Справа № 1336/10/2070
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2010 р. № 2а- 1336/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Самойлової В.В.

при секретарі-Скляр С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області, Державної податкової адміністрації Харківської області про скасування рішень та визнання незаконними дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до належного суду з адміністративним позовом, в якому, просить скасувати рішення Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області від 31.08.09р. № НОМЕР_1 про застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 4034,20 грн., № 0 - в розмірі 80,00 грн., № 0 - в розмірі 1000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вказані рішення, винесені першим відповідачем всупереч вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва".

Водночас, ставить питання про визнання неправомірними дій другого відповідача щодо порушення порядку проведення планової перевірки, оскільки мало місце не надання суб'єкту господарювання під розписку направлення на перевірку та копії наказу про проведення перевірки, в зв'язку з чим у посадових осіб не було права приступити до її проведення, що потягло прийняття незаконних рішень першим відповідачем за наслідками останньої.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представники відповідачів за довіреністю ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити, вважаючи оскаржувані дії та рішення такими, що вчинені і прийняті у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, за фактом встановлених порушень п. 9, 11, 12, ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: незабезпечення зберігання в КОРО фіскального чеку (Z-звітів), проведення розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування назви товару, неведення у порядку, встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання, тобто відсутності накладних на товар на суму 1804,60 грн., ч.1 ст.3, ч.1 ст. 7 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" а саме: здійснення торгівельної діяльності без придбання відповідного торгового патенту та порушення Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" - встановлено факт продажу алкогольних напоїв вітчізняного виробництва за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої вітчизняного виробництва.

Заслухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Встановлено, що 11.08.2009р. фахівцями ДПА у Харківській області проведено планову перевірку ФОП ОСОБА_1 за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, а також дотримання при здійсненні господарської діяльності податкового законодавства.

На підставі акту вказаної перевірки від 11.08.2009р. № 7242/20/40/23/НОМЕР_2, де встановлені порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: незабезпечення зберігання в КОРО фіскального чеку (Z-звітів), проведення розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування назви товару, неведення у порядку, встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання, тобто відсутності накладних на товар на суму 1804,60 грн., ч.1 ст.3, ч.1 ст. 7 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" а саме: здійснення торгівельної діяльності без придбання відповідного торгового патенту та порушення Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" - встановлено факт продажу алкогольних напоїв вітчизняного виробництва за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої вітчизняного виробництва, Нововдолазькою міжрайонною державною податковою інспекцією прийняті рішення від 31.08.2009 року № НОМЕР_1 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в розмірі 4034,20 грн., № 0 - в розмірі 80,00 грн., № 0 - в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до п.4 ст. 17 Закону України № 265 у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в КОРО, застосовується штрафна санкція у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн.

Судом встановлено, що на момент проведення перевірки позивач забезпечив зберігання в КОРО фіскального звітного чеку №17, крім того, цей факт встановлено та підтверджено постановою Апеляційного суду Харківської області у справі № 33-925/2009 від 16 грудня 2009 року.

Отже, застосування в даному випадку штрафних (фінансових) санкцій з підстав порушення п.9 ст. З Закону №265 є неправомірним.

Відповідно до п. 6 ст.17 Закону № 265 у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості, застосовується штрафна санкція у розмірі 85 грн.

З цього приводу суд зазначає, що продавець реалізувала товар пачку цигарок «Сhesterfield Сlassic» по ціні 6. 50 грн. та видала покупцю відповідний чек №7.

Найменування товару - термін, який згідно з п. 1 Положення про форму та зміст розрахункових документів № 614, який означає слово, поєднання слів та слова і цифрового коду, що відображають ознаки товару (послуги) і однозначно ідентифікують товар або послугу в документообігу суб'єкта підприємницької діяльності.

У зазначеному чеку найменування товару позначено словом - «честер», що є співзвучним повній назві та є її скороченням.

Такого ж висновку дійшов Апеляційний суд Харківської області у постанові в справі № 33-925/2009 від 16 грудня 2009 року .

Згідно ст. 72 ч.4 КАСУ, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, зазначена обставина є підставою для звільнення суду від доказування в адміністративній справі.

Таким чином, застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій з підстав порушення п. 11 ст. З Закону №265 також є неправомірним.

Відповідно до п.12 ст. З цього Закону підприємець зобов'язаний вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону №265 передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва.

Форма книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, визначена Інструкцією про прибутковий податок з громадян, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 21.04.1993 р. №12, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 р. за №64.

Пункт 5 порядку ведення Книги, затвердженого Постановою КМУ від 26.09.2001р. №1269 передбачає внесення таких відомостей: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Таким чином, для фізичних осіб-підприємців не встановлено порядку оприбуткування товарів, крім визначеного обов'язку вести облік доходів і витрат у відповідності до Постанови КМУ від 26.09.2001 №1269 у книзі доходів та витрат, а порядок визначений Положеннями бухгалтерського обліку України не поширюється на фізичних осіб-підприємців.

Як вбачається із матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 веде відповідний облік у книзі доходів і витрат, а також зберігає всі первинні документи відносно своєї господарської діяльності за адресою своєї реєстрації, а саме: Харківська обл., Нововодолазький район, с. 3-я Старовірівка, вул. Жовтнева,64, в зв'язку з чим, суд вважає безпідставним застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій за порушення п.12 ст. З Закону № 265.

Що стосується рішення № 0 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу у розмірі 80,00 грн., судом встановлено, що на момент проведення перевірки торговий патент (завірена копія) на виконання ч. 1 ст. 7 Закону України від 23.03.1996 р. №98/96-ВР «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» був розміщений біля місця здійснення розрахунків.

Ця обставина також підтверджується поясненнями продавця, які були відібрані безпосередньо під час перевірки.

Згідно з актом перевірки встановлено ведення роздрібної торгівлі горілкою за цінами, нижчими від мінімальних, при цьому не зазначено джерело такого висновку.

Тому факт реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчих від мінімальних суд вважає не підтвердженим.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем в даному випадку не доведений факт порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства.

Відповідно до положення ст. 19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірними.

При таких обставинах, оскаржувані рішення не можуть вважатися законними і обгрунтованими та на думку суду маються правові підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині.

В частині, що стосується визнання незаконними дій другого відповідача щодо проведення перевірки суд не погоджується, в зв'язку з тим, що зазначена перевірка проводились на підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», положення якого не передбачають повідомлення платників податків про проведення перевірки не пізніше ніж за 10 днів до початку такої перевірки.

Водночас, суд зазначає, що в даному випадку направлення на перевірку, яке було пред'явлено особі, уповноваженій проводити розрахункові операції, оформлене у відповідності до вимог Закону України "Про державну податкову службу в Україні" на підставі наказу керівника відповідної сторони.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 159, 160 КАСУ, Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Законом України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", Законом України "Про державне регулюваання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Постановою КМУ "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області від 31.08.09р. № НОМЕР_1 про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 4034,20 грн.

Скасувати рішення Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області від 31.08.09р. № 0 про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 80,00 грн.

Скасувати рішення Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області від 31.08.09р. № 0 про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 26.03.10р.

Суддя Самойлова В.В.