Справа № 2-а-298/10
Суддя: Стецик Я. Є.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдигий унікальний номер 2-а-298/10
Провадження № 2-а/448/39/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.09.2015 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Стецика Я.Є., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 06.05.2010 року міжрайонною медико-соціальною експертною комісією №1 м.Маріуполь її визнано інвалідом ІІІ групи з 03.03.2010р.

Вказує, що зверталась в УПФ у Мостиському районі із заявою про призначення пенсії по інвалідності, однак їй було відмовлено з тих підстав, що вона на день подання заяви про призначення пенсії знята з реєстрації за останнім місцем проживання (с.Липники Мостиського району).

Вважає таку відмову УПФ у Мостиському районі необгрунтованою і такою, що суперечить вимогам ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до якої громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання, а відсутність реєстрації місця проживання чи перебування особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України.

Стверджує, що відповідачем не було взято до уваги надану нею довідку Липниківської сільської ради про те, що вона (позивачка) до травня 2010р. була зареєстрована і проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, а рішенням Мостиського районного суду від 17.06.2010р. за нею визнано право власності на половину будинку по вул.Шевчека, 8 в с.Липники Мостиського району, в якому надалі проживала після зняття з реєстрації.

З огляду на наведене просить суд визнати незаконною відмову УПФ у Мостиському районі у призначенні їй (позивачці) пенсії по інвалідності та зобовязати відповідача призначити їй пенсію і проводити виплату такої з 03.03.2010р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України дана категорія адміністративних справ розглядається в порядку скороченого провадження.

24.09.2015р. представник відповідача УПФ у Мостиському районі подав в канцелярію суду заперечення проти даного позову, в якому зазначив, що відповідно до п.37 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії та відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005р. за № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою згідно додатку №4 до Порядку, а в заяві про призначення (перерахунок) пенсії заповнюється в тому числі і графа «зареєстрований (а) за паспортом та фактично проживає». Відповідно до цього ж Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) заявника. Управлінням ПФУ у Мостиському районі 19.05.2010р. отримано виписку з акту огляду МСЕК на позивачку ОСОБА_1П по місцю її реєстрації, однак із довідки Липниківської сільської ради відомо, що позивачка знята з реєстрації 12.05.2010р. та на території сільської ради не числиться. З огляду на наведені обставини, вважає, що немає підстав для задоволення даного позову.

Дослідивши подані сторонами документи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 06.05.2010р. пройшла огляд МСЕК та відповідно до акту огляду міжрайонної медико-соціальної експертної комісії №1 м.Маріуполя визнана інвалідом третьої групи з 03.03.2010р. по причині загального захворювання. Виписку з акту огляду МСЕК позивачка направила до УПФ у Мостиському районі для призначення пенсії по інвалідності.

Як вбачається з листа УПФ у Мостиському районі від 14.06.2010р. за №9/К-11 останній відмовив в призначенні пенсії по інвалідності з посиланням на п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мотивуючи тим, що позивачка ОСОБА_1 на момент звернення за пенсією не зареєстрована та не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Порядок нарахування та виплати пенсії регламентовано Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст.30 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого ст.32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій та відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

До заяви про призначення пенсії за віком згідно п.7 Порядку додаються, зокрема, документи про місце проживання (реєстрації) заявника.

Пунктом 29 Порядку встановлено, що документ, який засвідчує громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

У відповідності до п.37 цього ж Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною завою.

Встановлено, що на момент отримання відповідачем - УПФ у Мостиському районі заяви позивачки та витягу з акту огляду МСЕК така не була зареєстрована та не проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з довідки Липниківської сільської ради від 21.05.2010р. (знята з реєстрації 12.05.2010р. та на території Липниківської сільської ради не проживає).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії є конституційним правом громадянина України.

Документами, що підтверджують громадянство України, відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» є, зокрема, паспорт громадянина України.

Позивачка ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії КА №643596., виданим 23.04.2013р. Жовтневим РВ у м.Маріуполі ГУ ДМС України у Донецькій області.

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального положення, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності до ч.3 ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, виходячи з положень ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд не приймає до уваги письмові заперечення відповідача щодо відмови в призначенні позивачці ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у звязку з тим, що така на момент звернення в УПФ у Мостиському районі не була зареєстрована та фактично не проживала на території Мостиського району, оскільки, як вбачається із вищенаведених норм Закону, право громадянина на одержання пенсії не може повязуватися з такою умовою, як місце проживання (реєстрації); держава відповідно до конституційних принципів зобовязана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа.

Відповідач УПФ у Мостиському районі, відмовляючи в призначенні пенсії, виходив з відсутності у позивачки ОСОБА_1 права на призначення пенсії лише з тієї обставини, що вона не зареєстрована та не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, тим самим позбавивши останню на пенсійне забезпечення, гарантоване їй державою.

Відповідно до ч.1,2 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач УПФ у Мостиському районі, заперечуючи проти даного позову, не підтвердив належними та допустимими доказами, того, що ним правомірно відмовлено позивачці ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачці по інвалідності та зобовязати відповідача Управління пенсійного фонду України в Мостиському районі призначити позивачці пенсію по інвалідності та проводити виплату такої з 03.03.2010р.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

З урахуванням наведеної норми, дану постанову, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.6-11, 69, 71, 183-2, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з дня встановлення інвалідності, тобто з 03.03.2010р. та проводити виплату такої із вказаної дати до появи нових підстав для її перерахунку чи припинення виплати.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд в 10-денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом:

Суддя Я.Є. Стецик

Постанова набирає законної сили

«___» ______________ 20__ р.

Суддя Я.Є. Стецик