Справа № 2-а-16/10/0270
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

15 січня 2010 р. Справа № 2-а-16/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни

при секретарі судового засідання Котюжанській тетяні Олександрівні

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача щодо забезпечення адміністративного позову по справі

за позовом: акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії

до: підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання неправомірною та скасування постанови від 27.11.2009 року щодо повернення виконавчого документа стягувачеві

За участю представників сторін

позивача: ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання неправомірною та скасування постанови від 27.11.2009 року щодо повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвалою суду від 06.01.2010 року провадження у справі відкрито.

Разом із адміністративним позовом позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії пунктів 3, 4, 5 постанови ППВР ВДВС ГУЮ у Вінницькій області від 27.11.2009 р. При цьому позивач просить розглянути дане клопотання в порядку, передбаченому ч.І ст.118 КАС України, оскільки останній вважає, що воно вимагає термінового вирішення.

В обгрунтування вказаного клопотання зазначено, що пунктами 3-4 оскаржуваної постанови від 27.11.2009 року щодо повернення виконавчого документа стягувачеві скасовується арешт, накладений на майно боржників, що може призвести до зловживань з їх боку та втрати майна, за рахунок якого підлягає погашенню борг за виконавчим документом.

Вищевказані побоювання не є безпідставними, зазначає позивач, так як більшість з арештованого майна знаходиться в розшуку через протиправні дії боржників та їх посадових осіб, які ухиляються від надання інформації щодо його місцезнаходження. З цього приводу в червні 2005 року банк звернувся до прокуратури Вінницької області з заявою про порушення кримінальної справи за ст.388 КК України (приховування арештованого майна), розгляд якої по суті на сьогоднішній день не завершено.

Суд, розгялянувши дане клопотання, з метою повного та всебічного зясування всіх обставин по справі, прийшов до висновку про необхідність призначення судового засідання для вирішення питання про забезпечення адміністративного позову.

В ході судового засідання представник позивача заявлене клопотання підтримав в частині забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії пунктів 3, 4, постанови ППВР ВДВС ГУЮ у Вінницькій області від 27.11.2009 р.

Представник відповідача заперечила проти заявленого клопотання, оскільки вважає його не обгрунтованим та безпідставним.

Розглянувши дане клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 117 КАС України зазначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В силу частини третьої та четвертої вказаної норми встановлено, що забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах:

1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його положень, що оскаржуються;

2) заборони вчиняти певні дії.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Суд не може в даному випадку зупинити дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, оскільки не вбачає очевидних ознак його протиправності.

Разом з тим, припущення представника позивача, не знайшли свого підтвердження відповідними доказами. Позивач посилається на те, що в червні 2005 року звернувся до прокуратури Вінницької області з заявою про порушення кримінальної справи за ст.388 КК України, проте суду не надано жодного доказу щодо порушення кримінальної справи.

Суду також не обґрунтовано з яких підстав при не вжитті заходів забезпечення позову виникне очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Посилання заявника на те, що оскаржуване рішення може призвести до негативних наслідків, не береться судом до уваги, так як вказане рішення оскаржується позивачем та є предметом спору. Будь-яке інше обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову відсутнє.

А відтак у суду немає підстав для вжиття заходів щодо забезпечення адміністративного позову, тому в клопотанні представника позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання представника позивача по справі №2-а-16/10/0270 щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії пунктів 3, 4 постанови ППВР ВДВС ГУЮ у Вінницькій області від 27.11.2009 р. - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ст. 186 КАС України ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали . Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінченя строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна