Справа № 824/565/15-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/565/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Маренича І.В.

секретаря судового засідання - Сопко В.Ю.

за участю:

представника позивача - Бобика Й.Б;

представника відповідача - Швець О.І.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фаіре Фінанс» до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції у Чернівецькій області,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаіре Фінансе" (далі-Позивач, ТОВ "Фаіре Фінансе") звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Новоселицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області (далі-Відповідач) від 09.02.2015 р. №, №.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі висновків акту позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 30.06.2014 р., яка проведена на виконання постанови старшого слідчого СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернівецькій області в межах кримінального провадження. Оскільки в даному кримінальному провадженні, в межах якого проводилась позапланова документальна перевірка відсутній обвинувальний висновок або ухвала суду про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами, то відповідно, відповідач не мав права приймати оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а тому вони підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаіре Фінансе» (60325, вул. О. Кобилянської, будинок 2, с. Припруття, Новоселицький район, Чернівецька область, ) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 16.03.2012 року та взятий на облік, як платник податків.

З матеріалів справи вбачається, що Слідчим управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Чернівецькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000 від 06.06.2014 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, відносно службових осіб ТОВ "Фаіре Фінансе", які у період з 01.01.2013 р. по 31.05.2013 р. шляхом завищення податкового кредиту за рахунок віднесення до його складу сум ПДВ від субєктів господарювання з ознаками фіктивності, умисно ухилялись від сплати до Державного бюджету України податку на додану вартість в сумі 2872441,00 грн.

17.09.2014 р. старшим слідчим ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернівецькій області, капітаном податкової міліції Кургаєвою І.С. в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 06.06.2014 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, винесено постанову про проведення позапланової документальної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства ТОВ "Фаіре Фінансе" за період з 01.01.2013 р. по 30.06.2014 р.

На підставі направлень від 14.10.2014 р. №143, 144, 145, 146, згідно п.п. 20.1.4 п. 20 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.11 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу №399 від 13.10.2014 р. інспекторами відповідача проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 30.06.2014 р., результати якої зафіксовані в акті від 29.10.2014 р. №1203/22/38038439.

За результатами перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем:

- п.138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 2728819,00 грн.;

- ст. 22, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 ПК України, в результаті чого встановлено завищення податку на додану вартість на загальну суму 28724441,00 грн.;

- п.5.9 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», в результаті чого встановлено перевищення ліміту готівки в касі підприємства установ на 19.03.2013 р. в сумі 28 000,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення - рішення від 09.02.2015 р.:

форми "Р" №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 3590551,25 грн., в т. ч. за основним платежем 2872441,00 грн. та 718110,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

форми "Р" № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 3411023,75 грн., в т. ч. за основним платежем 2728819,00 грн. та 682204,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

форми "Р" № , яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 56000,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги позивача Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області прийнято рішення, яким скасоване податкове повідомлення - рішення від 09.02.2015 р. № та залишено без змін податкові повідомлення - рішення № та № .

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також з матеріалів справи вбачається, що 26.12.2014 р. старшим слідчим з ОВС відділу кримінальних розслідувань СУ ФР Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області капітаном податкової міліції Вороніним М.С. закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000030 від 06.06.2014 р. по епізоду, відомості по якому внесені за ч. 3 ст. 212 КК України, відносно службових осіб ТОВ «Фаіре Фінансе» на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні ознак вказаного кримінального правопорушення.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України).

Відповідно по п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для проведення позапланової документальної перевірки позивача слугувала постанова старшого слідчого ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернівецькій області Кургаєвої І.С. від 17.09.2014 р. про проведення позапланової документальної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства ТОВ «Фаіре Фінансе» за період з 01.01.2013 р. по 30.06.2014 р.

За результатами проведеної позапланової документальної перевірки позивача, відповідачем складено акт № 1203/22/38038439 від 29.10.2014 р. та на підставі викладених у ньому висновків виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

За загальним правилом встановленим п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Однак, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку (п. 86.9 ст. 86 ПК України).

Також суд звертає увагу на те, що згідно із положеннями п. 58.4 ст. 58 ПК України, у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

Згідно п. 7 розділу IV Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 р. № 984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 р. за № 34/18772, за результатами розгляду керівником органу державної податкової служби (його заступником) акта перевірки, заперечень посадових осіб платника податків або його законних представників та інших матеріалів перевірки, у терміни та порядку, встановлені Кодексом, приймаються відповідні податкові повідомлення-рішення. У разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Отже, визначальною умовою для набуття керівником контролюючого органу законного права винесення податкового повідомлення-рішення на підставі акту перевірки, якийскладений за результатами позапланової документальної перевірки, проведеної на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1. ст. 78 ПК України є наявність обвинувального висновку або ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 р. та в рішеннях Вищого адміністративного суду України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 Кримінального процесуального кодексу України ( далі - КПК України) судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

За змістом ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами, тобто без винесення обвинувального вироку, можливе виключно після виявлення органами досудового розслідування доказів, які підтверджують вину певної особи у вчиненні кримінального правопорушення та оголошення такій особі про підозру у його вчиненні в порядку, визначеному главою 22 КПК України. Такими нереабілітуючими обставинами для закриття кримінального провадження вважаються: 1) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою (п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК); 2) помер підозрюваний, обвинувачений, за винятком випадків, коли провадження є необхідним для реабілітації померлого (п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК); 3) існує вирок по тому ж обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому ж обвинуваченню (п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК); 4) потерпілий, а у випадках, передбачених КПК України, - його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (її. 7 ч. 1 гг. 284 КПК); 5) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу (п. 8 ч. 1 ст. 284 КПК).

Судом встановлено, а також не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що 26.12.2014 р. закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 06.06.2013 р. по епізоду, відомості по якому внесені за ч. 3 ст. 212 КК України, відносно службових осіб ТОВ «Фаіре Фінансе» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні ознак складу злочину.

Статтею 284 КПК України встановлено, що до реабілітуючи обставин для закриття кримінального провадження належать обставини, які свідчать про повну невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: 1) встановлення відсутності події кримінального правопорушення, 2) встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпання можливостей їх отримати.

Отже, відсутність обвинувального висновку або ухвали про закриття кримінального провадження № 0000030 за нереабілітуючими обставинами, в межах якого проводилась позапланова документальна перевірка позивача, на думку суду, позбавляє позивача права виносити оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі висновків акту позапланової документальної перевірки позивача № 1203/22/38038439 від 29.10.2014 р. Відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем не на підставі та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка може бути здійснена за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту;

Враховуючи, що матеріали позапланової документальної перевірки на підставі пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, або наявна кримінальна справа можуть свідчити про порушення платником податків законодавства, контролюючий орган не позбавлений права на підставі цієї норми та інших підстав, визначених ст. 78 ПК України, провести позапланову документальну перевірку платника податків, за результатами якої здійснити відповідні донарахування податкових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. Органів місцевого самоврядування" їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З досліджених в ході судового розгляду справи письмових доказів, пояснень представників сторін, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів суду правомірність прийнятого рішення, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6-12, 17, 18, 71, 94, 157, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення винесені Новоселицькою об'єднаною державною податковою інспекцією у Чернівецькій області № та №000092200 від 09 лютого 2015 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України понесені товариством з обмеженою відповідальністю «Фаіре Фінанс» судові витрати у сумі 487,20 грн., сплачені згідно квитанції платіжного доручення №369 від 07 квітня 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Постанову виготовлено в повному обсязі 5 жовтня 2015 року.

Суддя І.В. Маренич