Справа № 817/810/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"16" вересня 2015 р. Справа № 817/810/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "08" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірма "Шендер" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірма "Шендер" звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2014 року №, згідно з яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 7924,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 3962,00 грн. на підставі акта перевірки №637/17-16-15-01/24177387.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 27.08.2014 року №, згідно з яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 7924,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 3962,00 грн.

Присуджено на користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірма "Шендер" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі у сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 коп.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначив, що станом на час подання позивачем декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року, постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 14.07.2014 року по справі 817/1534/14 не набрала законної сили, відтак ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірми "Шендер" в порушення вимог п.200.3, п.200.4 статті 200 розділу V Податкового Кодексу України безпідставно завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за січень 2014 року на 7924,00 грн. Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та ухвалив незаконне рішення.

Представники сторін в судове засідання не з"явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

З врахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В серпні 2014 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірма "Шендер", з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого до відшкодування у рахунок погашення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів згідно декларації з ПДВ за січень, лютий, квітень 2014 року (акт від 19.08.2014 року №637/17-16-15-01/24177387).

За результатами перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог п.200.3, п.200.4 статті 200 розділу V Податкового Кодексу України , що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за січень 2014 року на 7924,00 грн.

На підставі акту перевірки від 19.08.2014 року №637/17-16-15-01/24177387 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.08.2014 року № згідно з яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 7924,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 3962,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 187.1 статті 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на мишу територію України) та послуг, б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності; в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на мигну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

В силу вимог пункту 198.2 цієї статті Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

1) або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

2) або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

А відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку: придбанням (будівництвом спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з п.п. 2001 статті 200 Податкового кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п. «а» п.п. 200.4. статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу).

Відповідно до пункту 201.1 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, платник податків зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Згідно пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобовязань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копію залишається у продавця товарів/послуг.

У відповідності до п.201.6 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобовязаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відтак, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених платником у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є підтвердження факту реальності господарських операцій та факту придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи платника, а також підтвердження відповідних сум податкового кредиту належними чином оформленими податковими накладними.

Встановлено, що в лютому 2014 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведено документальну позапланової виїзну перевірку ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Шендер" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого до відшкодування у рахунок погашення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів згідно декларації з ПДВ за серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2013 року. Результати перевірки оформлені актом № 148/17-16-15-01/24177387 від 18.02.2014 року. На підставі вказаного акту 05.03.2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 101688,00 грн., в тому числі за серпень 2013 року на 16294,00 грн., за вересень 2013 року на 16905,00 грн., за жовтень 2013 року на 36497,00 грн., за листопад 2013 року на 8453,00 грн., за грудень 2013 року на 23539,00 грн., а також застосовано штрафні санкції в розмірі 50844,00 грн.;

№ НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 13102,50 грн., в тому числі 10482,00 грн. за основним платежем та 2620,50 грн. за штрафними санкціями;

№ НОМЕР_3, яким позивачу зменшено розмір відємного значення податку на додану вартість на 7924,00 грн. за грудень 2013 року (сума заявлена до бюджетного відшкодування, що оспорюється в даній справі) .

В основу вказаних податкових повідомлень-рішень покладено висновки про порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44 розділу I, п.198.3,п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.7 ст.201 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, внаслідок завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з придбання послуг у ТДВ "Рівнехолод".

Так контролюючий орган зробив висновки про безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 33199,00 грн. у серпні 2013 року, що призвело до завищення відємного значення за цей період на 16905,00 грн. та до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на 16294,00 грн., про безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 33026,00 грн. у вересні 2013 року що призвело до завищення відємного значення за цей період на 33026,00 грн. та до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на 16905,00 грн., про безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 22406,00 грн. у жовтні 2013 року, що призвело до завищення відємного значення за цей період на 8453,00 грн. та до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на 36497,00 грн. та до заниження суми, яка підлягала нарахуванню до сплати в бюджет на 10482,00 грн., про безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 21864,00 грн. у листопаді 2013 року, що призвело до завищення відємного значення за цей період на 21864,00 грн. та до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на 8453,00 грн., про безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 9599,00 грн. у грудні 2013 року, що призвело до завищення відємного значення за цей період на 7924,00 грн. та до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на 23539,00 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.07.2014 року по справі 817/1534/14, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2014, позов ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірма "Шендер" до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області і форми "В1" № НОМЕР_1 від 05.03. 2014 року, форми "Р" № НОМЕР_2 від 05.03. 2014 року та форми "В4" № НОМЕР_3 від 05.03. 2014 року (сума заявлена до бюджетного відшкодування, що оспорюється в даній справі).

Судове рішення набрало законної сили.

В постанові Рівненського окружного адміністративного суду від 14.07.2014 року по справі 817/1534/14 зазначено, що сукупністю зібраних у справі доказів доведено, що податковий кредит позивача сформовано у повній відповідності до вимог пунктів 198.1-198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України.

Виникнення права позивача на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарських операцій, які є обєктом оподаткування податком на додану вартість, підтверджені первинними документами бухгалтерського обліку, у тому числі податковими накладними. Відповідач, зі свого боку, не надав будь-яких належних доказів щодо фіктивності господарських операцій, за наслідками яких було сформовано позивачем оспорюваний податковий кредит, та не навів жодних фактичних даних, які б викликали сумнів у реальності виконання операцій з поставки позивачу послуг. В своєму рішенні суд вказав на те, що прийшов до висновку, що у податкового органу були відсутні законні підстави для зменшення позивачу суми податкового кредиту, та, відповідно, для зменшення суми бюджетного відшкодування та відємного значення податку на додану вартість, а також для донарахування податку на додану вартість згідно з оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Тобто, є рішення, яким встановлено протиправність податкового органу про зменшення розміру відємного значення податку на додану вартість на 7924,00 грн. за грудень 2013 року.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням зазначеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у податкового органу були відсутні законні підстави для зменшення позивачу суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 7924,00 грн., та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3962,00 грн.

В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "08" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю фірма "Шендер" вул.Кн.Володимира,112,м.Рівне,33009

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,