Справа № 2-а-3866/08/0970
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2010-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2010 р. Справа № 2-а-3866/08/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого Черепія П.М.

Суддів: Гундяка В.Д., Могили А.Б. при секретарі Данилюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1/84, м. Івано-Франківськ

до Головного управління МВС України у Львівській області, пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ОСОБА_2, заступника начальника ГУ МВС України у Львівській області, пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, Державного казначейства України, вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01014

За участю представника прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3

За участю представників сторін:

Від позивача:

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_4, представник - не з'явився

Від відповідачів: ОСОБА_5, представник, довіреність № 06/2008 від 21.02.2008 року, довіреність № 01/2008 від 07.10.2008 року

ОСОБА_6, представник, довіреність № 18-22/284-924, від 20.01.2010 року

про визнання дій посадових осіб неправомірними, бездіяльності та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління МВС України у Львівській області, ОСОБА_2, заступника начальника ГУ МВС України у Львівській області, Державного казначейства України про визнання дій посадових осіб неправомірними, бездіяльності та стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що 23.05.2007 року приблизно о 14 год. біля готелю «Жорж» у м. Львові його безпідставно затримали працівники У МВС у Львівській області і доставили у Львівське міське управління УМВС.

При затриманні, йому не пояснили причини затримання, відмовили у можливості зателефонувати своєму захиснику, мобільний телефон разом з іншими особистими речами вилучено. При цьому співробітники міліції погрожували йому фізичним насильством та негативними наслідками.

У Львівському міському управлінні УМВС майор ОСОБА_7 пояснив, що він затриманий, у зв'язку із заявою гр. ОСОБА_8 про скоєння злочину (побиття ігрових автоматів), проте для ознайомлення таку заяву йому не надав. ОСОБА_7 також пояснив, що його затримано за вказівкою «генералітету».

Після 15 год. 45 хв. під супроводом працівника міліції ОСОБА_9 в наручниках він був доставлений в Галицький РВ УМВС для дачі пояснень дізнавачу ОСОБА_10. Під час відбирання у нього пояснень не було допущеного його захисника, не зважаючи на його присутність. З Галицького РВ УМВС його відпустили о 20 год. 00 хв.

Такі дії працівників міліції вважає неправомірними і такими, що порушують вимоги ст.ст.1, 28, 29, 32, 59 Конституції України, ст.ст.5, 8 Закону України «Про міліцію», ст. 397 КПК України.

24.05.2007 року начальнику УМВС у Львівській області подав скаргу на дії працівників міліції.

Не отримавши відповіді на свою скаргу, 15.07.2007 року подав інформаційний запит до начальника ГУ УМВС України у Львівській області з проханням повідомити чи надходили у 2007 році заяви, скарги чи інші звернення щодо ОСОБА_11.

Позивач далі пояснив, що йому приходили відповіді, але формальні та неправдиві, з порушенням строків їх розгляду.

Відповіді надходили від однієї і тієї ж посадової особи за підписом заступника начальника ГУ УМВС України у Львівській області ОСОБА_2 - відповідача по справі, що викликає сумнів у всебічному та об'єктивному їх розгляді.

Вважає, що такими діями заступника начальника ГУ УМВС України у Львівській області ОСОБА_2 порушено ст. 32 Конституції України, ст.ст. 7, 16, 18, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 31, 33 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 2, 3, 5, 10 Закону України «Про міліцію», ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Крім того, вважає, що такими діями посадових осіб ГУ МВС України у Львівській області йому заподіяно значної моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 500000 грн.

Просить суд визнати дії працівників міліції ГУ МВС України у Львівській області неправомірними, визнати бездіяльність посадових осіб, якими допущені порушення при розгляді звернень та стягнути моральну шкоду в розмірі 500000 грн.

Представник позивача, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився втретє, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, крім того, дата, час та місце розгляду справи неодноразово попередньо погоджувались з представником позивача, про що в матеріалах справи містяться довідки. (а.с. 194, 205, 210, 221, 240 т.2, а.с.9 т.З )

Представник відповідачів (Головного управління МВС України у Львівській області, заступника начальника ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2) проти позову заперечив і пояснив, що позовні вимоги є безпідставними, які не ґрунтуються на вимогах законодавства, окрім того, компетенція адміністративного судочинства не поширюється на публічно-правові спори, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства, а правовідносини, в яких одним з учасників виступає ОСОБА_11, врегульовані КПК України.

Представник відповідачів далі пояснив, що під час проведення перевірки заяви ОСОБА_12 по кримінальній справі №141-1419 23.05.2007 року працівниками УКР ЛМУ ГУМВС ОСОБА_11 був запрошений у приміщення ЛМУ ГУ МВС для дачі пояснень по суті справи. В подальшому був доправлений до ВД Галицького РВ ЛМУ де пробув до 18 год. 30 хв.. Під час доправляння та перебування позивача в ЛМУ ГУ МВС та ВД Галицького РВ ЛМУ будь-якого насильства та спецзасобів не застосовувалося, що стверджується висновками службових перевірок, відповідями прокуратури, поясненнями ОСОБА_11, які містяться в матеріалах кримінальної справи №141-1419, а також відсутністю зауважень з боку позивача та його захисника (ОСОБА_4О.) під час відбирання пояснень.

На всі неодноразові звернення ОСОБА_11 в ГУ МВС (24.05.2007 р., 15.07.2007 р., 23.07.2007 р., 17.08.2007 р.) йому надані письмові відповіді (№1/5-Ж-1 від 14.06.2007 р., №18/821 від 09.08.2007 р., 1/5-МВС-57 від 20.07.2007 р., 18/882 від 03.09.2007 р., 18/959 від 26.09.2007 р.).

Що стосується моральної шкоди то позивачем не подано будь-яких доказів щодо характеру, глибини, тривалості страждань.

Просить в позові відмовити.

Представник відповідача (Державне казначейство України) проти позову заперечила і пояснила, що вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, оскільки Державне казначейство України не є головним розпорядником бюджетних коштів, не може надати будь-яких фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що стосуються предмету спору, а також рахунки Головного управління МВС України у Львівській області не обслуговує.

Окрім того, дані спірні правовідносини не підпадають під дію Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури і суду», а тому право у позивача на відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок державного бюджету відсутнє.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 проти позову заперечила і пояснила, що вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими. В задоволенні позову просить відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, прокуратури, дослідивши покази свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що під час проведення перевірки заяви ОСОБА_12 по кримінальній справі №141-1419 працівниками УКР ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 був запрошений у приміщення ЛМУ ГУ МВС для дачі пояснень по суті справи та в подальшому був доправлений до ВД Галицького РВ ЛМУ, де був допитаний як свідок, дізнавачем ОСОБА_10.

Твердження позивача про те, що він був затриманий, а не запрошений до органів внутрішніх справ, а також щодо застосування по відношенню до нього погроз фізичним насильством та негативними наслідками, застосування спецзасобів спростовується наступним.

В поясненнях, записаних зі слів ОСОБА_11, які містяться в матеріалах кримінальної справи №141-1419, порушеної по факту за заявою ОСОБА_12,яка витребувана і оглянута судом, зазначено, що невідомі особи представившись працівниками міліції запропонували пройти з ними в ЛМУ ГУ МВС України по вул. Степана Бандери, на що він погодився, (аркуш кримінальної справи (далі а.к.с.) 3).(а.с.25, т.З)

В протоколі допиту як свідка від 23.05.2007 року ОСОБА_11 пояснив, що працівники міліції представились і запросили в міське управління міліції м. Львова, де йому повідомили про вчинення злочину в приміщенні клубу гральних автоматів.(а.к.с. 26).(а.с.28, т.З)

Як вбачається з вище наведеного, сам позивач визнає, що співробітники міліції йому представились та запропонували пройти в приміщення ЛМУ ГУ МВС для дачі пояснень по кримінальній справі №141-1419, на що він погодився, а тому твердження позивача щодо його затримання в розумінні ст.106 КПК України та застосування погроз фізичним та психологічним насильством з боку співробітників органів внутрішніх справ не відповідають дійсності.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, начальник УКР ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, ОСОБА_9, оперуповноважений ВКР Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області не підтвердили жодного факту застосування до ОСОБА_11 погроз чи фізичного насильства.

Крім того, по всіх зверненнях позивача щодо неправомірних дій відносно нього проведено службові розслідування, згідно яких складені відповідні висновки, які не підтверджують факту неправомірності дій співробітників органів внутрішніх справ. (а.с. 164-167, 169-170, 174-176, 179-180, т.1)

Твердження позивача щодо неналежного розгляду його звернень з приводу неправомірного затримання та неправомірних дій працівників органів внутрішніх справ спростовується наступним.

На звернення від 24.05.2007 року адресованого начальнику управління УМВС у Львівській області (а.с. 7, т.1) позивачу надана відповідь за підписом заступника начальника ГУ МВС у Львівській області ОСОБА_2 №1/5-ж-1 від 14.06.2007 року.(а.с.12, т.1)

Також не виявлено будь-яких неправомірних дій з боку працівників ЛМУ ГУМВС України у Львівській області стосовно ОСОБА_11 і прокуратурою м. Львова, (а.с. 171, т.1)

Щодо заяви про надання інформації від 15.07.2007 року (а.с. 8, т.1), позивачу надані відповіді за підписом заступника начальника ГУ МВС у Львівській області ОСОБА_2 №18/821 від 09.08.2007 року.(а.с.13, т.1) та №1/5-МВС-57 від 20.08.2007 року.(а.с.177, т.1)

На звернення від 17.08.2007 року щодо надання інформації (а.с.10, т.1) позивачу надана відповідь №18/882 від 03.09.2007 року.(а.с.14, т.1)

Щодо скарги про порушення посадовими особами ГУ МВС України у Львівській області законодавства України про звернення громадян від 17.08.2007 року (а.с.11, т.1), то позивачу надана відповідь №18/959 від 26.09.2007 року.(а.с.15, т.1)

На звернення від 16.10.2007 року (а.с. 9, т.1) ОСОБА_11 надана відповідь № 18/1166 від 29.11.2007 року (а.с. 181, т.1)

У відповідності до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

З вищенаведеного вбачається, що відповідачами (Головним управлінням МВС України у Львівській області, заступником начальника ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2) вчасно і належно надавалися відповіді на всі звернення позивача ОСОБА_11, а отже було дотримано норми Конституції України та Законів України «Про звернення громадян», «Про інформацію».

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 500000 грн. то вона випливає з вимоги по визнанню дій посадових осіб неправомірними та бездіяльності, які є необгрунтованими та безпідставними, що встановлено судом, тому і вищезазначена вимога є такою, що не підлягає до задоволення.

Таким чином, суд приходить до висновку що відповідачі (Головне управління МВС України у Львівській області, заступник начальника ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2) в кожному випадку діяли в межах та в спосіб передбачений чинним законодавством, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 124 Конституції України, Законами України «Про звернення громадян», «Про інформацію», ст.ст.158, 159, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області, ОСОБА_2, заступника начальника ГУ МВС України у Львівській області, Державного казначейства України про визнання дій посадових осіб неправомірними, бездіяльності та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а вразі складання постанови у повному обсязі з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі складена 01.03.2010 року.

Головуючий суддя: Черепій П.М.

Судді: Гундяк В.Д.

ОСОБА_13