Справа № 802/3417/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 вересня 2015 р. Справа № 802/3417/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса Михайла Богдановича, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 1756,80 грн. зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, що є цільовим загальнообов'язковим платежем. Оскільки вказана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст. 183-2 КАС України у даній адміністративній справі застосовується скорочене провадження, ухвалою від 02 вересня 2015 року відкрив скорочене провадження у справі та запропонував відповідачу в 10-денний термін надати письмові заперечення проти позову.

Відповідач у строк, передбачений частиною 3 статті 183-2 КАС України, заперечень суду не надав, хоча ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі від 02 вересня 2015 року направлена на адресу, що вказана в позовній заяві, проте конверт повернувся до суду із позначкою: "за закінченням терміну зберігання".

За приписами ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, суд вважає, що вжив всіх залежних від нього заходів для повідомлення відповідача про строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи, керуючись вимогами статті 183-2 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідач має заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України у Бершадському районі по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в сумі 1756,80 грн., що підтверджується повідомленням-розрахунком (а.с.5).

У зв'язку з набранням чинності з 1 січня 2011 року Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон №2464), абзацом 5 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Розділу VIII Закону 2464 передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до абзацу 6 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Розділу VIII Закону №2464 на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Так, ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 15 вказаного Закону чинної на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що платниками внесків є роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, що обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше, ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою).

В силу, ч. 3 ст. 106 Закону, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідачу направлялась вимога № Ф-288 від 28 січня 2011 року на суму 1756,80 грн. про сплату боргу, що утворився за 2010 рік. Дана вимога надсилалась боржнику рекомендованим повідомленням, однак заборгованість залишилась не погашеною. (а.с.6).

З урахуванням викладеного, та беручи до уваги відсутність заперечень відповідача щодо предмету спору, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та в межах заявлених вимог в сумі 1756,80 грн.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код ДРФО НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області (вул. Радянська, 23, м. Бершадь, Вінницька область, ) заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1756,80 грн (одна тисяча сімсот п'ятдесят шість гривень вісімдесят копійок).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України

Суддя Богоніс Михайло Богданович