Справа № 2-а/2506/1202/11
Суддя: Жук М. І.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/2506/1202/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2011 року

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Жук М.І., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

27 липня 2010 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену державну соціальну допомогу до пенсії як дитині війни за останні шість місяців поточного року та зобов'язання відповідача у подальшому щомісячно постійно нараховувати соціальну допомогу як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач є дитиною війни та відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" їй щомісячно повинна підвищуватися пенсія на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Всупереч того, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені частиною 2 статті 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами, розмір пенсії щомісячно протиправно не підвищувався на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", редакція якої діяла до 1 січня 2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі

повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втра годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за вію визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Зако України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншо нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлює інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення частини 3 статті 28 Закону У краї: "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої вбачаєтьс що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенс призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою д відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отриман пенсії і щомісячного підвищення на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віко як це передбачається статтею 6 Закону України "Про соціальний захист діт війни".

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нові законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження зміє та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 41 розділу II Закону України "Про Державний бюдж України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акт України" від 28.12.2007 р. № 107 текст статті 6 Закону України "П соціальний захист дітей війни" викладено в такій редакції (набрала чинності 01 січня 2008 року): "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закої України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") ; пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи держави соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачуєте підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветерана війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячної довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, п виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону Україь "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" даі підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № И рп/2008 положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державни бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавча; актів України" від 28.12.2007 р. № 107 визнано такими, що не відповідаю] Конституції України (є неконституційними).

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України Закони, інші правої акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачаюі чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про і неконституційність.

Таким чином, з прийняттям Конституційним Судом України 22.05.2008 року рішення №10-рп/2008, відновлено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у попередній редакції.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою відповідач керувався при нарахуванні позивачу підвищення до пенсії, суд вважає безпідставним.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку соціальної державної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає розмір 30% мінімальної пенсії за віком, а не розмір, визначений постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року, якою керувався відповідач.

Положення частини 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для обчислення інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позовні вимоги за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року, з 01.01.2007 по 31.12.2007 року, з 01.01.2008 по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 26.01.2010 року необхідно залишити без розгляду, у зв'язку із пропущенням строку звернення до суду.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», підлягають задоволенню частково, а саме за період з 27.01.2010 року по 27.07.2010 року, визнавши при цьому неправомірними дії відповідача щодо виплати позивачу підвищення до пенсії за вказаний період у меншому розмірі, ніж встановлено законом.

Проте, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимоги позивача про зобов'язання відповідача у майбутньому постійно нараховувати і виплачувати державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, оскільки суд здійснює захист порушеного права, а не права, яке може бути порушено в майбутньому. Крім того, рішення суду ґрунтується на чинному правовому регулюванні і не може впливати на майбутні зміни у правовому регулюванні певних суспільних відносин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 99, 100, 158 - 163, 1832, 186 КАС України, суд,-

постановив:

позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі щодо виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 27.01.2010 року по 27.07.2010 року, року - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її розміру як дитині війни на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 27 січня 2010 року по 27 липня 2010 року і здійснити відповідні виплати на користь позивача за виключенням виплаченого підвищення до пенсії за вказаний період.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. у відшкодування судових витрат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя М.І. Жук