Справа № 2а-0770/857/12
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2012-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/857/12
Ряд стат. звіту № 3.4
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2012 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С.А.

за участі секретаря судового засідання Луцанич А.М.

та осіб які беруть участь у справі:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача який зі слів назвався громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

перекладача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання і примусове видворення , -

ВСТАНОВИВ:

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (надалі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання і примусове видворення . Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач 21 березня 2012 року був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород»Чопського прикордонного загону без документів, що посвідчують особу, за спробу незаконного поза пунктом пропуску перетину державного кордону з України в Словаччину.Позивач вказує, що відповідач перебуває на території України незаконно та останній намагався незаконно, перетнути державний кордон з України в Словаччину, а тому позивач вважає, що він буде намагатись будь-яким способом потрапити до країн Західної Європи та грубо нехтувати законодавством України.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги і просив суд не розглядати пункт 1-й та 2- й прохальної частини щодо затримання відповідача з метою забезпечення можливості його подальшого видворення., а пункт 3-й позовних вимог про примусове видворення відповідача підтримав повністю та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив, що йому відомо про те, що прибув та перебуває на території Україні нелегально та незаконно, чим порушив законодавство України про перетин державного кордону України та про перебування на території України. Також відповідач просив його залишити на території України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні зі слів відповідача встановлено, що він є громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що також підтверджується протоколом про уточнення анкетних даних затриманого від 23 березня 2012 року.

Також, як встановлено ході судового розгляду даної справи відповідач 16 червня 2011 року вже затримувався прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Княгиня», Закарпатської області, за спробу незаконного, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб, перетину державного кордону з України в Словаччину, що стверджується копією протоколу про адміністративне затримання та протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 16.06.2011 року.

Під час проведення фільтраційно перевірочних заходів відповідач заявив, що він звертався до міграційної служби в Вінницькій області з заявою про надання статусу біженця. З метою перевірки даної інформації було направлено запит до даного відділу міграційної служби та факсом отримано відповідь про те, що в результаті розгляду заяви відповідача про надання статусу біженця, Держкомнацрелігії України було прийнято рішення про відмову у наданні статусу біженця.

01 липня 2011 року, начальником Чопського прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про видворення за межі України та розяснено, що відповідач зобовязаний покинути територію України до 06 липня 2011 року, що стверджується копією даного рішення. Проте, відповідач територію України у добровільному порядку не покинув у звязку з відсутністю у нього документів та достатніх коштів.

Крім того, 15 липня 2011 року Закарпатським окружним адміністративним судом відносно відповідача було винесено постанову про його затримання та примусове видворення, яку відповідач також не виконав.

У звязку із не закінченням заходів щодо ідентифікації відповідача було поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців МВС України «Журавичі», звідки його було звільнено 16 грудня 2011 року.

Однак, відповідач повторно, протягом року, а саме 21 березня 2012 року був затриманий за спробу незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Словаччину, що стверджується копіями протоколу про адміністративне затримання та протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 21.03.2012 року.

Як встановлено в ході судового розгляду у відповідача відсутні будь-які документи, які дозволяють йому законно перебувати на території України, чи легально вибути за її межі, а також у відповідача відсутнє місце постійного проживання на території України та кошти на існування та виїзд за межі території України самостійно.

Враховуючи, що відповідача повторно затримано за порушення законодавства України з прикордонних питань та правил перебування на території України, документів що посвідчують особу, місця постійного проживання в Україні немає, тому є достатньо підстав вважати, що відповідач може ухилятися від суду протягом терміну необхідного для розгляду справи про його примусове видворення за межі території України.

Згідно п.1, п.4 ст.30 Закону України від 22.09.2011року №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави. Іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Відсутність у відповідача документів та коштів, на підставі яких він може самостійно повернутися додому, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України, суд розцінює як можливість відповідача ухилитися від виїзду за межі території України в добровільному порядку.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

На підставі наведеного та керуючись Законом України від 22.09.2011року №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.11, 70, 71, 86, 104-107, 160-163, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнений позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення задовольнити повністю.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з можливістю його перебування в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Копію постанови невідкладно видати особам, які брали участь у справі.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятиденного строку з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Гебеш С.А.