» (код за ЄДРПОУ - 38434060). Згідно аналізу бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних», ТОВ «Файн-Торг» надавало послуги для ТОВ «Твіст» із шлифування металорізального інструмента та його випробування. ТОВ «Файн-Торг» знаходиться в стані 14 - «Визнано банкрутом». Фінансовий звіт, звіти за формою 1-ДФ та декларація з податку на прибуток підприємств за 2013 рік ТОВ «Файн-Торг» до ДПІ за місцем реєстрації не надані. Тобто відсутня інформація щодо чисельності працівників, які могли виконувати дані роботи, та наявності основних фондів.
Виходячи з вищевикладеного, відповідач зазначив, що ТОВ "ІНЖИНІРІНГОВА КОМПАНІЯ "ТВІСТ" (код ЄДРПОУ - 37148909) сформовано податковий кредит та податкові зобов'язання за весь період взаємовідносин шляхом маніпулювання показниками податкової звітності. Вищенаведене свідчить про відсутність факту здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ "ІНЖИНІРІНГОВА КОМПАНІЯ "ТВІСТ" за період взаємовідносин.
В акті перевірки щодо господарських угод позивача з ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Юма-Техніка», ПП «Терра-Експо», ТОВ ПКФ «Електропласт», ТОВ «Інтерлінк», ТОВ «Твіст», зазначено, що у ТОВ «ДЗБО» відсутні документи, що підтверджують перевезення товару, сертифікати якості. У наданих до перевірки видаткових накладних на відвантаження мастила на ТОВ «ДЗБО» не наведено, по яким довіреностям було отримано дане мастило та які до перевірки, також були не надані.
Таким чином, у зв'язку з відсутністю у ТОВ «ДЗБО» документів, що підтверджують перевезення даних продуктів, відсутнє документальне підтвердження отримання та в свою чергу оприбуткування ТОВ «ДЗБО» даних товарів.
Разом з тим, під час перевірки позивачем надано всю первинну документацію підприємства на підтвердження реальності оскаржуваних угод.
Крім того, представником позивача розяснено, що товар за цими угодами займає мало місця та має невелику вагу, тому його доставляли нарочним без використання транспорту.
Під час планової перевірки та судового розгляду справи позивачем надано журнал обліку довіреностей, де зазначені всі виписані довіреності за вказаними угодами.
Надані позивачем і досліджені судом первинні документи не викликають сумнівів щодо реального вчинення правочинів з придбання товарів, зазначених у видаткових та податкових накладних, і повністю спростовують висновок відповідача щодо нереальності спірних правочинів. Натомість відповідач під час розгляду справи не навів суду обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності сторін цих операцій, незвичності цих операцій для цих осіб, про незвичність цін за спірними операціями або про їх збитковість, або інших обставин, які б в сукупності могли свідчити про фіктивність вчинених операцій, відсутність факту поставки товарів, а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
Суд не погоджується з посиланням відповідача на ОСОБА_3 перевірок інших контрагентів, оскільки висновок податкового органу про недійсність угод щодо отримання товарів від ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Юма-Техніка», ПП «Терра-Експо», ТОВ ПКФ «Електропласт», ТОВ «Інтерлінк», ТОВ «Твіст» ґрунтується на фактах щодо правовідносин даних контрагентів з іншими третіми особами. А отже такі висновки відповідача є припущеннями та не підтверджуються належними та достатніми доказами. Натомість у відповідності до розяснень ОСОБА_6 адміністративного суду України від 02.06.2011р. №742/11/13-11 оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обовязковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобовязань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено реальність здійснення господарських опреацій з ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Юма-Техніка», ПП «Терра-Експо», ТОВ ПКФ «Електропласт», ТОВ «Інтерлінк», ТОВ «Твіст», а також правомірність формування валових витрат при обчисленні податку на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість.
Судом також встановлено, що згідно договору ТОВ «КУТПМЗЗОВВВС» надавало для ТОВ «ДЗБО» послуги по утилізації тари.
В ході проведення перевірки відповідач дійшов до висновку, що позивачем не доведена економічна доцільність придбаних послуг, а саме: відсутні докази на підтвердження видів, змісту, обсягів наданих послуг, відсутня інформація щодо фактично понесених витрат на їх виконання, відсутнє належне обґрунтування вартості цих послуг з огляду на їх надання .
Разом з тим, позивачем надано всю первинну документацію підприємства на підтвердження реальності оскаржуваної угоди: договір, акти прийому-здачі, податкові та видаткові накладні.
Отже, під час судового розгляду справи позивачем підтверджено придбання послуг у ТОВ «КУТПМЗЗОВВВС» та правомірність формування показників податкової звітності з податку на прибуток та податку на додану вартість.
В перевіряємому періоді ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» здійснювало виробництво бурового обладнання, комплектуючих до нього та надавало послуги з обслуговування та ремонту обладнання.
При проведенні перевірки було встановлено, що товариство відображало у складі собівартості вартість питної води, придбаної у ТОВ "Соціновація" (код - 22142545), ФОП ОСОБА_7 (іпн - НОМЕР_2), ТОВ «Золотий Орлан» (код - 24996889), яка в подальшому списувалась на бухгалтерський рахунок 90 «Собівартість реалізації».
В ході перевірки, на підставі наданих документів, відповідачем було зроблено розрахунок необхідної кількості питної води на одного працівника та було встановлено, що ТОВ «ДЗБО» завищено вартість питної води за 2013 рік - на 514371,48 грн., за 2014 рік - на 754110,65 грн. В ході проведення перевірки не доведено правомірність списання питної води на собівартість виготовленої продукції.
В судових засіданнях, позивач пояснив, що підприємство має декілька постачальників питної води. По постачальникам питної води, що вказані у ОСОБА_3 перевірки 334/04-66-22-02/32698053 від 06.05.2015р., первинні документи (видаткові та податкові накладні) надані у ході перевірки, в присутності Головного бухгалтера підприємства ОСОБА_8 та заступника начальника відділу планування та інформаційного забезпечення ДПІ Красногвардійського р-ну м.Дніпропетровська - ОСОБА_9, у повному обсязі на кожну фінансово- господарську операцію.
При цьому, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено нормативів споживання води працівниками підприємства, але існує вимога законодавства України по охороні праці щодо забезпечення співробітників підприємств питною водою у достатній кількості. Списання питної води на підприємстві позивача відбувається у межах її використання, співробітниками в цілому, без адресного обліку, оскільки такий облік неможливий.
Що стосується розрахунку використання та списання питної води, який є додатком до акту перевірки 334/04-66-22-02/32698053 від 06.05.2015р., то наведені у ньому норми використання питної води здійснені безпідставно, розрахунки відхилення витрат на воду є необгрунтованими та не враховуються судом як належний доказ.
Отже, позивачем правомірно сформовано показники податкової звітності по операціях з придбання та використання питної води у ТОВ "Соціновація", ФОП ОСОБА_7, ТОВ «Золотий Орлан» в перевіряємий період.
ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання мало також взаємовідносини з ПП «Ігора» (код за ЄДРПОУ - 30224312).
Згідно укладеного договору ПП «Ігора» поставляло фарби та бальзами для оновлення кольору для волосся. Обсяги постачання склали за 2013 рік - на 1152152,51 грн. (в т.ч. ПДВ - 192 025,27 грн.), за 2014 рік - на 785402,95 грн. (в т.ч. ПДВ - 130900,49 грн.).
Придбана фарба та бальзами для оновлення кольору для волосся в подальшому ТОВ «ДЗБО» були використані в виробництві та віднесені до собівартості продукції.
Податковим органом в акті перевірки зазначено, що на письмові запити посадовим особам підприємства щодо надання калькуляцій виготовленої продукції, в яких використовувалась дана придбана сировина, доцільність та необхідність її використання, відповіді та підтверджуючих документів отримано не було. В ході проведення перевірки не доведено правомірність використання та списання придбаної фарби та бальзами для оновлення кольору для волосся на собівартість виготовленої продукції.
При цьому, суд зазначає, що згідно ч.1 ст.43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. При цьому, порядок здійснення підприємницької діяльності, а також доцільність або необхідність використання сировини та інших ресурсів відноситься до компетенції посадових осіб підприємства, яку вони вирішують на власний розсуд. Тому, надавши первинну документацію на підтвердження придбання у ПП «Ігора» та подальшого використання фарби та бальзамів для оновлення кольору для волосся, в тому числі технологічні умови виробництва, позивач надав податковому органу а в подальшому і суду докази на підтвердженя використання даних товарів у власній господарській діяльності, що спростовує твердження податкового органу про завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) в Декларації з податку на прибуток підприємства на загальну суму 1614629,70 грн.
При проведенні перевірки також встановлено, що товариством списувалось на собівартість реалізації (з урахуванням залишків, які рахувались станом на 01.01.2013 року) вартість придбаного бензину та дизельного пального у ТОВ "ТК "Імпульс" (код - 32122603) та ТОВ "Євромост" (код - 34513865), а саме: 2013 рік - списано бензину та дизельного пального на загальну суму 3745584,48грн.; 2014 рік - списано бензину та дизельного пального на загальну суму 3289219,05грн..
На письмові запити посадовим особам підприємства щодо надання калькуляцій виготовленої продукції, в яких використовувався безнин та дизельне пальне, доцільність та необхідність їх використання, відповіді та підтверджуючих документів відповідачем отримано не було. В ході проведення перевірки не доведено правомірність використання та списання паливно-мастильних матеріалів на собівартість виготовленої продукції.
Позивачем підтверджено придбання бензину та дизельного пального у ТОВ "ТК "Імпульс" та ТОВ "Євромост" та його використання у власній господарській діяльності.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
З огляду на викладену вище норму, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" судовий збір у розмірі 487,72 грн.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16 червня 2015 року № НОМЕР_3, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 3165669,78 грн., з яких: за основним платежем 2110446,52 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1055223,26 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16 червня 2015 року № НОМЕР_4, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1486363,50 грн., з яких: за основним платежем 990909 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 495454,5 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми В4 Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16 червня 2015 року № НОМЕР_5, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 585880,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми В1 Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16 червня 2015 року № НОМЕР_6, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 619870,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 309935,00 грн.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" (код ЄДОРПОУ 32698053) судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1