Справа № 812/1404/15
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1404/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку у розмірі 2280,32 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку у розмірі 2280,32 грн.

В обґрунтування заявлений вимог позивачем зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, перебуває на обліку в Сватівській об'єднаній державній податковій інспекції з 11.09.2013 за № НОМЕР_1.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 17.09.2013 за вхідним № 526-Г до Сватівської ОДПІ було надано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.10.2013.

В наданій заяві ФОП ОСОБА_1 зазначено вид діяльності згідно КВЕД 2010: 47,89 - «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами». Пунктом 8 даної заяви передбачено, що платник податків ОСОБА_1 відноситься до першої групи платників єдиного податку.

Рішенням Гончарівської сільської ради Сватівського району Луганської області від 25.06.2013 № 360 встановлено ставку єдиного податку на 2014 рік для першої групи платників податків - 10 % мінімальної заробітної плати.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» з 01 січня 2014 року розмір мінімальної заробітної плати в України становив 1218,00 грн.

Своєчасно єдиний податок до бюджету відповідач не перерахував, у зв'язку з чим за ним утворився податковий борг по єдиному податку за період з 20.01.2014 по 20.07.2014.

В 2014 році розмір єдиного податку на території Гончарівської сільської ради для першої групи платників єдиного податку становив (1218 грн. Х 10%) - 121,80 грн. Враховуючи те, що податок відповідачем не сплачувався впродовж періоду з 20.01.2014 по 20.09.2014, станом на 28.08.2015 за ним лічиться борг у розмірі 1096,20 грн.

Позивачем було проведено перевірку відповідача, за результатами яких складено акти перевірки, а саме:

- акт камеральної перевірки даних податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 18.07.2014 № 175/17/НОМЕР_1, яким встановлено неподання в строк до 11.02.2014 за 2013 рік податкової декларації;

- акт камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 30.03.2015 № 90/17/НОМЕР_1.яким встановлено неподання у строк до 02.03.2015 податкової декларації за 2014 рік.

За результатами вказаних актів перевірки ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 25.07.2014 та № від 07.04.2015, які були отримані відповідачем та не оскаржувались.

Загальна сума штрафних санкцій за неподання податкової звітності відповідачем,визначених в податкових повідомленнях-рішеннях склала 1190,00 грн.

Отже, загальна сума заборгованості з єдиного податку відповідача станом на 28.08.2015 склала 2280,32 грн.

У звязку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання також не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, перебуває на обліку в Сватівській об'єднаній державній податковій інспекції з 11.09.2013 за № НОМЕР_1 (а.с.7-8).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 17.09.2013 за вхідним № 526-Г до Сватівської ОДПІ було надано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.10.2013(а.с.11-12).

В наданій заяві ФОП ОСОБА_1 зазначено вид діяльності згідно КВЕД 2010: 47,89 - «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами». Пунктом 8 даної заяви передбачено, що платник податків ОСОБА_1 відноситься до першої групи платників єдиного податку (а.с.11-12).

Відповідачем зазначено, що йому відомі вимоги глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України, граничні терміни сплати єдиного податку та ставки єдиного податку, термін подання звітності, обмеження у застосуванні спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності та відповідальність платника єдиного податку, а також вимоги чинного законодавства про необхідність утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, які нараховуються і виплачуватимуться найманим працівникам, та про необхідність подання до контролюючих органів відомостей про виплачені доходи.

Згідно п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку для платників першої-другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Рішенням Гончарівської сільської ради Сватівського району Луганської області від 25.06.2013 № 360 встановлено ставку єдиного податку на 2014 рік для першої групи платників податків - 10 % мінімальної заробітної плати.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» з 01 січня 2014 року розмір мінімальної заробітної плати в України становив 1218,00 грн.

Згідно облікової картки платника єдиного податку за 2014 рік, нарахування єдиного податку здійснювалось за ставкою 121,80 грн. на місяць (10 % від мінімальної заробітної плати в розмірі 1218 грн.) (а.с.19).

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Однак, у вищевказані строки податкові зобов'язання Відповідачем не сплачені.

Ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Позивачем було проведено перевірку відповідача, за результатами яких складено акти перевірки, а саме:

- акт камеральної перевірки даних податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 18.07.2014 № 175/17/НОМЕР_1, яким встановлено неподання в строк до 11.02.2014 за 2013 рік податкової декларації (а.с.23-25);

- акт камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 30.03.2015 № 90/17/НОМЕР_1.яким встановлено неподання у строк до 02.03.2015 податкової декларації за 2014 рік (а.с. 27-30).

Положеннямч. 1 п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України визначено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 грн. за кожне та ке неподання або несвоєчасне подання. Крім того, ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до п. 20.1.19 пункту 20.1 Податкового кодексу України органи державної податкової служби наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи та стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

За результатами вказаних актів перевірки позивачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення;

- № від 25.07.2014 (акт перевірки від 18.07.2014 № 175/17/НОМЕР_1), яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями на суму 170 грн. (а.с.35);

- № від 07.04.2015 (акт перевірки від 30.03.2015 № 90/17/НОМЕР_1), яким збільшено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями на суму 1020 грн. (а.с.33).

Положенням пункту 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Фізичній особі податкове повідомлення вручається особисто чи її законному представнику або надсилається на адресу за місцем про живання або останнього відомого її місцезнаходження з повідомленням про вручення.

Зазначені податкові повідомлення-рішення отримані представником відповідача, що підтверджується його підписами на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с.34,36).

Позивачем винесена податкова вимога від 03.04.2014 № 47-17 на загальну суму 359,52 грн. (а.с.10), надіслана відповідачу засобами поштового звязку та отримана особисто відповідачем (а.с.10).

Податкове зобов'язання Відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Зазначена в податковій вимозі сума погашена не була.

Повторне надіслання вимог не передбачено Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пп. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пп. 95.2 Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податковий борг, який виник у зв'язку із несплатою Відповідачем єдиного податку, підтверджений документально, а тому повинен бути стягнутий, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку у розмірі 2280,32 грн. задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: 92631, АДРЕСА_1) в доход бюджету (отримувач: УК у Сватівському районі/м. Сватове/18050400, код 37928384, банк: ГУ ДКСУ України в Луганській області, МФО: 804013, р/р 0272) податковий борг по єдиному податку в розмірі 2280 грн. 32 коп. (дві тисячі двісті вісімдесят гривень 32 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя С.В. Борзаниця