Справа № 826/3770/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
16 вересня 2015 року м. Київ № 826/3770/15
Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І., Данилишина В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач) з позовом до Міністерства оборони України (надалі також відповідач1), Командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_2 ) (надалі також відповідач2), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила: - визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо тривалого розгляду рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 за її клопотанням про призначення на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 ;- визнати неправомірною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення щодо реалізації рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 за її клопотанням про призначення на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 ; - визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо призначення молодшого сержанта ОСОБА_1 на нижчестоящу посаду - начальника навчальних класів військової частини НОМЕР_2 без її згоди; - зобов`язати Міністерство оборони України вчинити дії щодо прийняти рішення про призначення молодшого сержанти ОСОБА_1 на рівнозначну, або вищу посаду; - визнати бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиконання Протокольного рішення, прийнятого під час проведення особистого прийому громадян з особистих питань заступником Міністра оборони України - керівником апарату 02.02.2015 року та яке затверджене Міністром оборони України щодо подальшого проходження військової служби ОСОБА_1 ; - зобов`язати Міністерство оборони України здійснити дії щодо виконання Протокольного рішення, прийнятого під час проведення особистого прийому громадян з особистих питань заступником Міністра оборони України - керівником апарату 02.02.2015 року та яке затверджене Міністром оборони України щодо подальшого проходження військової служби ОСОБА_1 .
В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Міністерства оборони України щодо тривалого розгляду рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 за її клопотанням про призначення на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 та визнання неправомірною бездіяльності Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення щодо реалізації рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 за її клопотанням про призначення на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 , з огляду про наступне.
Фактичні обставини справи свідчать, що проходячи військову службу у військовій частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_1 звернулась рапортом від 22.07.2014 року (вх.№1988) на ім`я командира частини з клопотанням про призначення її на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 .
В ході судового розгляду справи з`ясовано, що командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову відповідь за вих.№431 від 24.07.2014 року на рапорт позивача, яку ОСОБА_1 отримала під особистий розпис, наступного дня, що підтверджується копією витягу з Журналу вихідних документів військової частини, копія якого наявна у матеріалах справи.
Таким чином, про порушення прав та законних інтересів позивачеві стало відомо ще 25.07.2014 року, а відтак саме з даної дати відліковується початок перебігу строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання неправомірними дій Міністерства оборони України щодо тривалого розгляду рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 за її клопотанням про призначення на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 та визнання неправомірною бездіяльності Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення щодо реалізації рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 за її клопотанням про призначення на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 . Відтак, позовну заяву у цій частині подано з пропущенням встановленого стоку звернення до суду, зважаючи на наступні приписи законодавства.
Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
При цьому, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але у задоволенні цього позову може бути відмовлено на тій підставі, що пропущено строк звернення.
Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України).
Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.
Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).
В той час, як поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
На підтвердження дотримання строку звернення до суду позивач покликався на неодноразові звернення до різних посадових органів та їх службових осіб з відповідними скаргами на бездіяльність відповідачів щодо неприйняття рішення щодо реалізації рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 за її клопотанням про призначення на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 .
Суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки оскарження дій/бездіяльності відповідачів у досудовому порядку шляхом подання відповідних скарг до Начальника Чернігівського зонального відділення Військової служби правопорядку, Президента України не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з даними вимогами, оскільки чинне адміністративне процесуальне законодавство не ставить у залежність початок перебігу строку звернення до суду щодо оскарження дій, рішень чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах стосовно призначення, проходження та звільнення з публічної / військової служби від дати отримання рішення такого суб`єкта, прийнятого за результатами адміністративного оскарження. Крім того, досудове врегулювання даного спору на переконання суду не унеможливлювало своєчасне звернення позивача до суду за захистом порушених прав та законних інтересів.
Як встановлено п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про неповажність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, а відтак і відсутність правових підстав для поновлення строку звернення до суду.
Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до ч. 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -
У Х В А Л И В:
1. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_2 ) в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Міністерства оборони України щодо тривалого розгляду рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 за її клопотанням про призначення на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 та визнання неправомірною бездіяльності Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення щодо реалізації рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 за її клопотанням про призначення на вакантну посаду відповідального виконавця навчального відділення військової частини НОМЕР_2 .
У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.А. Качур

Судді В.І. Келеберда

В.М. Данилишин