Справа № 2-а/1970/2303/12
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2012-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 2-а/1970/2303/12

05 червня 2012 р.м.Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в складі:

головуючої Подлісної І.М.

секретаря Субтельна Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації, Тернопільської області третьої особи Управління Держкомзему у ОСОБА_1 районі, Тернопільської області про зобовязання вчинити дії

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 районної державної адміністрації, Тернопільської області третьої особи Управління Держкомзему у ОСОБА_1 районі, Тернопільської області про зобовязання вчинити дії, а саме області дати згоду на добровільну відмову ОСОБА_2 від права власності на земельну ділянку площею 0,76 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великогаївської сільської ради, яка належить ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 466520, який зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10 від 23 жовтня 2006 р. на користь держави., посилаючись на те, що у зв'язку із сімейними обставинами, відсутністю можливостей обробляти та утримувати вказану земельну ділянку, вона виявила намір добровільно відмовитись від права власності на вказану земельну ділянку та звернулась із відповідною заявою до голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації, однак отримала відмову з надуманих підстав.

В суді представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зобовязати ОСОБА_1 районну державну адміністрацію, Тернопільської області дати згоду на добровільну відмову ОСОБА_2 від права власності на земельну ділянку площею 0,76 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великогаївської сільської ради, яка належить ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 466520, який зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на правол власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10 від 23 жовтня 2006 р. на користь держави.

Представник відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації, Тернопільської області позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечив та пояснив, що відповідно до п. 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, не допускається:

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок, зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського

господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Представник третьої особи Управління Держкомзему у ОСОБА_1 районі, Тернопільської області проти задоволення позовних вимог заперечила з мотивів наведених представником відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації, Тернопільської області.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази вважає, що вказаний позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Як вбачається із розпорядження голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 26 вересня 2006 року № 675 позивачці ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0,76 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великогаївської сільської ради, яка належить мені відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 466520, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10 від 23 жовтня 2006 року.

Позивачка ОСОБА_2 у зв'язку із сімейними обставинами, відсутністю можливостей обробляти та утримувати вказану земельну ділянку, виявила намір добровільно відмовитись від права власності на вказану земельну ділянку та звернулась із відповідною заявою до голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації в порядку ст. 142 Земельного кодексу України щодо добровільної відмови від земельної ділянки площею 0,76 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великогаївської сільської ради на користь держави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 142 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

ОСОБА_1 районна державна адміністрація листом від 14 березня 2012 року № 01-377/14 надала на імя позивачки відповідь на її заяву в якій відмовила їй щодо розгляду заяви про добровільну відмову від земельної ділянки, посилаючись на п. 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, де зокрема зазначено, що:

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок, зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Відповідно до вимог чинного законодавства України заборонено здійснювати купівлю-продаж або іншим способом відчужувати земельні ділянки сільськогосподарського призначення;, які перебувають у власності громадян та надані їм для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про ринок земель але не раніше 01 січня 2013 року, в порядку, визначеному цим Законом).

Як вбачається із норм Земельного кодексу України, чинне законодавство України не встановлює заборони щодо добровільної відмови власників від земельних ділянок, в тому числі і на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

стаття 142 ЗК України регулює суспільні відносини, пов'язані з порядком припинення права власності або права постійного користування земельною ділянкою на підставі добровільної відмови.

Добровільна відмова це самостійне волевиявлення власника земельної ділянки або землекористувача, пов'язане з не бажанням подальшої експлуатації належної йому на праві власності або користування земельної ділянки. Тобто особа самостійно і з доброї волі відмовляється від наданого йому суб'єктивного права використовувати земельну ділянку. Волевиявлення особи має бути оформлене у відповідній формі письмовій заяві про добровільну відмову від права власності або права постійного користування землею.

Коментована стаття чітко поділяє порядок здійснення добровільної відмови від права власності на землю і добровільної підмови від права постійного користування земельною ділянкою. У першому випадку власник відмовляється від належної йому землі на користь держави або територіальної громади. Стаття не передбачає можливості добровільної відмови на користь інших, крім зазначених, суб'єктів земельних правовідносин. Передбачена також відповідна процедура здійснення добровільної відмови, а саме:

а) отримання згоди представни ків держави або територіальної громади на одержання права власності на земельну ділянку;

б) підготовка та укладення угоди про передачу права власності на земельну ділянку відповідно державі або територіальній громаді;

в) нотаріальне посвідчення укладеної угоди;

г) державна реєстрація укладеної угоди.

Добровільна відмова від права постійного користування земельною ділянкою відбувається на користь власника землі. У статті також передбачена відповідна процедура такої відмови, яка складається з таких стадій:

а) заява землекористувача на ім'я власника земельної ділянки про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою;

б) прийняття рішення власником земельної ділянки про припинення права постійного користування земельною ділянкою;

в) повідомлення органів державної реєстрації про припинення права постійного землекористування.

Органами державної реєстрації, які фіксують укладені угоди про передачу права власності на земельну ділянку на підставі добровільної відмови або отримують повідомлення про припинення права постійного землекористування, є орган місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки.

Для реєстрації угоди про передачу права власності на земельну ділянку на підставі добровільної відмови власник земельної ділянки подає особисто або надсилає поштою до відповідного виконавчого комітету органу місцевого самоврядування угоду про передачу права власності на земельну ділянку у двох примірниках. Зазначений орган перевіряє подані документи і реєструє їх. На обох примірниках угоди ставиться штамп із зазначенням дати реєстрації та номеру запису, а також підпис особи, яка зареєструвала договір. Один примірник угоди повертається власнику земельної ділянки, інший залишається у виконавчому комітеті органу місцевого самоврядування.

Таким чином відмова відповідача ОСОБА_1 районної державної

адміністрації, Тернопільської області дати згоду на добровільну відмову ОСОБА_2 від права власності на земельну ділянку площею 0,76 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великогаївської сільської ради, яка належить ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку з підстав передбачених ч. 2 ст. 142 ЗК України є неправомірною.

За вказаних обставин позовні вимоги ОСОБА_2 є підставними та такими, що підлягають до задоволення, а тому слід зобовязати ОСОБА_1 районну державну адміністрацію, Тернопільської області дати згоду на добровільну відмову ОСОБА_2 від права власності на земельну ділянку площею 0,76 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великогаївської сільської ради, яка належить ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 466520, який зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на правол власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10 від 23 жовтня 2006 р. на користь держави, повністю задовольнивши заявлені позовні вимоги.

керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 160-163 КАС України,

Земельним кодексом України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити. Зобовязати ОСОБА_1 районну державну

адміністрацію, Тернопільської області дати згоду на добровільну відмову ОСОБА_2 від права власності на земельну ділянку площею 0,76 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великогаївської сільської ради, яка належить ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 466520, який зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на правол власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10 від 23 жовтня 2006 р. на користь держави.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.