Справа № 805/18245/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Київ К/800/15635/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Голубєвої Г.К., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька, Державної податкової інспекції в Кіровському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправною і скасування вимоги, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції в Кіровському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_5) звернулася до суду першої інстанції з позовом в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції в Кіровському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області № Ф-27878-17 від 06.12.2013 року про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 9852,92 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач є пенсіонером за віком, з урахуванням чого має передбачене ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» право на звільнення від сплати єдиного внеску

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, а саме: визнано протиправною та скасовано вимогу Державної податкової інспекції в Кіровському районі міста Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 06.12.2013 року № Ф-27878-17 про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині 8330,70 грн.; в задоволенні адміністративного позову в частині визнання протиправною та скасування вимоги Державної податкової інспекції в Кіровському районі міста Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 06.12.2013 року № Ф-27878-17 про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 1592,22 грн. відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції мотивував своє рішення тим, що з 01.03.2013 року позивач отримую пенсію по втраті годувальника, а тому саме з вказаної дати на неї не розповсюджуються пільги передбачені ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо права на звільнення від сплати єдиного внеску.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, Державна податкова інспекція в Кіровському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального та процесуального права, і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. У доводах касаційної скарги зазначає, що позивач отримує пенсію по втраті годувальника, а тому на неї взагалі не розповсюджуються пільги передбачені ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо права на звільнення від сплати єдиного внеску.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець з 07.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Пенсійним посвідченням № НОМЕР_2, виданого 04.02.2002 року Пенсійним Фондом України встановлено, що ОСОБА_5 є пенсіонером за віком, термін дії довічно (а.с.7).

З розпоряджень управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька від 16.12.2013 року від 03.01.2014 року та пояснень позивача вбачається, що ОСОБА_5 з 11.03.2013 року призначено та вона отримує пенсію в разі втрати годувальника (а.с. 11, 33).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця 07.06.2005 року виконавчим комітетом Донецької міської ради (а.с.10).

Згідно зі свідоцтвом платника єдиного внеску ОСОБА_5 є суб'єктом господарювання, яка знаходиться на спрощеній системі оподаткування, ставка єдиного податку 10 % - перша група (а.с. 9).

Державною податковою інспекцією в Кіровському районі м.Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області було складено вимогу № Ф - 27878-17 від 06.12.2013 року про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску в розмірі 9852,92 грн. (а.с. 12).

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Право жінок на пенсію за віком, що передбачене ст. 12 Закону України від «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та частиною першою статті 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) у редакціях, чинних на час виникнення спірних відносин, пов'язується, зокрема, з досягненням 55 років.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є ФОП, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами ч. 4. ст. 4 Закону № 2464-VI (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI, які набули чинності 6 серпня 2011 року), особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV (далі - Закон 1058-VI) пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримуюсь пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Зазначеним Законом 1058-VI передбачені такі види пенсійних виплат, як пенсія за віком, пенсія у зв'язку з втратою годувальника та пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства).

Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, позивач до 01.03.2013 року отримувала пенсію за віком, а після отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія у зв'язку з втратою годувальника та пенсія за віком чи по інвалідності є окремими видами трудових пенсій.

На підставі аналізу зазначених норм права суд касаційної інстанції вважає, що ФОП, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VІ. Тобто, від сплати за себе єдиного внеску звільняються лише ті ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування і які отримують пенсію за віком чи є інвалідами, що правильно встановлено судом апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, що позивач в період з 01.01.2002 року по 28.02.2013 року була пенсіонером за віком та отримувала цей вид пенсії, у зв'язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI звільнялась від сплати єдиного внеску, однак з березня 2013 року позивач отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника, тобто вид пенсії, отримувачі якої не включені до переліку осіб, що звільняються від сплати за себе єдиного внеску, а тому оскаржувана вимога Державної податкової інспекції в Кіровському районі міста Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 06.12.2013 року № Ф-27878-17 про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підлягала скасуванню в частині нарахуванню позивачу недоїмки у розмірі 8330,70 грн. за період до березня 2013 року.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Кіровському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року у справі № 805/18245/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної з моменту проголошення, оскарженню не підлягає та може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

Г.К. Голубєва

В.П. Юрченко