Справа № 2-а/1970/2460/12
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2012-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 2-а/1970/2460/12

06 липня 2012 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої Подлісної І.М.

секретаря Субтельної Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Райдуга ІС» до ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення рішення від 15 травня 2012 року № НОМЕР_1

в с т а н о в и в:

Пприватне підприємство «Райдуга ІС» звернулось до адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області про визнання протиправними дій щодо визнання нікчемними правочинів та скасування податкового повідомлення рішення від 15 травня 2012 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах і послугах) в розмірі 18 775 грн. 00 коп., посилаючись на те, що висновки податкового органу викладені у акті перевірки є надуманими, ґрунтуються на припущеннях, що не мають належної доказової бази, а відтак дії відповідачів є протиправними, а оспорюване податкове повідомлення рішення є незаконним та таким, що підлягає до скасування.

В суді представник позивача приватного підприємства «Райдуга ІС» позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, визнати протиправними дії ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області щодо визнання нікчемними правочинів, укладених між позивачем та ПП «Мрія Дім», скасувати податкове повідомлення рішення ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області від 15 травня 2012 року № НОМЕР_1.

Представник відповідача ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечив та пояснив, що податкове повідомлення рішення від 15 травня 2012 року № НОМЕР_1 є обґрунтованим та таким, що прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, при цьому дії ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області є правомірними, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що вказаний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

ОСОБА_1 міжрайонною державною податковою інспекцією Тернопільської області на підставі постанови про призначення позапланової виїзної документальної перевірки слідчого слідчої групи старшого слідчого СВ ПМ СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові капітана податкової ОСОБА_2 від 05 березня 2012 р. проведено позапланову виїзну перевірку приватного підприємства «Райдуга ІС» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.07.2011 р. по 31.12.2011 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 р. по 31.12.2011 р.,за результатами якої 26.04.2012 р. складено акт № 58/22-134/21151938.

На підставі вказаного акта перевірки № 58/22-134/21151938 від 26.04.2012 р. ОСОБА_1 міжрайонною державною податковою інспекцією Тернопільської області винесено податкове повідомлення рішення форми «Р» від 15 травня 2012 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах і послугах) в розмірі 18 775 грн. 00 коп..

Зі змісту даного рішення вбачається, що перевіркою податкового органу встановлено порушення п. 201.6 ст. 201, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

П. 198.3. ст.. 198 податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної(контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6. ст.. 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

П. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу визначено, що . Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді,повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Податковий орган прийшов до переконання про порушення позивачем п. 201.6 ст. 201, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у звязку з тим, що при дослідження фінансово господарської діяльності ПП «Мрія Дім», встановлено, що вказане підприємство здійснювало господарську діяльність з метою штучного формування податкового кредиту та валових витрат, які не мають реального товарного характеру та використовувало банківські рахунки для конвертації безготівкових грошових коштів у готівку, оформлення документів щодо здійснення фіктивної господарської діяльності, а також сприяння в ухиленні від сплати податків легально діючим субєктам господарювання.

У звязку з цим податковий орган помилково прийшов до висновку, що факт придбання товарно матеріальних цінностей (робіт, послуг) ПП «Райдуга» у ПП «Мрія Дім» здійснений не з метою, яка випливає із його змісту (придбання товару, робіт, послуг), а з метою несплати відповідних сум податків, в даному випадку заниження податку на додану вартість.

Таким чином, висновок податкового органу про те, що єдиною метою проведених вище взаємовідносин підприємства є отримання податкової вигоди за рахунок здійснення взаємовідносин без економічної вигоди з метою покриття підприємницького ризику одержання прибутку виключно за рахунок одержання бюджетного відшкодування при цьому легітимність таких операцій перевіркою не підтверджено є помилковим.

Крім того, судом встановлено, що позивачем реально здійснювались господарські операції, про що свідчать надані ПП «Райдуга ІС» бухгалтерські документи, що підтверджують рух коштів та реальність здійснених господарських операцій, що свідчить про помилковість висновку податкового органу щодо завідомо збиткових дій позивача та такими, що не є господарськими, завдають шкоду державі стосовно перенесення підприємницького ризику одержання прибутку.

Факт виконання господарських операцій, підтверджується наданими під час перевірки первинними документами позивача, а саме: видатковими накладними, які доводять факт передання товару за договорами, актами приймання-передачі товару, що не позволяє кваліфікувати дані правочини як фіктивні.

Відповідач взагалі не встановлював таких факторів які б дійсно могли підтвердити чи спростувати реальність здійснення господарських операцій позивача та його контрагентів.

Крім того, відповідач в порушення вимог п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України, яка говорить, що. у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність, виніс оскаржуване податкове повідомлення рішення, чим порушив вимоги Податкового кодексу України та права позивача.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що оскільки податкове повідомлення рішення ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області від 15 травня 2012 року № НОМЕР_1 винесено на підставі акту перевірки № 58/22-134/21151938 від 26.04.2012 р., яка проведена у відповідності до постанови про призначення позапланової виїзної документальної перевірки слідчого слідчої групи старшого слідчого СВ ПМ СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові капітана податкової ОСОБА_2 від 05 березня 2012 р. проведено позапланову виїзну перевірку приватного підприємства «Райдуга ІС» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.07.2011 р. по 31.12.2011 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 р. по 31.12.2011 р., тобто відповідно до кримінально-процесуального закону, то податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не повинно прийматися до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду, а відтак його слід скасувати, повністю задовольнивши позовні вимоги позивача у цій частині.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області щодо визнання нікчемними правочинів, укладених між позивачем та ПП «Мрія Дім», то в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що вимоги Пприватного підприємства «Райдуга ІС» підлягають до часткового задоволення, а їх порушені права захисту шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області від 15 травня 2012 року № НОМЕР_1, а у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 160-163 КАС України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державну податкову службу в Україні», вiд 04.12.1990 р., № 509-XII, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області від 15 травня 2012 року № НОМЕР_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.