Справа № 826/9194/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9194/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області (далі - Відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, що полягає в ненаданні відповіді на адвокатський запит Позивача від 29.01.2015 року №64 у строк, встановлений ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; визнання протиправною бездіяльності, що полягає в ненаданні відповіді на адвокатський запит Позивача від 29.01.2015 року №64; зобов'язання Відповідача у відповідь на адвокатський запит Позивача від 29.01.2015 року №64 надати інформацію про розпорядження бюджетними коштами, розпорядником яких є ГУ Міндоходів у Київській області (Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області) за період з 01.11.2014 року по дату надання відповіді, зокрема, про умови отримання цих коштів (призначення платежів), прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримували ці кошти, а також інформацію про щоденний залишок коштів на рахунках ГУ Міндоходів у Київській області (Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області).

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 липня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення Позивача та заперечення представника Відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач здійснює адвокатську діяльність, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 19.04.2013 року НОМЕР_1, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 19.04.2013 року №5.

На підставі витягу з договору про надання правової допомоги від 23.06.2014 року №23 та ордера від 16.07.2014 року серія НОМЕР_2, Позивач представляє інтереси, здійснює захист та надає інші види правової допомоги громадянину ОСОБА_3.

29.01.2015 року Позивач звернувся до Відповідача з адвокатським запитом вих.№64, в якому просив, надати інформацію про розпорядження бюджетними коштами, розпорядником яких є ГУ Міндоходів у Київській області (Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області) за період з 01.11.2014 року по дату надання відповіді, зокрема, про умови отримання цих коштів (призначення платежів), прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримували ці кошти, а також інформацію про щоденний залишок коштів на рахунках ГУ Міндоходів у Київській області (Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області).

За результатами розгляду запиту, 09.02.2015 року Відповідач листом №15-04/41-820 відмовив Позивачу у наданні зазначеної інформації, зазначивши, що вважає доцільним відмовити у даному запиті, у зв'язку з гарантуванням таємниці інформації за рахунками клієнта і запропонувати звернутися з подібним запитом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, яке є розпорядником запитуваної інформації.

Позивач не погодившись з даною відповіддю, звернувся за захистом свої прав та інтересів з відповідним позовом до суду.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон).

Відповідно п.1 ч.1 ст.20 Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно ст.24 Закону адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

В своїх запереченнях на адміністративний позов Відповідач вказує, що Позивач безпідставно звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області з даним адвокатським запитом, оскільки в ордері визначено підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів клієнта у Головному управлінні Міндоходів у Київській області.

Крім того, вказує на необхідність гарантування таємниці інформації за рахунками клієнта (Головного управлінні Міндоходів у Київській області) відповідно до п.2.3.10 договору про розрахунково-касове обслуговування від 05.01.2015 року №15-27/140.

Положеннями пункту 12 «Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів» передбачено, що ордер містить наступні реквізити, зокрема: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім'я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як зазначалось раніше, Позивач 29.01.2015 року звернувся до Відповідача з адвокатським запитом №64, який згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Відповідач отримав 02.02.2015 року (а.с.26).

До вказаного адвокатського запиту Позивачем, відповідно до законодавства, було додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 19.04.2013 року НОМЕР_1, копію витягу з договору про надання правової допомоги від 23.06.2014 року №23 та копію ордера від 16.07.2014 року серія НОМЕР_2.

Колегія суддів звертає увагу, що у доданій до адвокатського запиту копії ордеру зазначено назва органу, у якому надає правову допомогу Позивач (адвокат) - «Головне управління Міндоходів у Київській області», між тим як запит надіслано до Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області.

Проте, незважаючи на таким чином оформлений ордер, Відповідачем у встановлений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строк, листом від 09.02.2015 року №15-04/41-820 надано відповідь на адвокатський запит від 29.01.2015 року №64, що підтверджується реєстрацією вихідної документації Головного управління Державної казначейської служби України.

Щодо змісту запитуваної Позивачем інформації, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідно п.47 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: 1) за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників; 2) за бюджетними призначеннями, визначеними рішенням про бюджет Автономної Республіки Крим, - уповноважені юридичні особи (бюджетні установи), що забезпечують діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, а також міністерства та інші органи влади Автономної Республіки Крим в особі їх керівників; 3) за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету (на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.

Критерії визначення одержувача бюджетних коштів встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням напрямів, досвіду і результатів діяльності, фінансово-економічного обґрунтування виконання заходів бюджетної програми та застосування договірних умов.

Отже, розпорядником бюджетних коштів та розпорядником інформації щодо розпорядження зазначеними коштами, про яку запитував Позивач є Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області (Головне управління Міндоходів у Київській області).

Пунктами 3,4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2012 року №1280, основним завданням Головного управління Казначейства є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів.

Згідно п.п.1.1, 1.8 Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 року №758, цей Порядок регламентує взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України (далі - Казначейство) і розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів, відокремленими структурними підрозділами розпорядників бюджетних коштів, підприємствами, установами, організаціями і фізичними особами - підприємцями (далі - клієнти), а також органами, що контролюють справляння надходжень бюджету, та органами місцевого самоврядування в процесі відкриття (закриття) рахунків.

Розрахунково-касове обслуговування клієнтів здійснюється органами Казначейства відповідно до умов договорів та додаткових договорів між органом Казначейства і клієнтами.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про те, що судом першої інстанції зроблено висновок в оскаржуваному судовому рішення, без дослідження Договору про здійснення розрахунково-касового обслуговування, укладеного між Головним управління Державної казначейської служби України в Київській області та Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області.

Між тим, колегія суддів, звертає увагу, на те що суд першої інстанції посилається не на безпосередньо досліджений письмовий доказ, а на заперечення Відповідача, надані на адміністративний позов щодо необхідності, згідно п.2.3.10 укладеного договору про розрахунково-касове обслуговування від 05.01.2015 року №15-27/140, гарантування таємниці інформації за рахунком (рахунками) клієнта (щодо операцій, стану рахунку, дати відкриття, його реквізити тощо. Без згоди клієнта довідки третім особам з питань інформації за рахунком (рахунками) можуть бути надані лише у випадках, передбачених законом.

Відповідно ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім того, як вбачається з додатку 1 до Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України (пункт 1.8), пунктом 2.3.10 «Зразок Договору про здійснення розрахунково-касового обслуговування» передбачено, що Казначейство зобов»язується, зокрема, гарантувати таємницю інформації за рахунком (рахунками) Клієнта (щодо операцій, стану рахунка, дати відкриття, його реквізитів тощо). Без згоди Клієнта довідки третім особам з питань інформації за рахунком (рахунками) можуть бути надані лише у випадках, передбачених законом.

Отже, з метою виконання умов укладеного договору, Відповідачем запропоновано Позивачу звернутись до розпорядника запитуваної інформації - Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Крім того, слід звернути увагу, що Позивач в адвокатському запиті від 29.01.2015 року №64 також, вказує, що необхідно надати інформацію про розпорядження бюджетними коштами, розпорядником яких є Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Згідно ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій суб»єкта владних повноважень у відповіді про відмову в наданні інформації на адвокатський запит.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 05 жовтня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.