Справа № 802/2192/15-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 вересня 2015 р. Справа № 802/2192/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука Віктора Володимировича

представника позивача: Супруна М.І.

представників відповідача: Бондарчука С.А., Кісь Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: споживчого товариства "Купина"

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось споживче товариство "Купина" з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що податкове повідомлення-рішення форми «С» від16.06.2015р. №, яким визначено штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 14388 грн. 08 коп., винесене на підставі акта перевірки №2/21/31101776 від 03.06.2015р. є протиправним, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить скасувати вищевказане рішення суб'єкта владних повноважень.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, що повністю відтворюють зміст позовної заяви та просив задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували з підстав, викладених в письмовому запереченні та просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників адміністративного процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що працівниками Вінницької ОДПІ на підставі наказу на проведення фактичної перевірки від 26.05.2015р. №1556 та направлення на перевірку від 26.05.2015р №№3,4 проведено фактичну перевірку кафе «Дорожне», яке належить СТ «Купина» та знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, 8, смт. Вороновиця, Вінницького району, Вінницької області.

За результатами перевірки встановлено порушення пунктів 1, 2 ,11, 12, 13, ст. 3, ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р. № 265/95-ВР, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність в Україні», п.2.4, п.2.13 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 № 88, ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII, які зафіксовано в акті від 03.06.2015р. №2/21/31101776.

Так, п.1,2,11,13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Перевіряючими встановлено, що в порушення вимог п.1,2, ст. 3 Закону № 265/95-ВР, розрахункова операція з продажу однієї пляшки горілки «Немирів штоф 1л» по ціні 144 грн., що знаходилась в реалізації, не проведено через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій; відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції не роздруковано та не видано.

В порушення вимог п.11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР встановлено, що розрахункова операція проводилась через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості - так пляшка горілки «Немирів штоф 1л» по ціні 144 грн., що знаходилась в реалізації, не запрограмована в реєстратор розрахункових операцій.

Не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій в розмірі 912 грн. 85 коп.

Відповідно до вищевказаних порушень контролюючим органом застосовано фінансові санкції на підставі п.1 ст.17 Закону № 265/95-ВР за не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та не роздрукуванням відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції - вчинене вперше в розмірі 1 грн. 00 коп.;

за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті - вчинене вперше - 1 грн.;

на підставі п.6 ст.17 Закону № 265/95-ВР застосовано фінансову санкцію за проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , а саме 85грн. 00 коп.

Як видно з пояснень продавця-бармена ОСОБА_4 вона реалізовувала горілку «Немирів штоф» 1л по ціні 144 грн. 00 коп. і коньяк Кримський 0,5 л по ціні 103 грн. 00 коп. на загальну суму 247 грн. 00 коп. Горілка «Немирів штоф» 1л була запрограмована по ціні 141 грн. 00 коп., однак реалізовано її за 144 грн. 00 коп. у зв'язку із отриманням нового товару, ціну якого не було змінено в РРО. Крім того, за словами продавця сума готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій склала 1156 грн. 85 коп., а по звіту РРО - 244 грн. 00 коп., різниця складає 912 грн. 85 коп. Накладні на товар, що знаходився в реалізації на суму 4324 грн. 00 коп. відсутні (а.с. 96).

Вказана обставина підтверджується також Х-звітом, фіскальним чеком від 27.05.2015р. (а.с. 94).

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення форми «С» від 16.06.2015р. № в частині застосування штрафної санкції в розмірі 87 грн. 00 коп. правомірне, а вказана сума в частині 87 грн. 00 коп. підлягає сплаті.

Що стосується податкового повідомлення-рішення форми «С» від 16.06.2015р. № в частині застосування штрафної санкції в розмірі 14301 грн. 08 коп., суд зазначає наступне.

В ході перевірки встановлено, що відповідачем не забезпечено ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на накладних № РН-12010148 від 20.05.2015р. на суму 1498 грн. 14 коп. та №31844/ 30430 від 23.05.2015р. на суму 1328 грн. 40 коп. по ціні реалізації товару на загальну суму 2826 грн. 54 коп. відсутні особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції ( отримання та /або здача товару);

не забезпечено ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме здійснюється продаж товарів, які не відображені в такому обліку - в продажу знаходиться не облікований товар на суму 4324 грн. 00 коп., тобто товару, на який відсутні накладні, товаротранспортні накладні чи документи, що підтверджують походження товару.

Так, голова правління СП «Купина» ОСОБА_5 висловив незгоду з висновками перевірки та подав до Вінницької ОДПІ заперечення від 10.06.2015р., які залишені листом Вінницької ОДПІ від 11.06.2015р. №16642/10/02-28-21 без розгляду.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням форми «С» від 16.06.2015р. № голова правління СП «Купина» ОСОБА_5 подав скаргу від 19.06.2015р. б/н до Головного управління ДФС у Вінницькій області.

За результатами розгляду даної скарги прийнято рішення від 03.07.2015р. №710/10/02-3210-04 про залишення без змін податкового повідомлення-рішення форми «С» від 16.06.2015р. №, а скарги без задоволення.

Відповідно до пунктів 12 ст. 3, ст. 6 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема:

вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів .

Згідно з ст. 6 Закону облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно зі ст. 20 Закону № 265/95-ВР встановлено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Фактичною підставою для застосування до позивача штрафних санкцій за оспорюваним рішенням стали висновки податкового органу про порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів.

Свою позицію податковий орган мотивує відсутністю безпосередньо у місці реалізації товарів первинних документів, якими оформлювалося надходження товару та його оприбуткування та неналижним їх оформленням.

Судом встановлено, що кафе «Дорожне» знаходиться за адресою: вул. Жовтнева, 8, смт. Вороновиця, Вінницького району, Вінницької області. Так, позивач вказував, що всі прибуткові накладні знаходяться в бухгалтерії смт. Вороновиця за адресою: вул. Леніна, 23 і на час перевірки також знаходились в приміщенні бухгалтерії, що підтверджується письмовим поясненням, доданим до акту перевірки від 27.05.2015р. (а.с. 95).

До матеріалів справи додані накладні №3135 від 20.05.2015р., №3148 від 23.05.2015р., видаткові накладні №РН-12-010148 від 20.05.2015р., №31844/30430 від 23.05.2015р. товарно-транспортні накладні на переміщення алкогольних напоїв від 20.05.2015р. №01035, від 25.05.2015р. б/н, витяг з книги надходження товарів, товарно-грошовий звіт (а.с. 44-52).

Пунктом 1 статті 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 „Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 6.2 Положення від 24.05.1995р. №88 первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальність осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Отже, виходячи з аналізу норм ст.ст.3 та 6 Закону № 265/95-ВР покладений на суб`єкта підприємницької діяльності обов`язок ведення товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не включає в себе обов`язку ведення та зберігання документів обліку, за якими такі товари придбавались, саме в місці реалізації товарів.

Матеріалами справи підтверджується, що облік товарів, які перебували у позивача на реалізації, здійснювався на підставі накладних, інших первинних документів бухгалтерського обліку, що були надані позивачем у ході розгляду справи.

Відсутність цих документів на час перевірки у структурному підрозділі позивача обумовлена зберіганням первинних документів у бухгалтерії підприємства за юридичною адресою, що знаходиться поза межами місця реалізації товарів.

Такі дії позивача відповідають змісту частини сьомої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» про те, що підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку, а також пункту 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

За місцем проведення розрахункових операцій в кафе «Дорожне» на підтвердження внутрішнього переміщення та обліку товарів надано звіт про партії товарів та книгу надходження товарів, які були надані до перевірки.

Крім того, накладні, товарно-транспортні накладні є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність накладних або їх неправильне оформлення не може бути віднесене до порушень установленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, оскільки вони є підтвердженням витрат на придбання, а не підставою для обліку товарних запасів

За таких обставин податковим органом було безпідставно кваліфіковано відсутність первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей у місці їх фактичної реалізації як порушення позивачем вимог п.12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 19.01.2015 р. у справі № К/9991/65622/11.

При ухваленні рішення в даній адміністративній справі суд також керувався наступним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його дій.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходив із того, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду як відповідач довів правомірність прийнятого ним рішення частково, а тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 16.06.2015 р. № в частині застосування штрафної санкції в розмірі 14301 грн. 08 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь споживчого товариства "Купина" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 181 грн. 60 коп. (сто вісімдесят одну грн. 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович