Справа № 234/16011/15-а
Суддя: Бакуменко А. В.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/322/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області, у складі:

головуючого судді Бакуменко А.В.

при секретарі Кісточка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Краматорської міської ради управління житлового та комунального господарства про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до виконкому Краматорської міської ради управління житлового та комунального господарства .

Позов позивач обґрунтував тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Оскільки якість послуг по теплопостачанню, які надаються, позивача не задовольняють, він звернувся до міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від меж центрального опалення і гарячого водопостачання, з заявою про надання дозволу на відключення від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до листа міжвідомчої комісії з розгляду питань пов?язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, № 05-55/3001 від 15.09.2015 року їй було відмовлено у відключенні від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і установки індивідуального опалення. Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що у відповідності до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року. Позивач вважає, що відповідач порушує Закони України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання» і «Про захист прав споживачів». За якими відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються без обмеження прав власника на власний розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном, зокрема виключно на договірних засадах та за наданням споживачу права вибрати один або декілька джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Просить визнати дії міської міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання виконавчого комітету Краматорської міської ради щодо відмови у надані дозволу на відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та влаштування індивідуального (автономного) опалення у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 - неправомірними. Зобов'язати відповідача надати дозвіл на відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та влаштування у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення та гарячого водопостачання.

У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву де просить розглянути справу без його участі та попросив позов задовольнити.

Представник відповідача, у судове засідання не з'явився, але надав заяву де просить розглянути справу без участі представника відповідача та проти задоволення позову не заперечує.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1.( договір купівлі-продажу від 23 листопада 2012 року)

Відповідно до ч. 1. 2, 6 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Це означає, що власник може чинити стосовно своєї речі усе, що не заборонено законом або не суперечить соціальній природі власності. Воля власника щодо реалізації влади над річчю, тому числі і над нерухомою, виражається у володінні, користуванні і розпорядженні нею.

Своє право на річ власник здійснює завжди своєю владою та у своєму (власному) інтересі. Незважаючи на передбачене цивільним законодавством право власника вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, Відповідач обмежує таке право шляхом заборони власнику відокремленого приміщення вибирати спосіб опалення нежитлового приміщення, пов'язуючи такий вибір із волею власників інших окремих житлових приміщень багатоквартирного будинку. В такому випадку воля власника розпоряджатися приміщенням на свій розсуд обмежується бажанням або небажанням інших власників в такий же самий спосіб обігрівати приміщення.

Власник майна, права якого суттєво порушені, відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке. право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Відносини щодо отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються між власниками окремих житлових та нежитлових приміщень та постачальниками таких послуг на підставі договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеними між конкретними споживачами та комунальними підприємствами, які надають такі послуги.

Згідно вище зазначених договорів виконавці, тобто комунальні підприємства, зобов'язуються надавати споживачам вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживачі зобов'язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. У разі порушення умов договору однією із сторін договір може бути розірваний. Підставами для розірвання договору з ініціативи споживача може згідно п. 2 Типового договору «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зникнення потреби в отриманні послуги, або відмова споживача від, користування послугами, або невиконання умов договору виконавцем.

Позивача не задовольняє якість послуг наданих виконавцем та вона виявила намір розірвати договір про отримання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і відокремитися від мережі централізованого опалення.

Враховуючи вимоги ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суб'єктів владних повноважень повинні бути прийняті на підставі та у відповідності із Конституцією та законами України, обґрунтовано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи.

Однак в даному випадку відповідач прийняв рішення без врахування інтересів власника житлового приміщення та з порушенням його прав щодо вільного користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Право особи на звернення до суду, у тому числі адміністративного, на захист її прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом є одним із найважливіших прав, гарантованих Конституцією України. Законодавством про судоустрій, Кодексом адміністративного судочинства України гарантується усім суб'єктам правовідносин захист їх прав , свобод і законних інтересів. Кожен має право звернення до суду і будь-які угоди про відмову від звернення є недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю, або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Керуючись вищевикладеним та на підставі ст. 41 Конституції України, ст. 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» ст.ст. 6, 17, 104, 107, 158, 158, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Краматорської міської ради управління житлового та комунального господарства про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії управління житлового та комунального господарства щодо відмови у наданні дозволу на відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та влаштування індивідуального (автономного) опалення - неправомірними.

Зобов'язати управління житлового та комунального господарства надати дозвіл ОСОБА_1 на відключення належної їй квартири АДРЕСА_1, від мережі централізованого опалення та влаштування у вказаному приміщенні індивідуального (автономного) опалення, відповідно до діючого законодавства України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову складено в нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя А. В. Бакуменко