Справа № 2а-7894/11/2670
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

06 червня 2011 року № 2а-7894/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Санін Б.В., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Благодійного Фонду сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр"
до 1. Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у м. Києві 2. Старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві ОСОБА_1
про визнання протиправним акту та дій посадових осіб,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2011 року до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов адміністративний позов Благодійного Фонду сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр" до Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у м. Києві, Старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві ОСОБА_1, в якому просить:

1. Визнати протиправним та нечинним Акт перевірки дотримання вимог чинного законодавства № А 305/02 від 17.05.2011 р., складений Старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві ОСОБА_1 за участю начальника відділу землеустрою, охорони та моніторингу земель Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у м. Києві ОСОБА_2

2. Визнати протиправними дії Старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві ОСОБА_1 під час проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства Благодійним Фондом сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр" при використанні земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. І.Франка, 28.

Розглянувши поданий адміністративний позов, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви зясовує чи відповідає адміністративний позов вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу.

У позовній заяві, зокрема, має бути зазначено імя (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв"язку, адреса елктронної пошти, якщо такі є (п. 2 ч. 1 ст. 106 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, Позивач на підтвердження своєї правосубєктності має надати суду актуальний на дату подання позову до суду витяг про знаходження в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Згідно ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Так, позивачем до матеріалів позову додано квитанцію про здійснення оплати судового збору 02.06.2011, але дана квитанція в якості належного доказу сплати судового збору не приймається судом, так як в ній невірно зазнчено один з обов"язкових реквізитів, а саме призначення платежу.

При усуненні недоліків позовної заяви, позивач має надати докази сплати судового збору, при цьому в квитанції про оплату державного мита слід вказати призначення платежу «За розгляд адміністративної справи в Окружному адміністративному суді м. Києва за позовом (вказати позивача) до (вказати відповідача)».

Пунктом 4 ч. 1 ст. 106 КАС України, передбачається, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В той же час, нормативно-правові акти це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні (відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування).

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти, які стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління від інших актів, є їх виражений правозастосовчий характер, а також їх конкретність, зокрема: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень субєктами адміністративного права, які видають такі акти; розвязання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; зникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні акти можуть бути оскаржені іншими особами, які в них зазначені, тобто безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Аналогічна за змістом позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України по справі №21-1946во09 від 01.12.2009 р. та в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України №781/11/13-10 від 01.06.2010 року «Щодо застосування окремих положень норм матеріального права під час розгляду адміністративних справ».

Так, позивачем заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування акту, в той же час, позивачем не надано обгрунтування, що оскаржуваний акт є нормативно-правовим актом чи відноситься до актів індивідуальної дії та може бути оскаржено в порядку адміністративного судочинства за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України передбачає, що в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивачем в якості відповідачів зазначено Головне управління Державного комітету України із земельних ресурсів у м. Києві та Старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві ОСОБА_1, при цьому, жодної позовної вимоги до Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у м. Києві позивачем не заявлено.

При усуненні недоліків позовної заяви, позивачу необхідно визначитись з позовними вимогами до Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у м. Києві, або ж виключити дану особу зі складу відповідачів.

Відповідно до ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунуті Позивачем у строк до 17.06.2011 року шляхом надання через канцелярію суду (або надіслання поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали (№2а-7894/11/2670 від 06.06.2011 року).

Керуючись ст.105, ст.106, ч.1 ст.108, ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Благодійного Фонду сприяння розвитку гуманітарних та економічних наук "Міжнародний діловий центр" - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 17 червня 2011 року.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 КАС України та може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Б.В. Санін