Справа № 2а-0770/1219/12
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2012-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/1219/12
Рядок статзвітності № 8.2.14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2012 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Большакової О. О.,

при секретарі судового засідання Кібкало І.А.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

26 квітня 2012 року ОСОБА_3 підприємство "Виробниче управління

водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" звернулось до

адміністративного суд

з позовом до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № НОМЕР_1 від 8 грудня 2011 року .

У позовній заяві позивач зазначив, що перевірка дотримання граничних строків сплати збору за спеціальне використання води та плати за користування надрами проведена з численними порушеннями вимог податкового законодавства та прав платника податків, а оскаржувані рішення прийняті без урахування всіх фактичних обставин та не у спосіб, що передбачений законодавством України, а тому є протиправними. Так, при здійсненні перевірки податковий орган використовував дані про сплату збору підприємством за спеціальне використанні води та плати за користування надрами, що не містяться в податкових деклараціях платника податків, а містяться в банківських виписках та платіжних дорученнях на перерахування коштів, особовій картці платника, що є порушенням вимог пункту 75.1.1. ст.75 Податкового кодексу України. Також у позовній заяві позивач вказав, що відповідач, провівши камеральну перевірку, порушив вимоги п.75.1.2 ст.75 Податкового кодексу України, оскільки її предметом не може бути своєчасність сплати збору за спеціальне використання води та плати за користування надрами. Також при проведенні перевірки не було забезпечено реалізація права особи на участь у прийнятті рішення, відсутні обставини, визначені статтею 78 Податкового кодексу України для проведення документальної позапланової перевірки.

Перевірка 1 грудня 2012 року не була включена до відповідного графіку, відсутнє відповідне рішення керівника.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні письмовим доводам, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог та пояснив, що перевірка дотримання граничних термінів сплати узгодженого зобов'язання по збору за спеціальне використання води, плати за користування надрами по Комунальному підприємству "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" була проведена у відповідності до вимог чинного законодавства. За результатами перевірки було встановлено порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме порушення строків узгодженого податкового зобов'язання по збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКТ на 89 календарних днів та по платі за користування надрами на 12 календарних днів. На підставі висновків перевірки податковим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій в сумі 93 гривні 81 копійка по збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКТ та 3952 гривні 94 копійки по платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, що наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог з таких мотивів.

Позивач ОСОБА_3 підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" являється юридичною особою та платником податків.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції 1 грудня 2011 року було проведено камеральну перевірку з питань дотримання встановлених законодавством граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання по збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКТ, плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення по ДКП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства".

У ході цієї перевірки було встановлено порушення ДКП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, а саме позивачем було сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання по збору за спеціальне використання води від ЖКН 469 гривень 8 копійок із запізненням на 89 календарних днів та суму узгоджену суму податкового зобов'язання по платі за користування надрами 39529 гривень 37 копійок із запізненням на 12 календарних днів.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, 8 грудня 2011 року Ужгородською міжрайонною державною податковою інспекцією були прийняті податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_1 про визначення Державному комунальному підприємству "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" штрафу в сумі 93 гривні 81 копійку по збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ та № НОМЕР_2 про зобов'язання сплатити штраф в сумі 3952 гривні 94 копійки за платежем: плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Як вбачається з доводів позовної заяви, ДКП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" посилається на незаконність цих рішень

суб'єкта владних повноважень через порушення правил проведення перевірки податковим органом.

Як вбачається з акту перевірки від 1 грудня 2011 року, податковим органом висновки перевірки були зроблені на підставі даних податкових декларацій, наданих позивачем за період, що перевірявся, без врахування інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), документів, наданих платником податків або отриманих від контролюючих, правоохоронних та інших органів державної влади, а також інших відомостей, отриманих у встановленому законодавством порядку, які б мали значення для прийняття рішення за наслідками проведення перевірки, інші документи не витребовувалися.

З матеріалів справи також вбачається, що перевірка, в результаті якої було складено акт N1529/15-03, була визначена відповідачем по даній справі як камеральна.

Суд відхиляє доводи представник позивача щодо незаконності перевірки з таких підстав.

У п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національної банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Право на проведення органами державної податкової служби камеральних перевірок встановлено п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, при цьому зазначено, що камеральні перевірки проводяться органами держаної податкової служби в межах їх повноважень виключно випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщення органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

На підставі зазначеного, суд вважає, що оскільки інспектором Ужгородської "міжрайонної державної податкової інспекції перевірка була проведена у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, фактично вона (перевірка) є камеральною (пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N 2755-УІ).

Так, суд відзначає, що позивач, оскаржуючи рішення про нарахування штрафних санкцій, посилається на незаконність дій податкового органу при проведенні камеральної перевірки. Разом з тим, його доводи не спростовують висновків, викладених в акті, про порушення строків сплати податкових зобов'язань .

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Кодексу встановлено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки,

визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків 3 податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 57.1 статті 57 Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 126.1. Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку

сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми

податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку

сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми

податкового боргу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 підприємством "Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства міста Ужгорода" було самостійно нараховано 294 гривні 57 копійок та 174 гривні 51 копійку збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКТ, які були сплачені із затримкою платежу на 89 днів, а також 32000 гривень плати за користування надрами для видобування корисних копалин були сплачені із затримкою платежу на 12 днів, 7529 гривень 37 копійок були сплачені із затримкою платежу на 11 днів.

Ці факти несвоєчасної сплати податкових зобов'язань не заперечувалися в судовому засіданні представником позивача, а також підтверджені даними облікових карток платника податків Державного комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства".

Таким чином, податковим органом було правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 93 гривні 81 копійка за несвоєчасну сплату збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКТ та 3952 гривні 94 копійки за несвоєчасну сплату плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції від 8 грудня 2011 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Виробничого управління

водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова відповідно до ч.1 ст.254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , встановленого цим Кодексом, якщо таку не було подано.

Головуюча О.О.Большакова

Повний текст постанови виготовлено та підписано 3 вересня 2012 року.