Справа № 806/1630/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"10" вересня 2015 р. Справа № 806/1630/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

при секретарі Білоцькій А.В. ,

за участю позивачів та їх представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Завідувача сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_6, Старшого державного інспектора сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Андрушівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_7, Головного державного інспектора Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_8 про визнання дій протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, у якому просять визнати протиправними дії відповідачів щодо складання акту про відмову від отримання документів від 08.07.2014. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що станом на 08.07.2014 року обіймали посади: ОСОБА_5 - в.о. директора "Червоненський завод продтоварів", а ОСОБА_4 - в.о. головного бухгалтера цього підприємства. У вказаний день завідувач сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_6 намагався вручити їй лист, адресований директору підприємства, про зміст якого позивача не поінформував. ОСОБА_4 відмовилась одержати листа, пояснивши, що не має повноважень на одержання кореспонденції замість директора. У березні 2015 року при ознайомленні із матеріалами кримінального провадження позивачам стало відомо про існування оскаржуваного акту. На переконання позивачів, оскаржувані дії вчинялись відповідачами без відповідних письмових наказів та направлень на вчинення таких дій від керівництва Андрушівської ОДПІ, а складений акт містить недостовірні відомості, зокрема про те, що вручення листа від 08.07.2014 відбувалось у присутності посадових осіб Андрушівської ОДПІ ОСОБА_7 та ОСОБА_9, зміст листа доведено до відома ОСОБА_4, повідомлення по суті листа директора ДП "Червоненський завод продтоварів". На думку позивачів, представники органу ДПС на акцизному складі та податкових постах не наділені повноваженнями вручати листи та іншу кореспонденцію щодо здійснення перевірок.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Позивачі не погодились з постановою суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, в яких з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати вказану постанову та ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів та їх представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний позивачами акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, стосовно яких він складений. На підставі спірного акту будь-яких рішень органом ДФС не приймалось, а тому останній не має обов'язкового характеру, не відповідає критерію юридичної значимості, не створює для позивачів, як фізичних осіб та посадових осіб ДП "Червоненськй завод продтоварів" жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення їх прав та не породжує для них будь-яких обов'язків. А тому дії щодо складання акту не можуть вважатись протиправними.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що 08.07.2014р. відповідачами складено акт про відмову від отримання документів (а.с. 8).

У спірному акті зафіксовано, що завідувачем сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Андрушівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі Андрушівська ОДПІ) ОСОБА_6 в присутності старшого державного інспектора сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Андрушівської ОДПІ ОСОБА_7, головного державного інспектора Андрушівської ОДПІ ОСОБА_8 08.07.2014 на підприємстві ДП "Червоненський завод продтоварів" представлено для вручення лист Андрушівської ОДПІ від 08.07.2014 № 61/7/21-372 "Про присвоєння коду товару згідно кодів УКТ ЗЕД". Суть листа доведена в.о. головного бухгалтера ОСОБА_4 та повідомлено директора ДП "Червоненський завод продтоварів" ОСОБА_5 Після чого, в.о. головного бухгалтера ОСОБА_4 відмовилась від отримання листа.

Судами встановлено, що 09.07.2014 лист Андрушівської ОДПІ від 08.07.2014 №61/7/21-372 "Про присвоєння коду товару згідно кодів УКТ ЗЕД" (а.с. 18) був направлений на адресу ДП "Червоненський завод продтоварів" рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується фіскальним чеком ЖД УДППЗ "Укрпошта" (а.с. 19).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення лист Андрушівської ОДПІ від 08.07.2014 № 61/7/21-372 вручений ДП "Червоненський завод продтоварів" 10.07.2014 (а.с. 20).

Предметом спору в даній справі є протиправність, на думку позивачів, дій відповідачів щодо складання акту про відмову від отримання документів, який було складено 08.07.2014р.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Наведена процесуальна норма кореспондується з положеннями частини другої статті 17 КАС, в силу якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1).

У пункті 8 частини першої статті 3 КАС позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою надання правового захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

У світлі розглядуваних процесуальних правовідносин правом, на захист якого подається адміністративний позов, є гарантована державою можливість на вчинення певної дії, яка передбачена в нормативно-правовому акті; під свободою особи розуміється повна відсутність обов'язку на вчинення певних дій у конкретній сфері публічних правовідносин; охоронюваний законом інтерес як об'єкт судового захисту являє собою потенційне право особи, її прагнення набути певні матеріальні або нематеріальні блага.

Отже, ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачі оскаржують дії відповідачів щодо складання акту про відмову від отримання документів.

Пунктами 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Тобто, Податковим кодексом України передбачено дві форми вручення документів, які адресовані платнику податків:

1) направлення документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

2) вручення документів особисто платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Із матеріалів справи слідує, що не вручивши лист Андрушівської ОДПІ від 08.07.2014, відповідач направив його на адресу ДП "Червоненськй завод продтоварів" рекомендованим листом з повідомленням (а.с. 19-20).

Так, відповідачами був складений акт про відмову від отримання документів, і як вони наголошували у ході судового розгляду справи, зміст листа від 08.07.2014 був доведений до відома в.о. головного бухгалтера підприємства - ОСОБА_4

Суд першої інстанції правильно вказав, що акт про відмову від отримання документів від 08.07.2014р. не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, стосовно яких він складений. На підставі спірного акту будь-яких рішень органом ДФС не приймалось, а тому останній не має обов'язкового характеру, не відповідає критерію юридичної значимості, не створює для позивачів, як фізичних осіб та посадових осіб ДП "Червоненськй завод продтоварів" жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення їх прав та не породжує для них будь-яких обов'язків. А отже, вищевказаний акт не має обов'язкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оспорюваним актом не допущено обмеження прав, свобод та охоронюваних інтересів позивачів, у зв'язку з чим даний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 22.06.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянтів - позивачів у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" червня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "10" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Загоруйко Оксана Миколаївна вул.1-го Травня,13,смт.Червоне,Андрушівський район, Житомирська область,13434

3- ОСОБА_5 АДРЕСА_1,25001

4- представник ОСОБА_3 АДРЕСА_2, 01135

5- відповідачам: Завідувач сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_6 вул.Вобяна,26,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13400

6- Старший державний інспектор сектору контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Андрушівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_7 вул.Вобяна,26,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13400

7- Головний державний інспектор Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_8 вул.Вобяна,26,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13400

- ,