Справа № 65/10/2070
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2010-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
25.06.2010 р. № 2а- 65/10/2070
Харківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мар"єнко Л.М.,

суддів: Білової О.В., Шляхової О.М.,

при секретарі судового засідання Макогон Н.О.,

за позовом ОСОБА_1
до Міністра оборони України, Міністерства оборони України, Головного управління Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 ,
про про визнання неправомірними наказу Командувача Національною гвардією України в частині звільнення з військової служби, наказ командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, зобов`язання Міністра оборони України поновити на військовій службі на посаді, зобов`язання Міністерство оборони України виплатити грошове забезпечення, про поновлення на квартирному обліку та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд визнати неправомірними наказ Командувача Національною гвардією України від 02.08.1996 року № 0121 о/с в частині звільнення з військової служби, наказ командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 06.08.1996 року № 155 в частині виключення його зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, зобов`язати Міністра оборони України поновити на військовій службі на посаді, не нижчій тієї, що позивач обіймав до звільнення з лав НГУ, період з дня звільнення 27.08.1996 року по день поновлення на військовій службі вважати часом вимушеного прогулу та зарахувати до вислуги років, зобов`язати Міністерство оборони України виплатити грошове забезпечення за понаднормове (понад 2 місяці) знаходження у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , з урахуванням виплаченого за період з 01.03.1996 року по 01.05.1996 року окладу за військове звання, а також повне грошове забезпечення за весь період вимушеного прогулу, поновити на квартирному обліку Міністерства оборони України з дня початку служби в лавах НГУ, тобто з 24.03.1992 року, стягнути з Міністерства оборони України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., а також просив стягнути судові витрати у розмірі 1796 грн. 13 коп.

У судовому засіданні представником відповідача Міністра оборони України та Міністерства оборони України Ібрагімовим Ф.Б. заявлені клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, витребування від Центрального Державного архіву вищих органів влади України та управління України, а також від Секретаріату Президента України належним чином завірену копію витягу з Указу Президента України від 17.12.1999 року № 1586/99, від Командування Внутрішніх військ МВС України та Державного архіву Внутрішніх військ МВС України належним чином завірену копію акту щодо розформування Головного управління Командувача Національної гвардії України.

Позивач, його представник та представник відповідача ГУ ВВ МВС України проти задоволення клопотання заперечували, представник третьої особи підтримав заявлені клопотання.

Заслухавши думки позивача, представників сторін та третьої особи щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про розформування Національної гвардії України" від 11 січня 2000 року, Національна гвардія України як військове формування була розформована, а згідно ст.2 цього Закону особовий склад, військова техніка, озброєння, фонди та інше майно з`єднань, частин, закладів і установ Національної гвардії передане у встановленому порядку відповідно до внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та Збройних Сил України без збільшення їх загальної чисельності.

Відповідно до Указу Президента України від 17 грудня 1999 року № 1586/99 "Про передачу підрозділів Національної гвардії України до складу інших військових формувань", Командувачу Національної гвардії України був покладений обов`язок щодо передачі у двомісячний строк з`єднання, частини, заклади та установи Національної гвардії України згідно з додатком.

За матеріалами справи, військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України, де позивач проходив військову служби, входила до складу 6 дивізії Національної Гвардії України.

Згідно Додатку до Указу Президента України від 17 грудня 1999 року № 1586/99, 6 дивізія Національної Гвардії України, де проходив військову службу позивач, передана до складу Збройних Сил України.

Судом також встановлено, що військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України передана до складу Збройних Сил України, що письмовим повідомленням Головного управління оборонного планування Генерального штабу Збройних Сил України від 23.04.2009р. № 322/1/1864.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 52 КАС України суд, встановивши, що з адміністративним позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може залучити іншу особу як другого відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність клопотання щодо залучення співвідповідачем Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, оскільки до Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України не пред`явлено позовних вимог та він не є тією особою, яка повинна відповідати за адміністративним позовом.

Щодо клопотання про витребування доказів, суд зазначає, що Указом Президента України від 04.11.2009 року № 963/2009 знято позначку "опублікуванню не підлягає" з Указу Президента України від 17.12.1999 р. № 1586/99, у зв`язку з чим витребуваний Указ Президента України є відкритим для загального доступу нормативно-правовим актом, підстави для його витребування відсутні

Відповідно Додатку до Указу Президента України від 17.12.1999 р. № 1586/99, визначено з`єднання, частини, заклади і установи Національної гвардії України, що передаються до інших військових формувань або розформовуються. Акт щодо розформування не є документом, який регламентує питання правонаступництва відповідних суб`єктів владних повноважень, тому відсутні підстави для його витребування, оскільки такий документ не відповідає вимогам, які встановлені ст.ст. 69, 70 КАС України.

Керуючись ст.ст. 52, 69, 70 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання представнику відповідача Міністра оборони України та Міністерства оборони України Ібрагімова Ф.Б. про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, витребування від Центрального Державного архіву вищих органів влади України та управління України, а також від Секретаріату Президента України належним чином завірену копію витягу з Указу Президента України від 17.12.1999 року № 1586/99, від Командування Внутрішніх військ МВС України та Державного архіву Внутрішніх військ МВС України належним чином завірену копію акту щодо розформування Головного управління Командувача Національної гвардії України, - відмовити.

Головуючий -суддя Л.М. Мар"єнко
Судді О.В. Білова
О.М. Шляхова