Справа № 175/3453/15-а
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/3453/15-а
Провадження № 2-а/175/38/15
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Ювілейне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2015 року позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, та просила визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області протиправними щодо зменшення пенсії до 85% нарахованої їй згідно законодавства, зобовязати Управління Пенсійний фонд України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області повернути на її рахунок пенсію по 290,60 грн. за квітень, травень, червень, липень та серпень 2015 року, а всього у сумі 1453 грн., зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області виплачувати в подальшому щомісячно по 1937,31 грн. пенсії нарахованої згідно законодавства.

В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що вона, ОСОБА_1 за віком отримує пенсію у розмірі встановленому відповідно до чинного законодавства розмірі 1937,31 грн. Щомісячно вона одержувала повідомлення на її телефонній номер про зараховану на її рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» пенсію. Так, в квітні 2015 року нею не одержано повідомлення по мобільному телефону, що її пенсія в сумі 1937,31 грн. зарахована на її рахунок. 20 квітня 2015 року вона звернулася до банківської установи для отримання пенсії, де її повідомили, що на картрахунок надійшло 1646,71 грн. пенсії. На її заяву від 24 квітня 2015 року вона отримала лист із Пенсійного фонду Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року, в якому їй повідомлено, що пенсія за квітень 2015 року (та вже за травень, червень, липень, серпень) виплачується в розмірі 85% від призначеного розміру пенсії і далі пояснення, що підтвердженням є трудова книжка, де є запис, що пенсіонер працює. Вона працює з 31 липня 2001 року в ТOB «Юридична компанія «Позитив» - приватне підприємство і тому виплата призначеної пенсії повинна здійснюватися в повному обсязі. TOB Юридична компанія «Позитив» і по нині являється приватним підприємством - Довідка № 899733 від 23 серпня 2013 року та Статут підприємства. В Держструктурах не працювала. Тому, вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх законних прав.

Позивачка та її адвокат за договором про надання правової допомоги ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та посилаючись на обставини зазначені в позові, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та просила відмовити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади.

У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області з 05 січня 1990 року і отримує пенсію за віком. Пенсія позивачці розраховані згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 за стаж роботи 54 року 08 місяців 04 дні (по 31 січня 2014 року) коефіцієнт з урахуванням кратності 1,35 склав 0,73800 із заробітної плати за період з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року та з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2006 року (138 місяців), індивідуальний коефіцієнт якої з урахуванням оптимізації становить 1,76890, із застосуванням показника середньомісячної заробітної плати працівникам. Зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік (1197,91 грн.).

З пояснень та письмових заперечень відповідача, які маються в матеріалах справи встановлено, що станом на 01 квітня 2015 року розмір пенсійної виплати позивачки становив в розмірі 1937,31 грн., в тому числі: 1563,81 грн. основний розмір пенсії, 259,76 грн. доплата за понаднормативний стаж 34 роки, 47,31 грн. сумарне підвищення по ст. 42 з 01 березня 2010 року, 01 березня 2011 року, 01 березня 2012 року, 01 березня 2012 року.

Згідно приписів копії трудової книжки, наявної в пенсійній справі, ОСОБА_1 є працюючим пенсіонером, працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Позитив». Вищевказані обставини позивачкою в судовому засіданні не оспорювались.

З квітня 2015 року по серпень 2015 року ОСОБА_1 відповідачем виплачується пенсія як працюючому пенсіонеру в розмірі - 85% призначеного розміру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

В преамбулі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме абзац другий частини першої статті 47 було замінено пятьма новими абзацами. Вказані зміни набрали чинності з 01 квітня 2015 року.

З 01 квітня 2015 року, абзац 2 частини 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» містить наступний зміст: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 2 глави ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є працюючим пенсіонером і розмір її пенсії перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Позивачка працює на іншій посаді ніж посади, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів».

Тобто, на позивачку розповсюджується дія абзацу 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, враховуючи, що вона є працюючим пенсіонером і розмір її пенсії перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (949 грн. х 150% : 100=1423,50 грн.), їй виплачується її пенсія в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов не підлягає до задоволення оскільки, позивачка є працюючим пенсіонером, а тому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діє з 01 квітня 2015 року до нього застосовуються встановлені даним законом тимчасові обмеження у виплаті призначеної пенсії в розмірі 85%.

Окрім цього суд зазначає, що надання висновків про відповідність Конституції законів України не входить до компетенції суду загальної юрисдикції і на час розгляду справи у суді норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року не визнанні неконституційними.

Враховуючи наведене суд вважає, що доводи позивачки є необґрунтованими і підстави для висновку про порушення відповідачем прав та законних інтересів позивачки відсутні, оскільки не встановлено вчинення ним дій не на підставі та не у спосіб, встановлений законом, тому позов задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 94 КАС України.

Враховуючи те, що в задоволені вимог ОСОБА_1 судом відмовлено повністю, з останньої на підставі ст.ст.94,98 КАС України слід стягнути на користь держави несплачений судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163 КУС України, ст. 19 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 6-11, 14, 71, 94, 99, 100, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається, особою яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Озерянська Ж.М.