Справа № 815/3737/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/3737/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

за участю секретаря - Вінського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 Амана до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ОСОБА_2 Аман з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення, яким позивачу було відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, винесеного на підставі наказу № 111 від 18.06.2015 року, зобовязання прийняти рішення відносно позивача про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В судове засідання, призначене на 01 жовтня 2015 року, позивач не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, але відповідно до довідки Укрпошти, повістка повернута відправнику з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.101). Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Жодних клопотань від позивача чи його повноважного представника про відкладення судового розгляду, або розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. З урахуванням викладеного, судом визнано неповажною неявку позивача в судове засідання.

В судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про залишення адміністративного позову без розгляду, у звязку з повторною неявкою Позивача в судове засідання без поважних причин.

В судовому засіданні представник відповідача вважав за необхідне залишити позовну заяву без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 155 КАСУкраїни, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено, що в судове засідання, призначене на 22 липня 2015 року позивач не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки (а.с.23). Жодних клопотань від позивача чи його повноважного представника про відкладення судового розгляду, або розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. З урахуванням викладеного, судом визнано неповажною неявку позивача в судове засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Відповідно до положень, передбачених ч. 1, 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Крім наявних прав особи, що беруть участь у справі, наділені також певними обов'язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом. При цьому процесуальні права і обов'язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов'язки другої особи, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З аналізу зазначених процесуальних норм вбачається, що право на розгляд справи судом протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, належить як позивачу, так і відповідачу.

Суд також звертає увагу на те, що ст. 122 КАС України встановлено розумний строк розгляду адміністративної справи. Повторну неявку позивача суд розцінює, як спрямовану на затягування розгляду справи або втрату інтересу до заявленого позову.

Якщо особи які беруть участь у справі, не можуть з поважних причин прибути до суду, то відповідно до ч.2 ст.40 КАС України вони зобовязанні завчасно повідомити суд про неможливість прибуття та її причини. «Завчасно» означає необхідність повідомити у такі строки, щоб у суду була інформація про це не пізніше початку судового засідання. Спосіб повідомлення може бути різним (закон їх не обмежує) телефоном, поштою, тощо.

Остаточно поважність причин неприбуття оцінюватиме суд у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків такого неприбуття.

Неповідомлення про причини неприбуття за правовими наслідками прирівняне до неприбуття в судове засідання без поважних причин.

Причини неприбуття слід визнавати неповажними, якщо за таких причин особа мала реальну можливість прибути в судове засідання або надіслати свого представника. Якщо ж прибуття в судове засідання могло потягнути за собою завдання шкоди цінностям вищим, ніж інтереси розгляду справи (наприклад, здоровю чи навіть життю особи), то причини неприбуття суд визнає поважними. Тож поважність причини неприбуття є оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин, тому про вирішення цього питання суд постановляє вмотивовану ухвалу.

Неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи і в суду є достовірні докази про те, що обидва рази позивача було належним чином повідомлено.

«Повторність» означає вчинення знову, тобто основною ознакою повторності є здійснення аналогічного, тотожного. При цьому черговість та порядок вчинення дій не впливає на факт їх повторності. А тому «повторне неприбуття», як підстава для залишення позовної заяви без розгляду, означає незявлення у судове засідання два чи більше разів без поважних причин протягом усього розгляду справи ( та не обовязкове двічі підряд).

Зазначена позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 травня 2011 року по справі № К/9991/15646/11.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «ОСОБА_3 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення адміністративного позову без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 155 КАС України, оскільки має місце повторна неявка позивача у судове засідання без поважних причин, без повідомлення ним про причини неприбуття та без наявності заяв про розгляд справи за його відсутності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40, ч. 3 ст. 128, п. 4 ч. 1 ст. 155, ст.ст. 160, 165 України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 Аман до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення, яким позивачу було відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, винесеного на підставі наказу № 111 від 18.06.2015 року, зобовязання прийняти рішення відносно позивача про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, або в порядку ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Стеценко О.О.