Справа № 686/13654/14-а
Суддя: Логінова С. М.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

23 вересня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі Потаніній О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного

фонду України у Хмельницькій області - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про скасування рішення, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про скасування рішення відповідача, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він отримує пенсію на умовах Закону України від 09.04.1992 р. №2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З квітня 2009 р. по жовтень 2010 р. (спірний період) відповідач добровільно виплачував йому додаткову надбавку до пенсії, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2009 р. № 198, і виплатив її у сумі 434,30 грн.

З листопада 2010 р. виплата надбавки відповідачем була припинена. Виплачена за жовтень 2010 р. надбавка у сумі 28,40 грн. була з стягнута з ОСОБА_1 у травні 2014 р., при виплаті за рішенням суду недоплаченої з 01.10.2010 р. частини пенсії.

19.05.2014 р. ОСОБА_1 отримав повідомлення, що відповідно до рішення відповідача від 14.05.2014 р. №2241 з його пенсії буде проведено утримання надміру виплаченої пенсії за період з 01.04.2009 р. по 30.09.2010 р. у сумі 405,90 грн.

22.05.2014 р. ОСОБА_1 подав до відповідача заяву про його скасування. Листом від 06.06.2014 р. у скасуванні рішення йому було відмовлено і в червні 2014 р. з його пенсії було стягнуто 405,90 грн.

Позивач вважає рішення №2241 ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області протиправним, а стягнення з нього 405,90 грн. незаконним з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60-1 Закону №2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідальність за безпідставно сплачені пенсіонерові зайві суми пенсії несуть особи органів пенсійного забезпечення, з вини яких це відбулось.

Позивач посилається на те, що при прийнятті рішення відповідач повинен був керуватись Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, який затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 р.-№6-4.

Згідно з Порядком № 6-4 рішення щодо стягнення або списання переплати пенсії приймається міжвідомчою комісією, склад якої затверджується наказом керівника відповідного управління Пенсійного фонду, який є головою комісії.

Рішення №2241 ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області підписано тільки двома посадовими особами і не підписано головою комісії, його зміст та форма не відповідають формі, встановленій додатком 1 до Порядку № 6-4/а, отже, воно не відповідає вимогам чинного законодавства, що є підставою для його скасування.

У листі від 06.06.2014 р. припинення виплати надбавки до пенсії з листопада 2010 р. відповідач пояснив тим, що у результаті звірки з базою персоніфікованого обліку було з'ясовано, що ОСОБА_1 працює, а рішення про стягнення коштів прийняв тільки 14.05.2014 р.

Після припинення виплати надбавки минуло більше трьох років, а відповідно до норм ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і саме тому відповідач здійснив стягнення на підставі свого власного рішення, чим порушив чинне законодавство, адже нормами ст. 59 Закону № 2262 визначено, що відрахування з пенсій військовослужбовців провадиться в порядку, встановленому ч. 2 ст. 50 Закону України від 09.07.2003 p. № 1058 "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", тобто на підставі рішень, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження").

В рішенні № 2241 ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зазначено, що причиною виникнення переплати є неповідомлення про працевлаштування.

Відповідно до ст. 60 Закону № 2262 визначено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти (але не встановлено, яким саме чином це робити: письмово, усно, телефоном тощо) органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії, а суми пенсій, виплачені надміру, можуть бути повернуті на підставі рішення відповідача, якщо такі виплати здійснені внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо).

ОСОБА_1 посилається на те, що з 29.07.2004 р. він безперервно працює в МКП "Хмельницькводоканал". Але згідно законодавства, що діяло на цю дату, пенсіонери, які починали працювати, втрачали право лише на отримання надбавок на непрацездатних членів сім'ї, які встановлені п. "а" ч. 1 ст. 16 та п. "а" ч. 1 ст. 24 Закону № 2262. У зв'язку з тим, що ніякої надбавки він не отримував, розмір його пенсії у 2004 р. не залежав від того, працює він чи ні, відповідно не було і необхідності повідомляти органам пенсійного забезпечення (в 2004 р. - Хмельницький облвійськкомат) про його працевлаштування. А змін, які могли вплинути на розмір пенсії у спірний період, у його житті не відбулося, тому не було підстав для повідомлень відповідача про що-небудь, також не було і будь-яких зловживань з його боку.

Позивач посилається на те, що відповідачу було відомо про його працевлаштування ще до початку спірного періоду, оскільки до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на ім'я позивача сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Нормами ст. 4 Закону № 2262 визначено, що пенсії військовослужбовцям підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач повинен був самостійно (без його дій) проводити індексацію його пенсії, але він цього не робив, відповідно був обізнаний про його працевлаштування.

Порядком не було зобов'язано пенсіонерів надати додаткові документи відповідачу, або повідомити його про що-небудь, а отже відповідач повинен був самостійно з'ясувати всі обставини, які впливають на розмір пенсії, в тому числі і щодо працевлаштування пенсіонерів.

Згідно зі ст. 101 Закону № 1788 відповідач має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

ОСОБА_1 посилається на те, що за нормами чинного законодавства України повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачено тільки у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, надання ним недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Оскільки в спірний період нарахування пенсійних виплат у більшому розмірі відбулось не з вини позивача правові підстави для стягнення надмірно сплаченої суми пенсії відсутні.

ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач незаконним рішенням порушив його права, які підлягають захисту судом шляхом визнання правочину недійсним та відшкодування майнової і моральної шкоди.

Завдана позивачу моральна шкода полягає в тому, що відповідач своїм незаконним рішенням змусив його нервувати, докладати багато зусиль та витрачати багато часу (складати заяву до відповідача та позовну заяву, отримувати та робити копії документів, приймати участь в судових засіданнях тощо), а також нести додаткові матеріальні витрати для відновлення попереднього стану. Вважає, що сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17,00 грн.х3 = 51 грн.), в даному випадку, є цілком розумною та помірною для відшкодування моральної шкоди.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області 14.05.2014 р. № 2241.

Стягнути на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області безпідставно стягнуту з нього частину пенсії у сумі 405,90 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 51 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у судовому засідання позов не визнала, посилаючись на те, що підстави для задоволення позову відсутні, дії управління ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області є правомірними, оскільки позивачем не була надана інформація про його працевлаштування.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", затвердженого Спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України № 224/30 від 30 квітня 2002 року та пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійної) фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Цією ж нормою встановлюється порядок та розміри зазначених стягнень.

Крім того, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій містить додаток № 6 "пам'ятка пенсіонера", з яким позивач також мав можливість ознайомитись, так як даний Порядок є загальнодоступним для ознайомлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію на умовах Закону України від 09.04.1992 р. №2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З квітня 2009 р. по жовтень 2010 р. Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області добровільно виплачувало йому додаткову надбавку до пенсії, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2009 р. № 198, і виплатив її у сумі 434,30 грн.

З листопада 2010 р. виплата надбавки відповідачем була припинена.

19.05.2014 р. ОСОБА_1 отримав повідомлення, що відповідно до рішення ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.05.2014 р. №2241 з його пенсії буде проведено утримання надміру виплаченої пенсії за період з 01.04.2009 р. по 30.09.2010 р. у сумі 405,90 грн.

22.05.2014 р. ОСОБА_1 подав відповідачу заяву про його скасування. Листом від 06.06.2014 р. у скасуванні рішення позивачу було відмовлено і в червні 2014 р. з його пенсії було стягнуто 405,90 грн.

Суд приходить до висновку, що рішення № 2241 ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про стягнення з ОСОБА_1 405,90 грн. є законним.

Рішення №2241 ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області було прийнято у результаті звірки з базою персоніфікованого обліку, коли було з'ясовано, що ОСОБА_1 працює, що і стало причиною виникнення переплати, оскільки позивач не повідомив про працевлаштування.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", затвердженого Спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України № 224/30 від 30 квітня 2002 року та пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійної) фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 підтверджує той факт, що з 29.07.2004 р. він безперервно працює в МКП "Хмельницькводоканал", про працевлаштування позивач ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області не повідомляв, оскільки до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому роботодавцем на ім'я позивача сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. ОСОБА_1 посилається також на те, що відповідач повинен був самостійно з'ясувати всі обставини, які впливають на розмір пенсії, в тому числі і щодо його працевлаштування.

Суд критично оцінює пояснення позивача у цій частині, оскільки інформація про сплачені ОСОБА_1 страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не надходила до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

Стаття 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлює, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Цією ж нормою встановлюється порядок та розміри зазначених стягнень.

Крім того, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій містить додаток № 6 "пам'ятка пенсіонера", з яким позивач також мав можливість ознайомитись, так як даний Порядок є загальнодоступним для ознайомлення.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 лише у травні 2014 року повідомив Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про працевлаштування, тому нарахування пенсійних виплат позивачу у більшому розмірі відбулось з вини позивача. Правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області 14.05.2014 р. № 2241, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відсутні.

Керуючись ст.ст. 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 19, 56 Конституції України, ст.ст. 16, 28, ч. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Законом України "Про пенсійне забезпечення", суд

постановив:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про скасування рішення, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на постанови суду подається на протязі 10 днів до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя Логінова С.М.