Справа № 805/16785/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року м. Київ К/800/9847/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Єрьоміна А.В., Зайця В.С.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року по справі № 805/16783/13-а за позовом комунального лікувально-профілактичного закладу «Добропільська центральна міська лікарня» до Добропільської об'єднаної державної фінансової інспекції та Державної фінансової інспекції в Донецькій області про визнання протиправними та часткове скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Добропільська центральна міська лікарня» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправним та скасування пункту 1 вимоги № 22-14/371 від 27 червня 2013 року в частині зобов'язання поновити в обліку активи (13621,375 л бензину марки А-92 на загальну суму 140981,22 грн.), відобразити їх як нестачі та стягнення вартості нестач з винних осіб: диспетчера Гончар О. М., механіка Ульяніч В. І., бухгалтера матеріального відділу Сакутіної Н. П.), в іншому випадку відшкодувати порушення на суму 140981,22 грн. за рахунок цих осіб у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 вимоги Добропільської об'єднаної державної фінансової інспекції № 22-14/371 від 27 червня 2013 року в частині зобов'язання поновити в обліку активи (13621,375 л бензину марки А-92 на загальну суму 140981,22 грн.), відобразити їх як нестачі та стягнення вартості нестач з винних осіб, в іншому випадку - відшкодувати порушення на суму 140981,22 грн. за рахунок цих осіб у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України.

Не погоджуючись із ухваленими по справі рішеннями, Державна фінансова інспекція в Донецькій області подала касаційну скаргу, в якій просить ці рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Скарга обґрунтована невірним застосуванням судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судом та обґрунтованість застосування норм матеріального права до вирішення спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів підстав до її задоволення не знаходить, з огляду на наступне.

Судами встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що відповідно до пункту 3.3.2.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Донецькій області на І квартал 2013 року, на підставі направлення № 61 від 29 березня 2013 року, посадовими особами Добропільської об'єднаної державної фінансової інспекції здійснена планова документальна ревізія фінансово-господарської діяльності комунального лікувально-профілактичного закладу «Добропільська центральна міська лікарня» за період з 1 січня 2011 року по 31 березня 2013 року, за наслідками якої складений акт № 10 від 29 травня 2013 року. Акт підписаний посадовими особами комунального закладу з запереченнями, які за висновком ДФІ розглянуті та відхилені.

ДФІ зазначає, що в ході ревізії складений акт контрольного зняття показників спідометру, підписаного головним бухгалтером лікарні Коращук О. І., диспетчером Гончар О. М., механіком Ульяніч В. І. та встановлено, що 27 жовтня 2012 року автомобіль проходив технічний огляд і справність спідометра підтверджена протоколом контролю технічного стану КТЗ № 05 № ВЛ-498-000742-12 від 27 жовтня 2012 року. До ревізії, як вказано ДФІ, надані журнали реєстрації наказів, однак в порушення листа Міністерства праці та соціальної політики України від 19 жовтня 2005 року № 09-487 «Про реєстрацію наказів щодо особового складу» журнали не прошнуровані та не пронумеровані, мають підчищення та виправлення, у тому числі накази на виїзд даного автомобіля. Документального або законодавчого підтвердження щодо проведення обнуління показників спідометру при автопробігу більше 99999 км підконтрольним об'єктом на час проведення ревізії не надано, ревізією були встановлені три показника спідометрового обладнання, які суперечать один одному, а тому встановити фактичний пробіг автомобіля Тоуоtа НІ АСЕ держномер АН № 6517 НХ працівники ДФІ не мали можливості, що стало підставою зазначення в акті про незаконне списання бензину марки А-92 на вказаний автомобіль в кількості 13621,375 л на загальну суму 140981,22 грн.

На підставі акту ревізії відповідачем складена вимога № 22-14/371 від 27 червня 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем не доведено та не підтверджено правомірність винесення пункту вимоги; висновки акту перевірки не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржувану вимогу було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, тобто необґрунтовано.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 26.01.1993 р. № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-ХІІ), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Статтею 2 Закону № 2939-ХІІ визначено головні завдання органу державного фінансового контролю, якими є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

На виконання покладених завдань орган державного фінансового контролю наділений відповідними правами та обов'язками, що передбачені ст.ст. 10-12 Закону № 2939-ХІІ.

Процедура проведення інспектування органами ДФІ в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання визначається Порядком проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006р.

Як встановлено судоми попередніх інстанцій, підставою для обліку транспортної роботи та списання витраченого пального є подорожній лист службового легкового автомобіля типової форми № 3, що передбачено пунктом 1.3 Інструкції про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи, затвердженою наказом Державного комітету статистики України від 17 лютого 1998 року № 74, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 5 березня 1998 р. за № 149/2589 (далі - Інструкція). Вказана Інструкція була чинною у спірному періоді та регулює відносини щодо визначення кількості палива, яке було використано та підлягає списанню.

Витрати пального відображаються у розділі 4 подорожнього листа службового легкового автомобіля, у відповідності до пункту 2.7 Інструкції показники цього розділу заповнюються наступним чином: дані графи 15 "Загальний пробіг" дорівнюють різниці між показаннями спідометра при поверненні автомобіля до гаража (рядок 5, розділ II) та перед його виїздом з гаража (рядок 4, розділ II).

Приписи Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, на які послалися ревізори, безпосередньо не врегульовують питання обліку палива, яке використовується в процесі господарської діяльності та порушення порядку наказів на виїзд автомобілів не є порушенням ведення бухгалтерського обліку в розумінні наведених нормативних актів.

Під час судового розгляду в судовому засіданні представники ДФІ зазначили, що порушення порядку ведення подорожніх листів (первинних документів для обліку витраченого бензину) та невідповідності даних подорожніх листів наказам головного лікаря на виїзд автомобіля під час ревізії не встановлювали й порушення позивачем вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку при складанні подорожніх листів у акті ревізії та вимозі ДФІ не фіксували.

З наявного у справі посібника користувача автомобіля Тоуоtа НІ АСЕ держномер АН № 6517 НХ вбачається, що він обладнаний двома приборами обліку пробігу: спідометром та одометром, який призначений для реєстрації повної відстані, що пройшов автомобіль. Положень щодо того, який з них підлягає застосуванню при обліку використаного бензину під час експлуатації даного автомобіля, Інструкція про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи й інші нормативні акти не містять. Вихід з ладу одного з приладів обліку не виключає здатність іншого виконувати відповідні функції. За результатами проведеного експертом обстеження автомобіля Тоуоtа НІ АСЕ держномер АН № 6517 НХ, добовий одометр автомобіля визнаний працездатним (арк. спр. 98), а тому він може бути використаний для фіксування пробігу автомобіля. Зважаючи на відсутність у законодавстві обмежень, які б не дозволяли використання при заповненні рядку 15 подорожнього листа одометру, облік використаного палива який здійснював позивач не є протиправним.

В акті ревізії міститься посилання на порушення позивачем пунктів 1.2, 1.3 Інструкції про порядок утримання і експлуатації спідометрового обладнання автомобілів від 1 липня 1987 року № Р-87. Відповідач визначив порушення зазначеної Інструкції в частині незаконного списання бензину через несправність спідометрового обладнання.

Проте, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, Інструкція про порядок утримання і експлуатації спідометрового обладнання автомобілів не може бути застосована у спірних правовідносинах, оскільки в переліку автомобілів на які розповсюджується її дія, автомобіль Тоуоtа НІ АСЕ відсутній. Крім того, Інструкція про порядок утримання і експлуатації спідометрового обладнання автомобілів не передбачає юридичних наслідків її порушення.

Сторонами не заперечується, що автомобіль пройшов контроль технічного стану КТЗ (відповідний протокол є дійсним до 27 жовтня 2014 року), що свідчить про можливість його експлуатації з діючим приладом обліку - одометром.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що спірний пункт вимоги є безпідставним, винесеним без належного врахування вимог Конституції України, Закону № 2939-ХІІ, є протиправним, у зв'язку з чим обґрунтовано скасований судами.

Крім того, визнаючи неправомірною спірну вимогу, суди обґрунтовано взяли до уваги постанови Державної фінансової інспекції в Донецькій області № 1203 (№ 05-2483/2013), № 1204 (№ 05-2484/2013) та № 1205 (№ 05-2485/2013) від 25 червня 2013 року, якими визнано Гончар О. М. - диспетчера лікарні, Ульяніч В. І. - механіка лікарні, Сакутіну Н. П. - економіста лікарні, винними у веденні бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку внесення недостовірних даних в первинні документи, що привело до незаконного списання бензину марки А-92 на автомобіль Тоуоtа НІ АСЕ держномер АН № 6517 НХ на суму 66,26 тис. грн., що обумовило накладення адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. на кожну з вказаних осіб. Вказані рішення ДФІ скасовані в судовому порядку.

Так, постановами Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2013 року у справі № 227/3432/13-а, від 29 липня 2013 року у справі № 227/3433/13-а, від 31 липня 2013 року № 227/3434/13-а адміністративні позови вказаних осіб про скасування постанов № 1203 (№ 05-2483/2013), № 1204 (№ 05-2484/2013) та № 1205 (№ 05-2485/2013) від 25 червня 2013 року були задоволені, постанови ДФІ скасовані та справи про адміністративне правопорушення відносно посадових осіб лікарні закриті у зв'язку з відсутністю складу правопорушення. При прийнятті постанов Добропільський міськрайонний суд виходив з того, що висновки ревізії щодо незаконного списання бензину, викладені в акті, ґрунтуються на протиріччях у показаннях спідометру автомобілю Тоуоtа НІ АСЕ держномер АН № 6517 НХ, однак в ході ревізії достовірно встановлено несправність вказаного приладу обліку та використання іншого приладу обліку наявного в автомобілі - одометру, у зв'язку з чим такі висновки не ґрунтуються на законі та не підтверджують наявності в діях відповідальних посадових осіб лікарні складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла думки, що суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно дослідили обставини справи, вірно встановили характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосували норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б призвели до ухвалення незаконного рішення, не вбачається.

Твердження касаційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Донецькій області відхилити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року по справі № 805/16783/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: