Справа № 537/107/15-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 р.Справа № 537/107/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П. , Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 06 серпня 2015 року по справі № 537/107/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області, в якому просила визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо відмови їй у поновленні виплати пенсії за віком та зобовязати відповідача поновити їй виплату пенсії за віком за три роки до дня звернення, тобто з 02.09.2011 року.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської від 06 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Рішення управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області №461 від 10.09.2014 року щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті їй раніше призначеної пенсії за віком визнано протиправним.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, починаючи з 04.09.2014 року, та виплачувати її відповідно до чинного законодавства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій з огляду на не законність та не обґрунтованість постанови, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт наголошує на відсутності правових підстав для поновлення виплати пенсії, як особі яка проживає за межами України.

Розгляд справи здійснювався в порядок письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією архівної пенсійної справи (а.с.65), яка була переспрямована від УПСЗН виконкому Автозаводської райради м.Кременчука по запиту до пенсійного фонду. ОСОБА_1 була знята з обліку у звязку з виїздом до Ізраїлю, особистий рахунок закритий 13.07.1994 року, пенсія виплачувалась на той час органом соціального захисту населення по 31.01.1995 року. На даний час позивачка постійно проживає в Ізраїлі, при цьому вона є громадянкою України (паспорт 41№0553354, виданий Міністерством внутрішніх справ України 07.12.1993 року), про що свідчить копія апостилю.

Письмовими доказами підтверджується, що 20.09.2014 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до УПФ України в м. Кременчуці із заявою про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, яка отримана відповідачем 04.09.2014 року. УПФ України в м. Кременчуці розглянуто заяву та 10.09.2014 року винесено рішення, відповідно до якого позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у звязку зі відсутністю документів, що підтверджують факт проживання (реєстрації місця проживання) в Україні. Вказане рішення позивач просить визнати протиправним.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з метою відновлення порушених прав позивача, оскільки субєктом владних повноважень при винесенні рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, порушено вимоги Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 92 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХП, громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються.

Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від'їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Порядок переведення пенсій, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, в інші країни визначається Кабінетом Міністрів України.

З 1 квітня 2004 року набув чинності Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі по тексту - Закон), відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 вказаного закону, виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року по справі № 1-32/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до статті 152 частини 2 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту 2 частини 1 статті 49 та другого речення статті 51 Закону втрачають чинність з 07 жовтня 2009 року, тобто від дати прийняття рішення Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Крім того, в ст. 2 Закону України "Про громадянство України" зазначені основні принципи законодавства України про громадянство, так ч. 7 ст.2 передбачає збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Згідно з ст.ст. 7, 20, 28 Закону України Про громадянство проживання або тимчасове перебування громадянина України за межами держави не припиняє його українського громадянства. Останнє втрачається, якщо громадянин добровільно набув громадянство іншої держави, однак його належність до іноземного громадянства не визнається до прийняття рішення про втрату громадянства України, що входить до компетенції Президента України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність міждержавної пенсійної угоди, як на підставу відмови в задоволенні позову про призначення пенсії, колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на таке.

Як вбачається з резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року по справі № 1-32/2009, суд вбачає дискримінаційною ситуацію, при якій отримання законно заробленої пенсії ставиться в залежність від укладення Україною міжнародного договору про виплату пенсій.

На даний час порядок призначення, перерахунку та виплати пенсії, визначений Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 (далі по тексту - Порядок).

В ч. 2 ст. 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до пункту 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Таким чином, поновлення пенсії здійснюється за матеріалами, що є в пенсійній справі, із урахуванням додатково наданих документів.

Відповідно до положень ст. 44 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування позивачем право на звернення до відповідача, з урахуванням віддаленості його місця проживання, реалізовано через представника, що унеможливлює виконання п.п. 16, 29 Порядку в частині надання оригіналу документа, що ідентифікує особу, її місце проживання, проте, не може виключати реалізацію наданого позивачу права на отримання пенсії.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність у позивачів права на поновлення і виплату пенсії.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської від 06 серпня 2015 року по справі № 537/107/15-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області - залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 06 серпня 2015 року по справі № 537/107/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5