Справа № 2-а-11123/11
Суддя: Хандурін В. В.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Добропільський міськрайонний суд Донецької області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2011 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Хандурін В.В.

при секретарі Данилко Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання нарахувати недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради (Далі УПСЗН) про визнання неправомірними дій та вимогою зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі, передбаченому ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з розрахунку трьох мінімальних пенсій за віком у сумі 2172 грн.

В судовому засiданнi позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що є учасником війни та відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік у розмірі, передбаченому ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з розрахунку 3-х мінімальних пенсій за віком. Фактично відповідач виплатив йому вказану допомогу за 2011 рік в розмірі 120 грн.

Представник відповідача, діюча на підставі доручення, позов не визнала, мотивуючи тим, що позивачу вказана допомога виплачувалася відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 341 від 04 квітня 2010 року.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно посвідчення серії Д №928778, виданого 27 травня 2004 року, позивач має статус ветерана війни учасника війни.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року (зі змінами та доповненнями станом на теперішній час ), визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 3551-XII до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Розділом 3 цього Закону визначені пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 05 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року № 107-VI текст ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»був викладений в новій редакції: "щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-ріі/2008 у справі N І -28/2008 щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України на 2008 рік були визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України". У вказаному рішенні Конституційного суду України було зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Таким чином, з 22 травня 2008 року була відновлена дія норм ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , за якими щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

У відповідності із ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, № 1058-IV мінімальна пенсія це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом. При чому, виключно Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначається мінімальний розмір пенсії за віком (ч.2 ст.5 цього Закону).

Так, відповідно до ч.1 ст.28 зазначеного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік встановлено прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність у наступних розмірах: з 1 січня 2011 року - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривень, з 1 жовтня - 784 гривень, з 1 грудня - 800 гривень.

Фактично у 2011 році відповідачем сплачено разову грошову допомогу до 5 травня сплачено в розмірі 120 грн., що значно менше встановленого Законом розміру.

Задовольняючи позов, суд виходить з положень ст.8 Конституції України, відповідно до яких в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Пунктом 1 ч.1 ст.92 Конституції України передбачено, що виключно Законами України визначаються права та свободи людини і громадянина, гарантії цих прав та свобод.

За ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року визначено, якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативноправовий акт який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить Законові, суд зобовязаний застосувати Закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, Закон № 3551 є спеціальним Законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Після відновлення дії статті 14 Закону №3551 за результатами рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року протягом 2009-2011 років зміни до неї не вносились, дія не зупинялась, у звязку з чим положення даної статті Закону № 3551 мають пріоритет у застосуванні перед нормативно-правовими актами нижчого рівня.

Також суд звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування щодо передбаченої Законом № 3551 щорічної допомоги до Дня Перемоги не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач ОСОБА_1 строк звернення до суду зазахистом своїх прав не порушив.

Керуючись керуючись ст.ст.8, 10, 70, 71, 94, 99, 100, 159-163 КАС України, на підставі ст.ст. 19,22,49, 51 Конституції України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання нарахувати недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради щодо виплати гр. ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік у розмірі, меншому, ніж передбачено ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2011 рік у розмірі, передбаченому ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з розрахунку 3(трьох) мінімальних пенсій, розмір якої визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Складено одноособово у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В.Хандурін