Справа № 803/2592/15
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Справа № 803/2592/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Приходай Я.О.,

з участю представника позивача Макарук Н.О.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Луцький міський центр зайнятості звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 651 грн. 09 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 був зареєстрований як такий, що шукає роботу в Луцькому міському центрі зайнятості. 26 березня 2015 року було укладено договір № 00013 про направлення відповідача на професійне навчання до Професійно-технічного училища Луцького національного технічного університету за професією «слюсар з ремонту автомобілів» зі строком навчання з 30 березня 2015 року по 14 вересня 2015 року. Відповідно до пункту 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. ОСОБА_2 не пройшов повного курсу навчання, не відвідував заняття без поважних причин, у зв'язку з чим розпорядженням № 126 від 19 травня 2015 року відповідача відраховано з навчання та прийнято наказ про повернення коштів відповідачем, проте ОСОБА_2 в добровільному порядку кошти не повернув.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Луцького міського центру зайнятості кошти в сумі 651 грн. 09 коп.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити адміністративний позов.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований Луцьким міським центром зайнятості з 19 січня 2015 року як безробітний, що підтверджується даними персональної картки відповідача № 00170. За заявою від 19 січня 2015 року відповідачу згідно із наказом Луцького міського центру зайнятості від 23 січня 2015 року № НТ 150123 було надано статус безробітного, наказом від 26 січня 2015 року № НТ 150126 призначено допомогу по безробіттю, виплата якої була припинена згідно із наказом від 03 липня 2015 року № НТ 150703.

Відповідно до договору про професійне навчання безробітних від 26 березня 2015 року № 00013, укладеного між Луцьким міським центром зайнятості та ОСОБА_2, відповідач направлений на професійну підготовку за професією «слюсар з ремонту автомобілів» зі строком навчання з 30 березня 2015 року по 14 вересня 2015 року у Професійно-технічне училище Луцького національного технічного університету.

Розпорядженням директора Професійно-технічного училища Луцького національного технічного університету від 19 травня 2015 року № 126 ОСОБА_2 відраховано з 19 травня 2015 року з числа слухачів курсу підготовки та перепідготовки безробітних громадян за направленням центру зайнятості з професії «слюсар з ремонту автомобілів» групи № 1 за невідвідування занять.

Згідно з пунктом 3.1.1. договору від 26 березня 2015 року № 600013, у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю), безробітний відшкодовує Територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотньому напрямку, проживання у період навчання. Якщо громадянин відмовляється добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Як вбачається з частини другої статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» одним з видів соціальних послуг є професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про зайнятість населення» професійне навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Порядок професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, разом з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, молоді та спорту та за погодженням з репрезентативними всеукраїнськими об'єднаннями організацій роботодавців відповідно до законодавства про соціальний діалог.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 35 Закону України «Про зайнятість населення» професійне навчання зареєстрованих безробітних організовується територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на замовлення роботодавця або для самозайнятості, провадження підприємницької діяльності з урахуванням побажань безробітних і здійснюється у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31 травня 2013 року № 318/655, у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання.

Судом встановлено, що витрати Луцького міського центру зайнятості на професійне навчання ОСОБА_2 становлять 651 грн. 09 коп., що підтверджується розрахунком вартості професійного навчання. В добровільному порядку дані кошти ОСОБА_2 не повернуті.

Оскільки ОСОБА_2 не виконав умов договору від 26 березня 2015 року № 600013, не пройшов повного курсу професійного навчання без поважних причин, кошти, затрачені державою на його професійне навчання не повернув, тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов про стягнення зі ОСОБА_2 коштів в розмірі 651 грн. 09 коп. підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 69-72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Луцького міського центру зайнятості 651 гривню 06 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої виготовлено 02 жовтня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук