Справа № 826/5688/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5688/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гнідіній М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними та безпідставними дії Генеральної прокуратури України щодо присвоєння у кадровому наказі від 14.11.2013 № 1592ц посаду «в.о. Генерального прокурора України» ОСОБА_3, оскільки окремий наказ на його призначення Генеральним прокурором України не видавався;

- зобов'язати Генеральну прокуратуру України внести зміни у кадровий наказ від 14.11.2013 № 1592ц про звільнення ОСОБА_2 посади слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України в частині зазначення посади ОСОБА_3 з «в.о. Генерального прокурора України» на «перший заступник Генерального прокурора України»;

- визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка виявилась у ненаданні достовірної та точної відповіді на запит від 22.12.2004 в частині щодо датування наказу від 14.11.2013 № 1592ц;

- зобов'язати Генеральну прокуратуру України протягом п'яти днів надати об'єктивну, достовірну та точну відповідь на запит від 22.12.2014 в частині щодо особи, яка датувала наказ від 14.11.2013 № 1592ц:

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом Генеральної прокуратури України від 14.11.2013 р. №1592ц звільнено старшого радника юстиції ОСОБА_2 з посади слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). Підставою для прийняття зазначеного наказу зазначено рапорт позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2014 у справі №826/19790/13-а за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про скасування наказу Генеральної прокуратури України від 14.11.2013 р. №1592ц, поновлення на службі та стягнення заробітної плати, залишеною без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 22.12.2014 р., в якому відповідно до Закону України «Про звернення громадян» просив повідомити:

1) з яких причин та чому було підписано та видано виконувачем обов'язків Генерального прокурора України ОСОБА_3 наказ від 14.11.2013 №1592 ц;

2) чи наявне в Головному управлінні кадрів та забезпечення діяльності органів прокуратури України подання керівника Головного слідчого управління (відділу) чи іншого структурного підрозділу ГПУ із зазначенням причини звільнення позивача, їх ставлення до припинення трудових стосунків, а також: документи про анулювання допуску до державної таємниці, що передбачено п.10 наказу від 29.12.2012 № 142, в разі підтвердження просив надати належним чином завірені копії відміток з відповідних книг обліків із зафіксованими часом і датами їх надходження (п. 2.1, п. 2.3, п. 2.4 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України (наказ від 15.01.2013 №3)), у тому числі копію подання (п. 1.12. - вимоги Інструкції обов'язкові для кожного працівника прокуратури; 1.17. Порушення вимог цієї Інструкції тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством);

3) з яких причин та чому всупереч п. 1 ст. 36 КЗпПУ у тексті наказу від 14.11.2013 №1592 ц відсутня дата з якої припиняються трудові стосунки;

4) з яких причин та чому в наказі від 14.11.2013 №1592ц немає інформації що проведення повного розрахунку бухгалтерією, зазначення посадової особи, на яку покладався контроль за виконанням наказу, як це передбачено ч.ч. 8-9, п. 9.1 Інструкції;

5) з яких причин та чому в порушення п.1.8., п. 7.12. Регламенту, ч. 13 п. 9.2 Інструкції наказ про звільнення позивача не завізований заступником керівника, прокуратури, а також не дотримано п. 9.2.З. цієї і Інструкції щодо самого тексту документа;

6) з яких причин та чому заява позивача на звільнення від 14.11.2013 всупереч п. 2.1., п. 2.3., п. 2.4., п. 4.1.4. Інструкції не зареєстрована у відповідній книзі обліку відображенням зафіксованого часу і дати передачі документу працівникам Головного слідчого управління до Головного управління кадрів та забезпеченні діяльності органів прокуратури України;

7) з яких причин та чому на заяві про звільнення відсутні будь-які резолюції керівництва і дата їх ознайомлення з документом, як це передбачено п. 7 Регламенту, п. 5.2., 5.4., 5.5., 5.11. Інструкції;

8) хто із працівників Генеральної прокуратури України проставив дату « 14» у лівому верхньому куті наказу № 1592 ц;

9) причини та мотивація втрати чинності (відсутності) п. 4.5 в наказі №2 гн «Про організацію роботи з кадрами в органах прокуратури України» від 15.09.2014 р.

За результатами розгляду звернення позивача листом від 28.01.2015 р. №11/1-28115-13 відповідачем надано позивачу відповідь, в якій роз'яснено, що організація, засади і порядок діяльності Генеральної прокуратури України визначаються, зокрема, Регламентом Генеральної прокуратури України, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 12.04.2012, згідно з п. 1.4 якого розподіл обов'язків між керівництвом Генеральної прокуратури України та взаємозамінність визначаються наказом Генерального прокурора України.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 28.10.2013 №93 «Про розподіл обов'язків між керівниками Генеральної прокуратури України» обов'язки Генерального прокурора України у разі його відсутності виконує перший заступник або один із заступників Генерального прокурора України згідно з наказом. У зв'язку із цим, як роз'яснив відповідач, наказ про звільнення позивача з посади підписав виконувач обов'язків Генерального прокурора України ОСОБА_3, який на той час обіймав посаду першого заступника Генерального прокурора України.

Також повідомлено позивачу, що дія п. 10 наказу Генерального прокурора України від 29.12.2012 № 142 «Про посади номенклатури Генерального прокурора України», а також п. 4.5 наказу Генерального прокурора України від 15.12.2011 №2 гн «Про організацію роботи з кадрами в органах прокуратури України» поширювалася лише на працівників органів прокуратури обласного рівня, які обіймали посади, перелік яких був встановлений у п. 1.2 вказаного наказу, у зв'язку з цим при вирішенні питання про звільнення таких працівників прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя спеціалізовані прокурори (на правах обласних), ректор Національної академії прокуратури України зобов'язані були надсилати до Генеральної прокуратури України матеріали, передбачені у п. 10 цього наказу, однак на працівників Генеральної прокуратури України такий порядок звільнення з посад не поширювався.

Крім цього, в листі також зазначено, що згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП підставою припинення трудового договору є угода сторін. За змістом указаної норми при домовленості між працівником та уповноваженим органом про припинення трудового договору за цією підставою договір припиняється в строк, визначений сторонами. Так, у заяві від 14.11.2011 р. позивач просив припинити трудовий договір за угодою сторін з 14.11.2013 р. Згоду керівництва Генеральної прокуратури України щодо звільнення саме 14.11.2013 р. підтверджує сам факт підписання наказу в.о. Генеральні прокурора України від 14.11.2013 р. № 1592 ц. Тому зазначення у наказі дати, з якої припиняються трудові відносини, не є обов'язковим. При ознайомленні з наказом, як зазначено у листі, позивач, зробив власноручний підпис на звороті наказу «Ознайомлений, згоден, 14.11.13 p.», розрахунки з позивачем проведено у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Посилаючись на ту обставину, що наказ від 14.11.2013 № 1592ц підписаний неповноважною особою, а на його запит щодо вказаних обставин відповідачем надано неповну та недостовірну інформацію, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії вчинені відповідачем на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв'язку тим, що, як вважає позивач, наказ № 1592 ц від 14.11.2013 про звільнення його з посади слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України підписаний неуповноваженою особою.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що окремий наказ на ОСОБА_3 про виконання ним обов'язків керівника прокуратури не видавався, а тому останній відповідно до вимог ч. ч. 2, 6, 7 ст. 15 Закону України «Про Прокуратуру», чинних, на той час, п. 1.1. наказу № 142 «Про номенклатуру Генерального прокурора України» від 29.12.2012; п. 4-5- наказу № 2гн «Про організацію роботи з кадрами в органах прокуратури України» від 15.12.2011; п. 5 розділ II Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Генеральної прокуратури України (наказ від 05.07.2011 №73); п.1.14- Регламенту не мав законного права як службова особа суб'єкта владних повноважень на припинення з позивачем трудових стосунків.

Цими ж обставинами, крім іншого, обумовлено і звернення позивача до Генеральної прокуратури України із запитом від 22.12.2014 р.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює Закон України «Про звернення громадян» (далі по тексту - Закон №393/96-ВР).

Передбачене статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення кореспондується із встановленими статтями 14, 15, 19 цього Закону обов'язками органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно статті 14 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

За змістом частини 1 статті 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно статті 19 цього Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Посилання позивача на підписання наказу від 14.11.2013 № 1592ц неуповноваженою особою спростовуються п. 1.4 Регламенту Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 12.04.2012 р., відповідно до п. 1.4 якого розподіл службових обов'язків між керівництвом Генеральної прокуратури України та взаємозамінність визначаються наказом Генерального прокурора України.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 28.10.2013 №93 «Про розподіл обов'язків між керівниками Генеральної прокуратури України» обов'язки Генерального прокурора України у разі його відсутності виконує перший заступник або один із заступників Генерального прокурора України згідно з наказом.

Враховуючи наведене, посилання апелянта на підписання наказу від 14.11.2013 № 1592ц заступником Генерального прокурора України ОСОБА_3 як неуповноваженою особою є помилковим.

При цьому, колегія суддів враховує, що законність наказу від 14.11.2013 № 1592ц підтверджено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2014 по справі № 826/19790/13-а, яка набрала законної сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог адміністративного позову про визнання протиправними та безпідставними дій Генеральної прокуратури України щодо присвоєння у кадровому наказі від 14.11.2013 № 1592ц посаду «в.о. Генерального прокурора України» ОСОБА_3, оскільки окремий наказ на його призначення Генеральним прокурором України не видавався, та вимог про зобов'язання Генеральної прокуратури України внести зміни у кадровий наказ від 14.11.2013 № 1592ц про звільнення ОСОБА_2 з посади слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України в частині зазначення посади ОСОБА_3 з «в.о. Генерального прокурора України» на «перший заступник Генерального прокурора України», що є похідними.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Генеральної прокуратури України, яка виявилась у ненаданні достовірної та точної відповіді на запит від 22.12.2004 в частині щодо датування наказу від 14.11.2013 № 1592ц та похідних вимог - про зобов'язання Генеральної прокуратури України протягом п'яти днів надати об'єктивну, достовірну та точну відповідь на запит від 22.12.2014 в частині щодо особи, яка датувала наказ від 14.11.2013 № 1592ц, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду звернення позивача відповідачем надано відповідь в порядку та строки, встановлені Законом №393/96-ВР із відповідними роз'ясненнями по суті порушених у зверненні питань.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування заяви позивача про уточнення позовних вимог від 29.04.2015, що надійшла до суду 05.05.2015 (а.с. 29-30), спростовуються мотивувальною часиною оскаржуваної постанови суду першої інстанції, в якій наведені мотиви відмови у задоволенні саме уточнених вимог адміністративного позову.

З аналізу змісту постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2015 року вбачається, що перший аркуш цієї постанови містить описки в частині викладення вимог адміністративного позову ОСОБА_2

Доводи позивача щодо того, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у даній справи колегія суддів відхиляє, оскільки не зрозуміло, яким чином результати експертизи могли вплинути на законність наказу відповідача, враховуючи, що ОСОБА_2 обґрунтовує свою позицію тим, що наказ датовано не тією особою, яка його підписала.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 41, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 05.10.2015

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.