Справа № 2а-353/12
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рожкова О.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" листопада 2012 р. Справа № 2а-353/12

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_3,

при секретарі Степанській А.В. ,

за участю позивача, представника позивача, третьої особи, представників третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "27" вересня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2012 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення сьомої сесії шостого скликання ОСОБА_2 міської ради № 220 від 24. 10. 2011 року «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою, що до відведення земельних ділянок громадянам» в частині передачі земельної ділянки за адресою: м. Житомир, вул.. Максютова, № 164-А площею 0, 0815 га у приватну власність ОСОБА_4.

Зобов'язано ОСОБА_2 міську раду розглянути на черговій сесії питання закріплення земельної ділянки площею 0, 1631 га, що перебуває у фактичному користуванні за адресою: м. Житомир, вул. Максютова, 164 (вул. Максютова, 164-А).

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

ОСОБА_4 та його представники в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу.

ОСОБА_5 та її представник апеляційну скаргу не визнали.

Представники ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не з"явились , надіслали письмові заперечення в яких апеляційну скаргу визнали частково.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників у справі та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 90 Земельного Кодексу УРСР (в редакції 1970 року) перехід права користування земельною ділянкою при переході права власності на будівлю, на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених статтею 88 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 88 Земельний Кодекс УРСР (в редакції 1970 року) розміри земельних ділянок для об'єктів цивільного і житлового будівництва визначаються виконавчими комітетами міських Рад народних депутатів у відповідності з будівельними нормами і правилами. В містах, де допускається індивідуальне житлове будівництво, виконавчими комітетами міських Рад народних депутатів можуть надаватися громадянам для цієї мети земельні ділянки в розмірах від 0,03 до 0,06 гектара, з врахуванням місцевих умов, незалежно від кількості членів сім'ї. Розміри земельних ділянок для будівництва жилих будинків житлово-будівельних колективів і спарених будинків громадян встановлюються Радою Міністрів Української РСР.

Перебування в користуванні ОСОБА_7 земельної ділянки розміром 0.15 га. не є

підставою вважати, що дана земельна ділянка перейшла в такому ж обсязі до ОСОБА_5

Г.М. після визнання за нею права власності на 73/100 будинковолодіння за адресою: м.

Житомир, вул. Максютова, 164 .

Належним доказом перебування в користуванні у ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: м. Житомир, вул. Максютова, 164, має бути акт про право постійного користування на землю, відповідно до ст. 20 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 року). Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до п. З ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції 2002 року) право постійного користування земельною ділянкою, посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції помилково вважав доведеним факт належності на момент розгляду справи 73/100 частини домоволодіння за адресою: м. Житомир, вул.. Максютова, 164, згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05. 02. 1986 року по справі № 2-71 про визнання права власності за ОСОБА_5 на 73/100 ід. частин будинковолодіння по вул.. Максютова, 164 у м. Житомирі. Відповідно до інвентарної справа на будинковолодіння 164-164-а. право власності на 73/100 будинковолодіння по вул.. Максютова 164 було втрачено на підставі заяви ОСОБА_5, тобто право власності ОСОБА_5 втратила на підставі ч.2 ст. 349 ЦК України відповідно до якої у разі знищення майна, право на яке потребує державної реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Відповідно до пункту 4.2 Тимчасового положення в редакції наказу МЮУ від 28.01.2003 року № 6/5 вміщений у розділ 4 «Реєстр прав та реєстраційна справа» відповідно до якої підставою для прийняття рішення на припинення право власності на майно є:

- матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна;

- правовстановлюючі документи на знищене майно, які підлягають анулюванню.

Підставою для анулювання права власності на частину домоволодіння за адресою: м. Житомир, вул. Максютова, 164 було зроблено для отримання права власності на новостворене майно, а саме на будинок 164, який ОСОБА_5 побудувала на місці розібраних нею 73/100 частини домоволодіння. ОСОБА_5 отримала право власності на підставі рішення міськвиконкому № 558 від 13.08.2009 року та отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок 164 по вул. Максютова в м. Житомирі серії САС № 11084. В той же час рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 04 листопада 2010 року по справі № 22-Ц-4812 визнано рішення виконавчого комітету Житомирськоцміської ради № 558 від 13. 08. 2009 року в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на будинок № 164 по вул.. Максютова у м. Житомирі незаконним та видане виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради 14. 08. 2009 року на підставі цього рішення свідоцтво про право власності ОСОБА_5 на житловий будинок № 164 по вул.. Максютова у м. Житомирі серії САС № 11084 недійсним. Втрата права власності на частину старого будинку автоматично тягне за собою і припинення права користування даною земельною ділянкою оскільки відповідно по п. «г» ст.141 ЗК України підставою для втрати права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Оскільки позивач не надав доказів підтверджуючих права власності на домоволодіння № 164 по вул. Максютова у м. Житомирі, ні доказів підтверджуючих, що позивачці дозволялося будувати новий будинок на місці розібраної частини домоволодіння вважати, що оскаржуване рішення ОСОБА_2 міської ради порушує якісь права позивача є безпідставним. Право користування земельною ділянкою за адресою: м. Житомир вул. Максютова, 164 втратила в момент самовільного знесення 73/100 частини домоволодіння та незаконної побудови на цьому місці нового будинку.

Право власності на будинковолодіння 164-А по вул. Максютова у м. Житомирі Балабаєв ОСОБА_8 набув на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 13. 07. 1995 року за реєстровим № 416 та зареєстрованого в БТІ м. Житомира 02. 02. 1996 року за реєстровим № 1510. ОСОБА_4 отримав право користування спірною земельною ділянкою в момент переходу права власності на будинковолодіння за адресою: м. Житомир, вул. Максютова, 164 -а, то даний спір повинен вирішуватися в контексті Земельного кодексу України в редакції 1990 року, оскільки всі правовідносини, щодо користування спірною земельною ділянкою виникли 13.07.1995 року.

Головною умовою для скасування рішення сьомої сесії 6 скликання ОСОБА_2 міської ради № 220 від 24. 10. 2011 року «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою, що до відведення земельних ділянок громадянам» є скасування рішення постійно діючої комісії по вирішенню земельних спорів при ОСОБА_2 міській раді. Оскільки позивачем у своєму позові не було заявлено вимоги щодо скасування рішення постійно діючої комісії по земельним спорам при ОСОБА_2 міській раді, рішення сьомої сесії 6 скликання ОСОБА_2 міської ради № 220 від 24. 10. 2011 року «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою, що до відведення земельних ділянок громадянам» не може бути визнано незаконним та не може бути скасовано, оскільки скасування окремо рішення сьомої сесії 6 скликання ОСОБА_2 міської ради № 220 від 24. 10. 2011 року «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою, що до відведення земельних ділянок громадянам» не скасовуючи рішення постійно діючої комісії не може мати жодних юридичних наслідків.

Відповідно до ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати їх та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "27" вересня 2012 р. скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_10 ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 26.11.2012 року

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ С.М.Хаюк

Повний текст Ухвали виготовлено "26" листопада 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_5 вул.Максютова,164,м.Житомир,10020

3- відповідачу ОСОБА_2 міська рада майдан ОСОБА_11, 4/2,м.Житомир,10014