Справа № 2а-455/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-455/11
Головуючий у 1-й інстанції: Гресько В.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Одемчука Є.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області, ОСОБА_4 на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "03" червня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 03 червня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області здійснити нарахування коштів у порядку та розмірах, встановлених ст.43 Закону України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, пов'язаними з народженням та похованням" за період з 23.11.2010 року по 23.05.2011 року, з врахуванням вже виплачених сум за вказаний період.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену постанову.

ОСОБА_4, частково не погоджуючись з прийнятою постановою, в своїй апеляційній скарзі просить вказану постанову суду першої інстанції змінити та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Позивачка та представник відповідача не з'явились в судове засідання, хоча про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до положень п.2 частини 1 ст.197 КАС України здійснює апеляційний розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга УПСЗН підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачка як застрахована особа має право на отримання допомоги по догляду дітьми відповідно до ст. 43 Закону України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" (далі - Закон № 2240-ІІІ).

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка перебуває на обліку у відповідача, як застрахована особа, що отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн., а тому на неї поширюється дія ст. 43 Закону України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ .

Згідно статті 43 Закону № 2240-ІІІ допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В період виникнення спірних правовідносин, правова оцінка яким дана в постанові суду першої інстанції, вказані правовідносини регулювались також Законом України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі Закон № 2811-ХІІ).

Відповідно до пункту 23 Розділу ІІ Закону України від 28.12.2008 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі Закон № 107-VI), частина перша статті 15 Закону № 2811-ХІІ викладена в такій редакції:

"Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень";

Пункт 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" викладений у такій редакції:

"Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців".

Згідно пункту 24 Закону № 107-VI у Законі № 2240-ІІІ статті 40-44 виключені.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення, зокрема пунктів 24-34 розділу ІІ Закону № 107-VI. При цьому пункт 23 неконституційним визнаний не був.

Тобто, стаття 43 Закону № 2240-ІІІ є чинною, але також є чинними вказані норми Закону № 2811-ХІІ.

Правові норми Закону № 2811-ХІІ в редакції Закону № 107-VI у часі прийняті пізніше за статтю 43 Закону № 2240-ІІІ, вони повністю узгоджуються з іншими нормативними актами, які визначають порядок сплати допомоги і джерела фінансування цих виплат, а тому, аналізуючи викладені обставини, враховуючи, що законодавством функція виплати допомоги по догляду за дитиною визначена як державна, судова колегія вважає необхідним в даному випадку застосовувати і щодо застрахованих осіб і щодо незастрахованих осіб положення про розмір спірної допомоги, які визначені лише статтею 15 Закону № 2811-ХІІ.

Відповідно до приписів частини другої статті 45 Закону України від 27.04.2010 N 2154-VI "Про Державний Бюджет України на 2010 рік" було встановлено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 був затверджений Порядок призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, за яким допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується в розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2010 року 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

При цьому стаття 15 Закону № 2811-ХІІ діє в редакції Закону № 107-VI.

Перераховані вище норми до теперішнього часу не визнані неконституційними Конституційним Судом України, що доводить правомірність застосування зазначених норм відповідачем при виплаті спірної допомоги.

Отже, при вирішенні спору підлягають застосуванню положення ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Тому, відповідач у вказаний період правомірно виплачував позивачу допомогу у розмірах, встановлених новою редакцією ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", що фактично становить 130,00 грн.

Однак, враховуючи те, що син позивачки належить до категорії дітей, потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи на спірні правовідносини розповсюджуються приписи п.10 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому, вирішуючи спір, суд першої інстанції повинен був застосувати положення ст.15 Закону України " Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та положення п.10 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на вищенаведене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови. Позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення шляхом зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з подвійного розміру, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, починаючи з 23 листопада 2010 року по 23 травня 2011 року з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу.

Керуючись ст.ст.11,195,196,198,202,207,212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 03 червня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково, зобов'язавши ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з подвійного розміру, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, починаючи з 23 листопада 2010 року по 23 травня 2011 року, з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу. В решті в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_6 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул. Польова 21,с. Рудня-Іванівська,Ємільчинський район, Житомирська область,11221

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області вул.Шевченка, 2,смт. Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11202