Справа № 826/11435/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідністю "Будівельна компанія "Девенстрой"

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання неправомірним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідністю "Будівельна компанія "Девенстрой" (далі по тексту – позивач, ТОВ "Будівельна компанія "Девенстрой") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту – відповідач, ДПІ у Печерському р-ні ГУ ДФС у м. Києві) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення від 26 грудня 2014 року № 1833/26-55-22-01, визнати протиправним та скасувати наказ від 21 листопада 2014 року №3446.

У судовому засіданні 06 липня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав письмові заперечення через канцелярію суду.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об’єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що згідно направлень від 21 листопада 2014 року № 2533/26-55-22-01, №2534/26-55-22-01 та наказу від 21.11.2014 року №3446, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "БК"Девенстрой" (ЄДРПОУ 37000870) з питань з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ "СК "Вектор" (ЄДРПОУ 35506670) за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 11 грудня 2014 року № 1215/26-55-22-01/37000870.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 175 054 грн., у тому числі за липень 2014 року в сумі 175 054,00 грн.

За результатом розгляду, заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "БК"Девенстрой" від 15 грудня 2014 року залишені без задоволення, висновки акту перевірки від 11 грудня 2014 року № 1215/26-55-22-01/37000870 – без змін.

Податковим повідомленням – рішенням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 26 грудня 2014 року № 1833/26-55-22-01 Товариству з обмеженою відповідальністю "БК"Девенстрой" збільшено грошове зобов’язання з податку на додану вартість на суму 262 581,00 грн., в тому числі: за основним платежем – 175 054,00 грн., за штрафними санкціями – 87 527,00 грн.

За результатом розгляду, скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "БК"Девенстрой" від 05 січня 2015 року та від 18.03.2015 року залишені без задоволення, податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2014 року № 1833/26-55-22-01 – без змін.

Позивач не погоджується з наказом від 21.11.2014 року №3446, висновками Акта перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням – рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки, а саме наказ не підписаний керівником, про початок проведення перевірки товариство було повідомлено після початку; не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ "СК "Вектор".

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 11 грудня 2014 року № 1215/26-55-22-01/37000870.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об’єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з’ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб’єктності учасників господарської операції та установлення зв’язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ "СК "Вектор", обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб’єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що 07 вересня 2012 року між ТОВ "Сервіс-Технобуд" (замовник) та ТОВ "БК "Девенстрой" (генпідрядник) укладено договір підряду №07/09-12 на капітальне будівництво, за умовами якого генпідрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик власними або залученими силами і засобами виконати роботи, відповідно до затвердженої проектної документації, і передати їх результати останньому у встановлений цим договором строк, а замовник зобов'язується надати генпідряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати йому затверджену проектну, робочу та дозвільну документацію, необхідні генпідряднику документи, що підтверджують об'єми виконаних на об'єкті робіт, проводити оплату виконаних робіт генпідрядником та здійснити прийняття виконаних робіт відповідно до умов цього договору.

Ціна договору визначається сторонами як сума вартості проведених генпідрядником робіт на підставі затвердженої проектної та кошторисної документації та складає компенсацію витрат генпідрядника і належної йому винагороди і закріплюється у кошторисах на виконання робіт, складених і підписаних сторонами відповідно до умов цього договору.

Вартість робіт визначається у кошторисі(ах) на виконання робіт, що складаються з моменту надання замовником за актом проектної документації (її частини) генпідряднику і орієнтовно становить 820 000 000,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) 136 666 666,67 грн. Ця вартість робіт є динамічною, однак не може бути змінена сторонами в сторону збільшення в односторонньому порядку.

Оплата по даному договору здійснювалась у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок генпідрядника.

15 січня 2014 року між ТОВ "БК "Девенстрой" (генпідрядник) та ТОВ "СК "Вектор" (підрядник) укладено договір №15-01/14-1, за умовами якого підрядник зобов'язується за завданням генпідрядника на свій ризик власними або залученими силами і засобами виконати роботи, відповідно до затвердженої проектної документації і передати їх результати останньому у встановлений цим договором строк, а генпідрядник зобов'язується надати підряднику фронт робіт, здійснювати прийняття виконаних підрядником робіт та проводити оплату робіт відповідно до умов цього договору.

Ціна договору є твердою, визначається сторонами як вартість робіт, що виконуються підрядником за цим договором та включає в себе компенсацію витрат підрядника і належної йому винагороди і закріплюється у договірній ціні, що є невід'ємною частиною цього договору та визначається із розрахунку 1 015,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 169,17 грн. за метр кубічний кожного з виду робіт визначеного у пп. 1.1.23 п.1.1 цього договору.

Оплата по даному договору здійснювалась у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи надано копії: розрахунок договірної ціни на влаштування 1м3 монолітного залізобетонного каркасу; додаткова угода №5 від 10.02.2014 року; розрахунок договірної ціни на влаштування контура заземлення блискавкозахисту; додаткова угода №7 від 28.04.2014 року; розрахунок договірної ціни на улаштування деформаційного шва в плиті перекриття висотою 250 мм; розрахунок договірної ціни на улаштування деформаційного шва в плиті ростверка висотою 1200 м; додаткова угода №9 від 15.05.2014 року; розрахунок договірної ціни на влаштування 1м3 монолітних залізобетонних пандусів та плит проїзду по об'єкту; оборотно-сальдова відомість по рахунку №631 за липень 2014 року; картка рахунка №631 за серпень 2014 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2014 року; акти приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року; відомості використаних ресурсів генпідрядника до акту за липень 2014 року; податкові накладні: №20 від 31.07.2014 року, №19 від 31.07.2014 року, №18 від 31.07.2014 року, №17 від 31.07.2014 року; платіжні доручення: №1100 від 27.08.2014 року, №1054 від 15.08.2014 року, №1021 від 12.08.2014 року, №1020 від 12.08.2014 року, №563 від 18.07.2014 року, №542 від 11.07.2014 року, №517 від 04.07.2014 року, №509 від 03.07.2014 року, №508 від 03.07.2014 року, №500 від 02.07.2014 року.

04 березня 2014 року між ТОВ "БК "Девенстрой" (генпідрядник) та ТОВ "СК "Вектор" (підрядник) укладено договір №04-03/14-4, за умовами якого підрядник зобов'язується за завданням генпідрядника на свій ризик власними або залученими силами і засобами виконати роботи, відповідно до затвердженої проектної документації і передати їх результати останньому у встановлений цим договором строк, а генпідрядник зобов'язується надати підряднику фронт робіт, здійснювати прийняття виконаних підрядником робіт та проводити оплату робіт відповідно до умов цього договору.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи надано копії: розрахунок договірної ціни на влаштування 1м3 монолітного залізобетонного каркасу; додаткова угода №2 від 28.04.2014 року; розрахунок договірної ціни на улаштування деформаційного шва в плиті перекриття висотою 250 мм; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2014 року; акти приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року; відомість використаних ресурсів генпідрядника до акту за липень 2014 року; податкові накладні: №22 від 31.07.2014 року, №21 від 31.07.2014 року; платіжні доручення: №1099 від 27.08.2014 року, №1056 від 15.08.2014 року, №1022 від 12.08.2014 року, №518 від 04.07.2014 року, №507 від 03.07.2014 року, №506 від 03.07.2014 року.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов’язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи, позивачем задекларовано податок на додану вартість за липень 2014 року на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "СК "Вектор" у зв’язку з придбанням послуг.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Під час розгляду адміністративної справи встановлено, що позивач здійснював капітальне будівництво багатофункціонального житлового комплексу з об'єктами громадського призначення за адресою: м. Київ, в. Саперне поле,5 в Печерському р-ні м. Києва на підставі договору підряду №07/09-12 від 07.09.2012 року.

Згідно п. 7.1.1 генпідрядник зобов'язується виконати з використанням власних та залучених ресурсів та у встановлені строки роботи відповідно до проектної і кошторисної документації.

Відповідно до п.7.2.2 генпідрядник має право за погодженням із замовником залучати для виконання певних обсягів робіт субпідрядників зі збереженням за собою відповідальність перед замовником за належне виконання робіт субпідрядником.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем укладено договори-підряду та залучено субпідрядника ТОВ "СК "Вектор" для отримання прибутку за виконання договору генерального підряду.

Крім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ТОВ "СК"Вектор" щодо фінансово-господарських відносин з ТОВ "ТБС-Інвест", в яких зазначає , що роботи у липні 2014 року виконувались із залученням субпідрядника ТОВ "ТБС-Інвест", на підтвердження чого ТОВ "СК "Вектор" надало договори і акти виконаних робіт. Крім того, з поясненнями ТОВ "СК "Вектор" надало декларацію з ПДВ за липень 2014 року, що підтверджує декларування податку на додану вартість контрагентом позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що операції позивача з ТОВ "СК"Вектор" здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Судом також враховано вимоги статті 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "СК"Вектор" були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов’язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов’язань, відповідачем до суду не надано.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення понесених витрат до складу валових витрат та формування податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що розглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Суд не приймає посилання відповідача на акт від 21 жовтня 2014 року № 499/26-57-22-01-10/35506670 “Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ "СК"Вектор" (ЄДРПОУ 35506670) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "ТБС-Інвест" (ЄДРПОУ 37739942) за липень 2014 року, оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "СК"Вектор", а висновки Акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість є помилковими, відтак збільшення суми грошового зобов’язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 26 грудня 2014 року № 1833/26-55-22-01 підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання неправомірним та скасування наказу №3446 від 21 листопада 2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 78.1.1 пункту 78.1 ст.78 Податкового кодексу України за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту .

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, і фактичної перевірки, яка проводиться з підстав, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби.

Непред'явлення платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення на проведення перевірки або пред'явлення направлення, оформленого з порушенням вимог, установлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Таким чином, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податковим органом перевірки щодо нього має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Допуск до перевірки нівелює правові наслідки правових порушень, допущених податковим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки. В даному випадку, податковим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, а тому як наказ про призначення перевірки, так і дії податкового органу з проведення такої перевірки вичерпали свою правову дію і не є такими, що порушують права позивача.

Наведене обумовлює що вимоги про визнання протиправними дій відповідача з проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ "СК "Вектор" за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, та щодо скасування наказу про призначення цієї перевірки, не підлягають задоволенню та порушень в даному випадку з боку відповідача не вбачається.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Девенстрой" підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Девенстрой" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 26 грудня 2014 року № 1833/26-55-22-01.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Девенстрой" за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник