Справа № 279/10172/14-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Снігір В.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"23" вересня 2015 р. Справа № 279/10172/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "05" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.01.2015

позов частково задоволено.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенеькому районі щодо невиплати ОСОБА_3 повному обсязі коштів, передбачених ст.39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в період з 12.05.2014 року по 02.08.2014 року - неправомірними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенеькому районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 коштів, передбачених ст.39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 12.05.2014 року по 02.08.2014 року, в розмірі двох мінімальних заробітних плат вказаного періоду щомісячно, з врахуванням проведених виплат.

У апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача, віднесений до 1 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, отримує підвищення до пенсії, передбачену ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796-ХІІ), але у розмірах, встановлених постановами КМУ.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата - у зоні гарантованого добровільного відселення - двох мінімальних заробітних плат.

Однак, ст. 39 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що порядок обчислення підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів України на виконання вказаного положення ст.39, Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 23.11.2011 року прийнято постанову № 1210 Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У відповідності до вказаної постанови КМ України, позивачу провадиться нарахування і виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI, яким були внесені зміни до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" і які обмежували права громадян, щодо виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, Рішенням Конституційного суду України у справі №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відтак, вище наведені положенняст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи є чинними у редакції до внесення змін до них Законом України „Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

На даний час Закони України Про державний бюджет України на 2011 рік, Про державний бюджет України на 2012 рік та Про державний бюджет України на 2013 рік втратили чинність.

Законом України Про Державний бюджет на 2014 рік від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року є чинними і підлягають застосуванню: ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції, відповідно до якої підвищення до пенсії як непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення не може бути нижчим ніж дві мінімальні заробітні плати.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів на фінансування виплат в порядку ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "05" січня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) Є.В.Одемчук

судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 пров.Саченка,10,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області вул.Грушевського, 16/1,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501

- ,