Справа № 2016/3895/12 (2-а/623/8/13)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

08 вересня 2015 року м. Київ К/800/35339/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

суддів: Васильченко Н.В.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01квітня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася з позовом, в якому просила суд скасувати рішення Ізюмської міської ради Харківської області від 26.07.2012 року № 1289 про затвердження технічної документації з землеустрою та надання у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,48 кв.м. для ведення гаражного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що рішення міськради порушує права позивача, оскільки передана оскаржуваним рішенням у приватну власність земельна ділянка є прибудинковою територією багатоквартирного будинку, для оформлення права власності на яку необхідне погодження інших співвласників на її використання, чого не було зроблено.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2013 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення судів мотивовано тим, що міськрада приймаючи оскаржуване рішення діяла на підставі та у межах своєї компетенції, не порушуючи прав позивача.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень ( пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У зв'язку з цим у постанові від 17 лютого 2015 року у справі №21-551а14 Верховний Суду України висловив таку правову позицію: «У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право».

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14).

Враховуючи зазначене судова колегія вбачає підстави для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку та закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230 КАС України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 квітня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2013 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді В.Ф. Мороз

Н.В. Васильченко

А.О. Логвиненко