Справа № 805/3558/15-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 р. Справа №805/3558/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1,корп.2

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Кірієнка В.О., при секретарі Шерстюк Н.А., за участю позивача та представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною щодо не виконання рішення суду у строк два місяці, зобовязання вжити заходи щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду за виконавчими листами № 805/3599/13-а, виданого 20.11.2013 року та № 805/11525/13-а, виданого 09.01.2014 року, зобовязання публічно вибачитись в якості компенсації за шкоду завдану щодо не своєчасного повідомлення про виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2015р. позивач, ОСОБА_2, ОСОБА_1, звернулись до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною щодо не виконання рішення суду у строк два місяці, зобовязання вжити заходи щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду за виконавчими листами № 805/3599/13-а, виданого 20.11.2013 року та № 805/11525/13-а, виданого 09.01.2014 року, зобовязання публічно вибачитись в якості компенсації за шкоду завдану щодо не своєчасного повідомлення про виконання рішення суду.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08.02.2014року відповідачем було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Донецького окружного адміністративного суду №805/3599/13-а, виданого 20.11.2013року про зобовязання УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області розглянути звернення ОСОБА_2 від 07.01.2013року повно та всебічно (ВП №41884366). 24.02.2014року відповідачем було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Донецького окружного адміністративного суду №805/11525/13-а, виданого 09.01.2014року про зобовязання УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області розглянути скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 від 16.07.2013року (ВП №42187830). Проте, на теперішній час позивачами не було отримано повного та всебічного розгляду їх звернень від 07.01.2013року та 16.07.2013року, що дає підстави вважати, що з боку відповідача не вжито ніяких заходів виконання рішень суду.

Представник позивача та позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що листами УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 17.02.2014року вих.№14/946 та від 11.03.2014року вих.14/1379 відповідача було повідомлено про виконання рішень суду, на підставі чого Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, копії яких були направлені позивачам простою кореспонденцією відповідно до приписів ст.31 Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог і на підставі документів, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд встановив наступне.

08.02.2014року відповідачем було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Донецького окружного адміністративного суду №805/3599/13-а, виданого 20.11.2013року про зобовязання УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області розглянути звернення ОСОБА_2 від 07.01.2013року повно та всебічно (ВП №41884366). 24.02.2014року відповідачем було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Донецького окружного адміністративного суду №805/11525/13-а, виданого 09.01.2014року про зобовязання УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області розглянути скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 від 16.07.2013року (ВП №42187830).

Так, листами УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 17.02.2014року вих.№14/946 та від 11.03.2014року вих.1379 відповідача було повідомлено про виконання рішень суду по справам №805/11525/13-а та №805/3599/13-а.

Листом від 11.03.2014року за №14/1379 УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1, що на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2013року згідно раніше викладеної інформації за особистим зверненням гр.ОСОБА_2 було проведено службову перевірку, за результатами якої дії працівників ВДАІ з ОАТ Апостолівського району визнані правомірними. Згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративні правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи, що гр. ОСОБА_3 був попереджений про місце, дату та час розгляду справи, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення серії АЕ1№077109, але він не зявився у зазначений термін, тому постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АН №860286 про накладення штрафу у розмірі 510грн. була винесена без його присутності. Копія постанови згідно ст. 285 КУпАП була надіслана на адресу ОСОБА_3 30.09.2010року. Згідно ч.1 ст.293 КУпАП постанову АН №860286 було залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

За таких підстав, згідно приписів п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №42187830 від 13.03.2014року, копія якої була направлена ОСОБА_1 простою кореспонденцією.

Листом від 17.02.2014року за №14/946 УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1, що на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013року управлінням проведено додаткову перевірку по зверненню позивача, яке надійшло до УДАІ 11.01.2013року. Викладені факти в зверненні прийняті до уваги та проведено службову перевірку, за проявлену неуважність під час складання протоколу та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення до посадових осіб вжито заходи виховного впливу, які передбачені в Законі України «Про дисциплінарний статут». Крім того, на виконання домовленості мирової угоди за ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2012року по справі №2а/0570/3874/2012 та щирого бажання УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області просило вибачення за особисте хвилювання та неприємну для обох сторін ситуацію, яка зумовлена створеними з їх боку незручностями під час розгляду адміністративних справ. УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області запевнило позивача, що в майбутньому докладуть всіх зусиль, щоб уникнути таких неприємних недоглядів.

За таких підстав, згідно приписів п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №41884366 від 20.02.2014року, копія якої була направлена ОСОБА_1 простою кореспонденцією.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ст.11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Як встановлено ст. 5 Закону України Про виконавче провадження вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Як встановлено ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За правилами ст. 30 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що державний виконавець повинен здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем було вжито заходів для своєчасного виконання рішень суду.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Так, предметом розгляду даної справи є бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області щодо не виконання рішення суду у строк два місяці та зобовязання вжити заходи щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду за виконавчими листами № 805/3599/13-а, виданого 20.11.2013 року та № 805/11525/13-а, виданого 09.01.2014 року.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що вищезазначені рішення суду виконані, а виконавчі провадження ВП №41884366, ВП №42187830 були закриті.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обгрунтованість та законність винесених постанов про закінчення виконавчих проваджень не були предметом оскарження в даній справі, тому судом було надано правову оцінку лише діям Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області під час примусового виконання виконавчих проваджень ВП №41884366, ВП №42187830, як того вимагають приписи ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно позовних вимог щодо зобовязання відповідача в якості компенсації за завдану шкоду публічно вибачитись, суд зазначає наступне.

При порушенні прав та інтересів фізичних осіб основним питанням є вибір ефективного способу захисту. При цьому, при виборі конкретного способу слід посилатись на можливість його застосування, що регламентується законом або договором.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, коли ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Ч.1 ст. 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Суд не вправі зобовязувати відповідача вибачитись перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб захисту не передбачений діючим законодавством України.

При дослідженні покладення обовязку принесення вибачень як способу захисту, вибачення повинно розглядатись як форма спростування інформації, яка обирається на розсуд суду, з урахуванням того, що вона не порушує правил закону і норм моралі.

Крім того, публічні вибачення повинні розглядатись як добровільна дія, спрямована на компенсацію моральних страждань і відновлення морального, психологічного стану особи. Покладення обовязку принести вибачення в примусовому порядку не матиме необхідного психологічного ефекту через відсутність доброї волі на ці дії.

З урахуванням викладеного, а також відмови позивачу в позовних вимогах щодо визнання бездіяльності протиправною щодо не виконання рішення суду у строк два місяці, зобовязання вжити заходи щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду за виконавчими листами № 805/3599/13-а, виданого 20.11.2013 року та № 805/11525/13-а, виданого 09.01.2014 року, позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В позовних вимогах ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною щодо не виконання рішення суду у строк два місяці, зобовязання вжити заходи щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду за виконавчими листами № 805/3599/13-а, виданого 20.11.2013 року та № 805/11525/13-а, виданого 09.01.2014 року, зобовязання публічно вибачитись в якості компенсації за шкоду завдану щодо не своєчасного повідомлення про виконання рішення суду відмовити.

Постанову прийнято у нарадчій кімнаті та проголошені її вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 29.09.2015р.

Повний текст постанови у відповідності з вимогами ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України складений 05.10.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до адміністративного суду апеляційної інстанції апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кірієнко В.О.