Справа № 822/272/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

822/272/14

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року у справі № 822/272/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівський гранкар'єр" до Хмельницької обласної державної адміністрації, треті особи: Управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області, Публічне акціонерне товариство "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр", про визнання незаконним та скасування розпорядження, –

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням апеляційного суду, Публічне акціонерне товариство "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" звернулось з касаційною скаргою, у якій просить це рішення скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судами та обґрунтованості застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав до її задоволення, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 07 червня 2008 року між ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" та Шепетівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі за №11, строком на п'ять років до 29 травня 2013 року.

12 червня 2013 року Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області на клопотання позивача від 22.05.2013 року про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки на території Судилківської сільської ради Шепетівського району надано лист №10-05-07/3478 в якому вказано, що для підготовки проекту розпорядження голови Хмельницької облдержадміністрації про продовження договору оренди земельної ділянки необхідно надати ряд документів.

14 червня 2013 року ПАТ "Шепетівським буто-щебеневим кар'єром" подано до Хмельницької облдержадміністрації клопотання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розпорядженням №178/2013-р дозвіл надано.

08 липня 2013 року Управління Держземагенства у Шепетівському районі Хмельницької області висновком №289 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначено, що земельна ділянка є вільною від забудови.

06 серпня 2013 року Відділом містобудування та архітектури Шепетівської районної державної адміністрації висновком про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вказано, що наявність на земельній ділянці будівель і споруд відсутні.

23 вересня 2013 року на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 17.09.2013 року за №297/2013-р укладено договір оренди землі під № 2 з ПАТ "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр".

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача, ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" оскаржило їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності та недоведеності позовних вимог Товариства, а відтак відсутності правових підстав для їх задоволення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в ході апеляційного розгляду справи підтвердилась неправомірність спірних дій відповідача, у зв’язку з чим позов є обгрунтованим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі представляє собою договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 16 Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України або за результатами аукціону.

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (ст.19 Закону).

За правилами ст.33 Закону, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, всупереч вищевикладеним нормам Закону, жодних повідомлень про зміну істотних умов договору на адресу орендаря – ТОВ "Шепетівський гранкар'єр" від орендодавця не надходило.

Колегія суддів погоджується з твердженнями апеляційного суду про те, що своїми діями відповідач, фактично, в односторонньому порядку розірвав договір оренди земельної ділянки, таким чином порушив норми Закону України "Про оренду землі".

Згідно з ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Під час судового розгляду встановлено, що позивач звернувся до орендодавця із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки до закінчення його дії, користувався та продовжував користуватись вказаною земельною ділянкою у своїй господарській діяльності, у зв’язку з чим колегія суддів вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції про наявність у відповідача зобов'язання належним чином розглянути заяву Товариства.

Однак, позивачу не надано мотивованого рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні.

Обґрунтованими є твердження апеляційного суду, що лист суб'єкта владних повноважень щодо необхідності надання позивачем ряду документів не можна трактувати як відповідне рішення, в розумінні ст.123 Земельного кодексу України, за результатом розгляду заяви останнього про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів дійшла думки, що судом апеляційної інстанції вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Твердження касаційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, —

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар'єр" відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року у справі № 822/272/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 – 238, 239-1 КАС України.

Судді: