Справа № 2-а-1148/10/1970
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2010-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 2-а-1148/10/1970

26 травня 2010 р.м.Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в склад

головуючої Подлісної І. М.

при секретарі Калиняк О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління Юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві

встановив:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області про визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 09.03.2010 року, посилаючись на те, що державним виконавцем було її винесено, незаконно за відсутності достатніх законних підстав і без врахування усіх належних обставин, чим порушено їх права та охороню вальні законом інтереси, як стягувачів у виконавчому провадженні.

В суді позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, постанову головного державного виконавця Федурко Р.В. про повернення виконавчого документу від 09.03.2010 року визнати протиправною та скасувати.

Представник відповідача відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції в судове засідання не з 'явився, надіслав суду заяву щодо не визнання позову та слухання справи у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що вказаний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Вироком Тернопільського міського суду від 27.03.1998 р. ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за вбивство сина позивачів та стягнуто на їх користь 20 000 гри. моральної шкоди.

13 травня 1998 року Тернопільським міським судом видано виконавчий лист про стягнення на користь позивачів з боржника ОСОБА_4 20 000 грн.

Оскільки справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень загальних судів, які ухвалені до 01 вересня 2005 року розглядаються за правилами КАС України, то дана справа підсудна ОСОБА_1 окружному адміністративному суду, так як позавачами оскаржується рішення головного державного виконавця Федурко Р.В. відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, по виконанню вироку суду який ухвалений Тернопільським міським судом 27.03.1998 р..

Крім того оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання, перебування, знаходження позивача.

Відповідно до cm.. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 р. щодо офіційного тлумачення cm..cm. 55, 64, 124 Конституції України зазначено, що ч. 2 cm. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь - якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді, виходячи з викладеного позивачі мають право на звернення до адміністративного суд і згідно cm.. 19 КАС України такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання, перебування, знаходження позивача.

Судом встановлено, що первинний виконавчий лист щодо стягнення боргу на користь позивачів було втрачено і начальником ДВС Трускавецького МУЮ 11.08.2009 р. було направлено до Тернопільського міськрайонного суду подання про видачу дублікату виконавчого листа № 1-61, виданого Тернопільським міським судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 10 000 грн. моральної шкоди кожному.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 26 серпня 2009 р. подання начальника ДВС Трускавецького МУЮ задоволено і видано дублікат виконавчого листа, який направлено на виконання до відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області.

Постанову головного державного виконавця Федурко Р.В. відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області від 22.09.2009 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-61 виданого 11.09.2009 р. Тернопільським міськрайонним судом про стягнення із засудженого ОСОБА_4 20 000 грн. моральної шкоди.

09.03.2010 року Постановою головного державного виконавця Федурко Р.В. відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області виконавчий документ повернуто стягувачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 у зв 'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем заходи, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Вказану постанову позивачі отримали поштою 18 березня 2010 року і у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» 10-ти денний термін оскаржили її до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання , за яким стягнення не проводилось або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Ч. 2 цієї статті передбачено, що при наявності обставин, зазначених у п.п. 2-6 частини 1 цієї статті, державний виконавець складає акт.

В судовому засіданні досліджено надані відповідачем письмові докази, серед яких відсутній акт наявності обставин, зазначених у п.п. 2-6 частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Крім того, виносячи оскаржувану постанову «про поверненн виконавчого документу» головний державний виконавець Федурко Р.В. відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області

керувався ст.. 76 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов 'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, що в даному випадку не має відношення до виконавчого листа щодо стягнення шкоди на користь позивачів.

Ст.. 5 закону передбачає обов'язок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Однак, державним виконавцем всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», не було ужито усіх передбачених заходів для виконання вироку суду, зокрема із акту державного виконавця від 09.03.2010 р. вбачається. Що житчо по вул.. Стебницька 78/28 в м. Трускавець, Львівської області належить матері боржника ОСОБА_6, про що свідчить запису будинковій книзі, а майна належного боржнику не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 закону, у разі відсутності відомостей про місце проживання (знаходження) боржника за виконавчими документами про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровю або у зв'язку із втратою годувальника, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Ч. 5 цієї статті передбачає, що за іншими виконавчими документами державний виконавець може звернутися до суду з поданням про розшук боржника або дитини чи винести постанову про оголошення розшуку майна боржника за наявності письмової згоди стягувача відшкодувати витрати на розшук та авансувати зазначені витрати відповідно до цього Закону. В цьому випадку стягував має право у судовому порядку вимагати від боржника компенсації витрат пов 'язаних із проведенням розшуку.

Судом встановлено, що державним виконавцем не було роз'яснено стягувавчам їх прав, як стороні виконавчого провадження, не запропоновано за їх кошти проведення розшуку боржника або оголошення розшуку його майна, а також не ужито усіх передбачених законом заходів для примусового виконання вироку суду.

Таким чином судом встановлено, що виносячи постанову про повернення виконавчого документу від 09.03.2010 року державний виконавець порушив права позивачів, як стягувача, тобто сторони виконавчого провадження, ці дії державного виконавця суперечать ст.ст. 1, , 5, 7 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема щодо гарантій прав громадян у виконавчому провадженні.

За вказаних обставин судом встановлено порушення прав позивачів, які підлягають захисту шляхом задоволення заявлених ними позовних вимог і визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Федурко Р.В. відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області про повернення виконавчого документу від 09.03.2010року.

керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 160-163 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», № 606 -XIУ від 21 квітня 1999року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити. Постанову головного державного виконавця Федурко Р.В. відділу Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області про повернення виконавчого документу від 09.03.2010 року визнати протиправною та скасувати.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.