Справа № 2а-6737/08/1570
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2010-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-6737/08/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменко К.С. при секретарі Іванової Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Обєднання Міжрайпостач» до Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі м.Одеси про визнання не чинним податкового повідомлення-рішення від 14.02.2008 року №/2 з податку на прибуток підприємств на суму 6144,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась Відкрите акціонерне товариство «Обєднання Міжрайпостач» до Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі м.Одеси про визнання не чинним податкового повідомлення-рішення від 14.02.2008 року №/2 з податку на прибуток підприємств на суму 6144,00 грн..

В судовому засіданні 08.02.2010 року представниками позивача були підтримані позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач правомірно відніс до валових витрат у ІІ-му та ІІІ-му кварталі 2006, І-му кварталі 2007 року суму 17897,00 грн. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на безпідставність віднесення вказаної суми до складу валових витрат підприємства у зазначених податкових періодах.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач на підставі ст.1 Закону України «Про державну податкову службу» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.7,10,11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, а тому позовні вимоги щодо оскарження його актів з цього приводу , на підставі положень ст.55 Конституції України, п.п.1 ч.1 ст.17, 104 КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

На підставі ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 року № 590-ХП фахівцями ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області була проведена позапланова виїзна документальна перевірка діяльності позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.04.2006 року по 31.03.2007 року.

Результати виїзної документальної перевірки оформлені актом від 17.09.2007 року №2307/23-0/00906166 (а.с.14-38), складеному відповідно до вимог наказу ДПА України від 10.08.2005 року № 327 «Про затвердження методичних рекомендацій та нової редакції зразків форм актів перевірок» та відповідно до вимог наказу ДПА України від 27.04.2006 року №225 «Про затвердження нової редакції зразків актів перевірок та методичних рекомендацій щодо їх оформлення».

На підставі вищезазначеного акту перевірки та результатами адміністративного оскарження рішень, відповідачем було прийнято остаточне податкове повідомлення-рішення від 14.02.2008 року №/2 на суму податку на прибуток 4474,00 грн., штрафним санкціям 1670,00 грн., а всього 6144,00 грн. (а.с.135).

Фахівцями ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області у в ході перевірки, на їхню думку, було встановлено факт порушення п.п.5.2.1, п.5.2, п.п.5.3.9, п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 року № 283/97-ВР, а саме: до суми валових витрат за ІІ-й квартал 2006 року було безпідставно включені витрати, які фактично була понесені у І-му кварталі 2006 року та по іншим витратам надані документи, які не підтверджують факт виконання робіт, оскільки вони не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до заниження податку на прибуток підприємств відповідно на суму 4474,00 грн.

Оцінюючи оскаржений акт суб`єкту владних повноважень суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України стосовно законності висновків перевіряючи, які були підставою для його винесення. Суд не може погодитись з правомірністю застосуванням посадовими особами відповідача норм матеріального права з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

На с.13 акту перевірки (а.с.26) вказано, що позивачем у ІІ-му та ІІІ-му кварталах 2006 року та І-му кварталі 2007 року безпідставно включені до валових витрат сума 4800,00 грн. за договором обовязкового особистого страхування №00202 від 10.03.2006 року від ОФ АТ «УПСК», 400,00 грн. за актом без номеру від 25.02.2006 року від ФОП ОСОБА_1, 6000,00 грн. за податковою накладною від 24.07.2006 року №150 від ТОВ «Лис-Технологія», 2700,00 грн. за актами виконання ремонтних робіт від 31.07.2006 року №№377,378 та від 29.09.2006 року №№345,346 від ФОП ОСОБА_2, 5984,00 грн. за податковими накладними від 26.12.2006 року №140 та від 14.03.2007 року від ВАТ «Завод механізації аеропортів».

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат відносяться суми будь-яких витрат сплачених (нарахованих) протягом звітного податкового періоду у звязку із підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (товарів, послуг) і охороною праці.

На підставі цієї норми посадові особи відповідача вважають, що позивачем безпідставно до валових витрат ІІ кварталу 2006 року віднесені витрати на оплату послуг за договором обовязкового страхування в розмірі 4800,00 грн. згідно договору від 10.03.2006 року №00202 з ОФ АТ «УПСК» та витрати по оплаті ремонтних послуг ФОП ОСОБА_1 в сумі 400,00 грн. згідно акту без номеру від 25.02.2006 року, оскільки оплата послуг була проведені у І кварталі 2006 року.

Такий висновок є помилковим.

Так, згідно декларації з податку на прибуток підприємства позивача за І квартал 2006 року (а.с.223-224) вказані суми витрат не були включені до складу валових витрат підприємства у І кварталі 2006 року.

У звязку із уточненням розміру валових витрат підприємства за І півріччя 2006 року у декларації позивача з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2006 року, ці валові витрати включені до складу валових витрат підприємства за І півріччя 2006 року, що передбачено положеннями п.п.5.2.7 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а тому дії позивача щодо включення сум до складу валових витрат підприємства в розмірі 800,00 грн. згідно договору від 10.03.2006 року №00202 з ОФ АТ «УПСК» та витрати по оплаті ремонтних послуг ФОП ОСОБА_1 в сумі 400,00 грн. згідно акту без номеру від 25.02.2006 року є правомірним.

Відповідно до п.п.5.3.9, п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не підлягають включенню до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Вимоги щодо змісту первинних документів зазначені у ч.2 ст.9 цього ж Закону.

З огляду на зазначені норми закону представники відповідача зазначають, що за перевірений податковий період позивачем безпідставно включені до валових витрат суми 6000,00 грн. за податковою накладною від 24.07.2006 року №150 від ТОВ «Лис-Технологія», 2700,00 грн. за актами виконання ремонтних робіт від 31.07.2006 року №№377,378 та від 29.09.2006 року №№345,346 від ФОП ОСОБА_2, 5984,00 грн. за податковими накладними від 26.12.2006 року №140 та від 14.03.2007 року від ВАТ «Завод механізації аеропортів».

Позивачем були надані до позовної заяви та залучені до матеріалів справи наступні письмові докази: акт виконання робіт від 18.08.2006 року ТОВ «Лис-Технологія» (а.с.138), акт приймання-передачі виконаних робіт від 25.02.2006 року ФОП ОСОБА_2 (а.с.139), акт приймання-передачі виконаних робіт від 25.02.2006 року ФОП ОСОБА_2 (а.с.140), накладні на продаж запасних частин ФОП ОСОБА_2 від 22.09.2006 року №№116,117 (а.с.141), акт приймання-передачі виконаних робіт за березень 2007 року ВАТ «Завод засобів механізації аеропортів» (а.с.142), акт приймання-передачі виконаних робіт від 14.03.2007 року ВАТ «Завод засобів механізації аеропортів» (а.с.143), накладна на відпуск запчастин ФОП ОСОБА_2 від 24.02.2006 року №20/1 (а.с.230), накладна на відпуск запчастин ФОП ОСОБА_2 від 24.02.2006 року №20/2 (а.с.231), накладна на відпуск запчастин ФОП ОСОБА_2 від 24.02.2006 року №19 (а.с.232), накладна на відпуск запчастин ФОП ОСОБА_2 від 24.02.2006 року №21 (а.с.233), лист позивача на адресу керівника ВАТ «ЗЗМА» про проведення ремонтних робіт напівпричепів від 21.02.2007 року №78/а (а.с.240).

Вказані первинні документи за своїм змістом відповідають вимогам, які закон висуває до них та мають всі необхідні реквізити, зазначені у ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що в свою чергу, надає можливість за їх допомогою підтвердити факти надання вищезазначених послуг ї отримання їх позивачем.

В підтвердження того, що вказані витрати по проведенню ремонту автомобільної техніки відносяться до витрат у звязку із підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (товарів, послуг) позивачем надані договір найму транспортних засобів від 31.12.2004 року №04-082 (а.с.241-242), додаткова угода до нього від 19.11.2007 року (а.с.243), договір найму транспортних засобів від 18.10.2004 року №051-04 (а.с.244-245), додаткова угода до нього від 19.11.2007 року, договір найму транспортних засобів від 31.12.2004 року №058-04 (а.с.247-248), додаткова угода до нього від 19.11.2007 року (а.с.249) у пункті 1.1 яких зазначений перелік автотранспортних засобів, які використовуються позивачем у наданні послуг з перевезення нафтопродуктів та які внесені до зазначених вище первинних документів.

Окрім того, відповідно до п.2.3 договорів найму транспортних засобів на позивача покладений обовязок щодо підтримання автомобільної техніки у технічно справному стані та проведення за власний рахунок її капітального та поточного ремонту.

Під час офіційного зясування обставин справи було встановлено, що вищезазначені первинні документи були відображені у бухгалтерському обліку підприємства та є повязаними з кінцевими результатами діяльності підприємства за відповідні звітні періоди.

Так, відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах підприємства у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Позивачем були надані докази виконання цього припису закону, а саме: роздруковані дані журналу-ордеру №6 «Розрахунки із вітчизняними поставщиками» за І квартал 2006 року, ІІ та ІІІ квартали 2006 року та І квартал 2007 року (а.с.193-219), картки розрахунків із поставщиками товарів та послуг: із Одеською філію АТ «УПСК» (а.с.221,222), із ФОП ОСОБА_1 (а.с.226), із ЗАТ «Лис-Технологія» (а.с.227), із ФОП ОСОБА_2 (а.с.229), із ВАТ «Завод засобів механізації аеропортів» (а.с.234,235), копію журналу-ордеру за рахунком №151 «Капітальне будівництво» за 2006 рік (а.с.228) згідно яких усі зазначені вище господарські операції були проведені за обліком підприємства та знайшли своє обєктивне відображення у тих звітних періодах, в яких вони були здійснені.

Все вищезазначене дає змоги суду прийти до висновку про те, що посадовими особами відповідача невірно були застосовані норми матеріального права, а саме п.п.5.2.1, п.5.2, п.п.5.3.9, п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в звязку з чим, їхні висновки щодо порушення позивачем норм податкового законодавства є помилковими.

Оскільки підставою для винесення оскаржуваного акту було невірне застосування норм матеріального права, що є порушенням ч.2 ст.19 Конституції України, ст.11 Закону України «Про систему оподаткування» та ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а тому суд повинен визнати такий акт суб`єкту владних повноважень протиправними та скасувати його на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області від 14.02.2008 року №/2 на суму податку на прибуток підприємств та штрафних санкцій у загальній сумі 6144,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 15.02.2010 року.

Суддя Єфіменко К.С.

.