Справа № 826/13575/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 жовтня 2015 року 08:50 год. № 826/13575/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Нагорянського С.І., суддів Бояринцевої М.А., Добрянської Я.І. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання протиправною бездіяльність

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27 липня 2015 року):

- визнати протиправною бездіяльність співробітників Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у ході зволікання із виконання виконавчого листа № 826/2558/15 від 14 квітня 2015 року;

- стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України завдану позивачу шкоду в розмірі 12885,14 грн.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок протиправної бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невиконання з 15 квітня по 14 липня 2015 року постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року у справі № 826/2558/15, з Генеральної прокуратури України не було здійснено стягнення заробітної плати за один місяць на користь позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 05 серпня 2015 року.

У судовому засіданні 05 серпня 2015 року позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений телефонограмою у відповідності до ст. 38 КАС України, через канцелярію суду подав заперечення проти позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року у справі № 826/2558/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання наказу про звільнення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України № 46ц від 19 січня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого прокурора відділу міжнародного співробітництва управління міжнародного співробітництва Головного управління міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого прокурора відділу міжнародного співробітництва управління міжнародного співробітництва Головного управління міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 20 січня 2015 року. Стягнуто з Генеральної прокуратури України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 січня 2015 року по 08 квітня 2015 року.

Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого прокурора відділу міжнародного співробітництва управління міжнародного співробітництва Головного управління міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 20 січня 2015 року та присудження виплати йому заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

14 квітня 2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі № 826/2558/15 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого прокурора відділу міжнародного співробітництва управління міжнародного співробітництва Головного управління міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 20 січня 2015 року та в частині допущення негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого прокурора відділу міжнародного співробітництва управління міжнародного співробітництва Головного управління міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 20 січня 2015 року та присудження виплати йому заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.

15 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про прийняття виконавчого листа № 826/2558/15 до виконання та відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2015 року.

Позивач повторно звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 29 квітня 2015 року про відкриття виконавчого провадження.

25 травня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 47644027 з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/2558/15 від 08 квітня 2015 року.

За результатами розгляду скарги позивача від 29 квітня 2015 року, листом від 26 травня 2015 року № 15-0-26-1256/2./12 Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив позивача про те, що 20 квітня 2015 року державним виконавцем було прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 47644027, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому листі не вказано заходів примусового виконання щодо виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць. У подальшому, при розгляді заяви позивача про відкриття виконавчого провадження від 29 квітня 2015 року з виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва, державним виконавцем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року у справі № 826/2558/15 - скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання наказу про звільнення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено повністю.

13 серпня 2015 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи протиправною бездіяльністю співробітників Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у ході зволікання із виконання виконавчого листа № 826/2558/15 від 14 квітня 2015 року, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно п. 8 ч. 1 та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва було видано виконавчий лист в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого прокурора відділу міжнародного співробітництва управління міжнародного співробітництва Головного управління міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 20 січня 2015 року; допущення негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого прокурора відділу міжнародного співробітництва управління міжнародного співробітництва Головного управління міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 20 січня 2015 року та присудження виплати йому заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.

15 квітня 2015 року позивач звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання виконавчого листа про поновлення його на посаді.

Судом встановлено, що оскільки у виконавчому листі не було вказано заходів примусового виконання щодо виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць, 20 квітня 2015 року державним виконавцем було прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 47644027, про що свідчить резолюція на виконавчому листі.

У подальшому, ОСОБА_2 повторно подав до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву від 29 квітня 2015 року про примусове виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/2558/15 в частині поновлення його на посаді.

Як вбачається з наданих відповідачем матеріалів виконавчого провадження № 47644027, виконавчий документ передано до виконання - 22 травня 2015 року.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про автоматичний розподіл виконавчого провадження між державними виконавцями, виконавче провадження з виконання виконавчого документу № 826/2558/15 було призначено державному виконавцю - 22 травня 2015 року.

На підставі заяви ОСОБА_2 в частині поновлення його на посаді, у відповідності до ст. 17, 19, 21, 25 та 31 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 25 травня 2015 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого прокурора відділу міжнародного співробітництва управління міжнародного співробітництва Головного управління міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 20 січня 2015 року.

Як зазначив позивач у позові, 26 червня 2015 року його було поновлено на посаді згідно рішення суду - з 20 січня 2015 року.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що документ про примусове виконання поданий до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 29 квітня 2015 року, однак протягом тривалого часу з цієї дати відповідачем не було вжито заходів щодо відкриття виконавчого провадження, оскільки жодних доказів дати отримання відповідачем заяви (штампу вхідної кореспонденції тощо) позивачем не надано.

З огляду на вищенаведене та враховуючи встановлені по справі обставини, судом не встановлено протиправної бездіяльності співробітників Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання виконавчого листа № 826/2558/15 від 14 квітня 2015 року, оскільки вони діяли на підставі та в межах Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності співробітників Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо зволікання із виконання виконавчого листа № 826/2558/15 від 14 квітня 2015 року.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року було скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його вимог до Генеральної прокуратури України про визнання наказу про звільнення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України завдану позивачу шкоду в розмірі 12885,14 грн., суд зазначає наступне.

Так, у додаткових поясненнях до позову позивач зазначив, що протиправною бездіяльністю співробітників Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України йому було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди майнового характеру в розмірі середньомісячної заробітної плати у розмірі 12885,14 грн. Тобто, на переконання позивача, незаконною бездіяльністю відповідача йому завдано майнову шкоду (збитки) в розмірі 12885,14 грн.

Згідно ст. 1173 Цивільного кодекс України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Оскільки судом не встановлено протиправної бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в ході виконання виконавчого провадження № 47644027, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача завдану позивачу шкоду в розмірі 12885,14 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, у даному випадку, доведено відсутність протиправної бездіяльності під час виконання виконавчого провадження № 47644027, а судом не встановлено порушення відповідачем критеріїв, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, в межах спірних правовідносин.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому відсутні правові підстави для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя С.І. Нагорянський

Судді М.А. Бояринцева

Я.І. Добрянська