Справа № 2а-4127/11/1470
Суддя: Мавродієва М.В.
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2011 р. Справа № 2а-4127/11/1470

м.Миколаїв

15:00

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Богзи Н.А.,

представника позивача: ОСОБА_1 дов. від 20.09.2010,

представника відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомВАТ "Проектно-вишукувальний інститут "Миколаївагропроект", вул. Спаська, 1/1,Миколаїв,54030

доДПІ у Центральному районі м. Миколаєва, вул. Потьомкінська, 24/2,Миколаїв,54030

провизнати протиправною та скасувати податкову консультацію №1248/10/31-043 від 02.03.2011 р.,
в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнання протиправною та скасувати податкову консультацію №1248/10/31-043 від 02.03.2011.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що отримана консультація не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, оскільки роботи, які виконуються ТОВ ПВК «Миколаївагропроект»підпадають під визначення «інжинірингові послуги»і, в силу приписів пп.196.1.14 п.196.1 ст.196 Податкового кодексу України, операції з їх надання не є обєктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідач проти позову заперечує (а.с.17,18), вказуючи на те, що наданий платнику податку органами державної статистики код виду економічної діяльності не обумовлює обовязку оподаткування чи не оподаткування наданих ним послуг.

Під час розгляду справи, представники сторін підтримали доводи, викладені у адміністративному позові та запереченнях проти нього.

Судовий процес фіксувався за допомогою технічного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 18.11.2011 судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 53.1 статті 53 Податкового кодексу України передбачає, що не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Позивач звернувся до відповідача з проханням надати розяснення: чи відноситься з 01.01.2011 діяльність, що здійснюється за кодами КВЕД 74.20.1 (діяльність у сфері інжинірингу: проектування будівель та споруд, розроблення проектно-кошторисної документації для будівництва); 74.20.3 (діяльність в сфері геодезії, гідрографії та гідрометеорології: розвідувальні та вишукувальні роботи в галузі промисловості та будівництва) до операцій, що не є обєктом оподаткування податком на додану вартість?

В якості додатків до заяви позивачем були надані відповідачу: ліцензія на проектування, монтаж, технічне обслуговування засобів протипожежного захисту та систем опалення, оцінки протипожежного стану обєктів (а.с.49); ліцензія на виконання топографо-геодезичних картографічних робіт (аюсю50); ліцензія на здійснення господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури (з переліком робіт згідно з додатком) (а.с.51-53).

Відповідачем 02.03.2011 надано податкову консультацію (а.с.12), в якій зазначено, що звільнення від податку на додану вартість послуг з розроблення проектної документації для будівництва (архітектурно-проектні роботи) Податковим кодексом не передбачено, тому такі послуги підлягають оподаткуванню в загальному порядку за ставкою 20%.

Відповідно до п.53.3 ст.53 Податкового кодексу України, платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Позивач не погодившись з наданою йому податковою консультацією оскаржив її до суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Підпункт 196.1.14 п.196.1 ст.196 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час надання податкової консультації) передбачав, що не є обєктом оподаткування податком на додану вартість операції з постачання послуг, визначених у підпункті «в»пункту 186.3 статті 186 цього Кодексу. Тобто п.п.196.1.14 п.196.1 ст.196 ПК України містив відсильну норму на п.п.«в»п.186.3 ст.186 Податкового кодексу України.

Підпункт «в»п.186.3 ст.186 Податкового кодексу України передбачає наступні послуги: консультаційні, інжинірингові, інженерні, юридичні (у тому числі адвокатські), бухгалтерські, аудиторські, актуарні та інші подібні послуги консультаційного характеру, а також послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп'ютерних систем.

Поняття інжинірингу визначене у п.п.14.1.85 п.14.1 ст.14 ПК України та передбачає: надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об'єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об'єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, повязаних із такими послугами (роботами).

Національний класифікатор України «Класифікація видів економічної діяльності», затверджений наказом Держспоживстандарту України №375 від 26.12.2005, передбачає, що діяльність у сфері інжинірингу (код КВЕД 70.20.1) включає в себе: консультування у галузі архітектури на попередніх стадіях проектування; архітектурно-проектні роботи: проектування будівель та споруд, включаючи виготовлення робочих креслень, нагляд за будівництвом (діяльність генеральних підрядників: замовлення проекту, розроблення проектно-кошторисної документації, укладання договорів на будівельні роботи, контроль виконання, здавання обєктів «під ключ»), планування міст, включаючи ландшафтне проектування садів, парків, спортивних споруд тощо; проектування виробничих будівель та споруд, включаючи розміщення машин та устаткування; проектування, управління проектами, інженерно-технічну діяльність: проектування інженерних споруд, включаючи гідротехнічні споруди, проектування руху транспортних потоків, розроблення та реалізацію проектів у галузі електротехніки, електроніки, гірництва, хімічної технології, машинобудування, промислового будівництва та системотехніки, техніки безпеки тощо; розроблення проектів у галузі кондиціонування повітря, холодильної техніки, санітарної техніки та систем контролю за забрудненням навколишнього середовища, будівельної акустики тощо; діяльність технічних консультантів; інші послуги в галузі проектно-конструкторських робіт. Діяльність у сфері геодезії, гідрографії та гідрометеорології (код КВЕД 74.20.3) включає: геодезичну дослідницьку діяльність, зокрема, розвідувальні та вишукувальні роботи в галузі промисловості та будівництва.

Згідно статуту позивача (а.с.30-48); витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.8-10); ліцензій виданих позивачу на виконання проектних робіт, топографо-геодезичних, картографічних робіт та здійснення господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури (а.с.49-53); експертного висновку №164/03 від 04.03.2011 щодо спроможності виконання робіт, повязаних із створенням обєктів архітектури, підготовленого у відповідності до Порядку ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві (а.с.54-63), позивачем можуть надаватись послуги, які підпадають під визначення інжинірингових.

Суд погоджуючись з позицією податкової інспекції, що обєктом оподаткування є операції з поставки товарів (надання послуг), а не вид діяльності за кодами КВЕД, але у заяві на отримання податкової консультації позивач просив надати розяснення стосовно оподаткування окремих видів господарських операцій, які можуть ним здійснюватись та за своїм змістом відповідають інжиніринговим послугам визначеним у абз.«в» п.186.3 ст.186 ПК України та кодах КВЕД 74.20.1 та 74.20.3, чого відповідачем зроблено не було.

Слід зазначити, що пп.196.1.14 п.196.1 ст.196 ПК України виключено на підставі Закону України №3387-VI від 19.05.2011, який набрав чинності з 01.07.2011.

З врахуванням викладених обставин, якщо підприємством надавались послуги визначені в п.п.«в»п.186.3 ст.186 Податкового кодексу України та у групах КВЕД: 74.20.1 (проектування будівель та споруд, розроблення проектно-кошторисної документації для будівництва), 74.20.3 (розвідувальні та вишукувальні роботи в галузі промисловості та будівництва), то ці послуги не могли бути обєктом оподаткування відповідно до пп.196.1.14 п.196.1 ст.196 Податкового кодексу України, в період дії цієї норми Податкового кодексу України.

У разі ж надання інших послуг, ніж ті, що визначені в п.п.«в»п.186.3 ст.186 Податкового кодексу України та у групах КВЕД 74.20.1 (проектування будівель та споруд, розроблення проектно-кошторисної документації для будівництва), 74.20.3 (розвідувальні та вишукувальні роботи в галузі промисловості та будівництва), вони мали оподатковуватись на загальних підставах.

Відповідно до п.53.3 ст.53 Податкового кодексу України, визнання судом податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, керуючись ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати податкову консультацію №1248/10/31-043 від 02.03.2011 недійсною, оскільки на момент її винесення вона не відповідала нормам Податкового кодексу України, які регулювали питання нарахування та сплати податку на додану вартість.

Керуючись ст.ст.11, 71, 94, 98, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсною податкову консультацію №1248/10/31-043 від 02.03.2011, видану Державною податковою інспекцією у Центральному районі м.Миколаєва Товариству з обмеженою відповідальністю Проектно-вишукувальний інститут «Миколаївагропроект».

3. Відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю Проектно-вишукувальний інститут «Миколаївагропроект» (вул.Спаська, 1/1, м.Миколаїв, 54030) понесені ним судові витрати у сумі 3,40 грн. з Державного бюджету України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя М.В. Мавродієва

Постанова оформлена у відповідності до ст.163 КАС України

та підписана суддею 23 листопада 2011 року.