Справа № 819/1226/15-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р. Справа № 876/7628/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання: Корнієнко О.А.

за участю представника відповідача: Олексюк Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнологія" до Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання податкового повідомлення-рішення нечинним,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми У № від 20.11.2014р. в частині нарахованої пені у розмірі 8556,34 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що підстава для нарахування пені за порушення термінів у сфері ЗЕД, визначених Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", має визначатися з урахуванням підстав припинення провадження у справі. Зокрема, якщо такою підставою є заява позивача про відмову від позовних вимог у зв'язку з виконанням відповідачем умов контракту, що свідчить про порушення відповідних строків нерезидентом, підстави для поновлення строків та нарахування резиденту пені, як вважає позивач, відсутні. Відтак, позивач не погоджується із ухваленим Кременецькою ОДПІ податковим повідомленням-рішенням, яким визначено позивачу суму грошового зобов'язання по пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, встановлених статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", оскільки, враховуючи те, що судом прийнято рішення про припинення провадження у справі в частині позовних вимог за заявою позивача у зв'язку із добровільним погашенням нерезидентом заборгованості по контракту, пеня не повинна була нараховуватись з дати прийняття позову до суду. Просив позов задоволити.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2014р. в частині нарахованої пені у розмірі 8556,34 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Кременецька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що Кременецькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку TOB "Екотехнологія" з питань дотримання вимог валютного законодавства України під час проведення розрахунків у сфері ЗЕД за період з 24.03.14р. по 28.10.14р.

За наслідками перевірки складено Акт від 30.10.2014 №222/2200/32291066, згідно висновків якого встановлено порушення TOB „Екотехнологія" ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (в редакції чинній на дату виникнення правопорушення), а саме: валютна виручка по контракту №01/03 від 24.03.2014 року в сумі 151600,00 російський рублів у законодавчо встановлені терміни не надійшла.

На підставі Акту перевірки Кременецькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми «У» від 20.11.2014 №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства" у сумі 11233,3 грн.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що TOB "Екотехнологія" проводило зовнішньоекономічну діяльність на підставі укладеного контракту (договору) №01/03 від 24.03.2014 року (Продавець), в особі директора Лістунова О.М., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони та фірмою Білгородська грибна компанія (Росія) (Замовник), в особі директора фірми Радченко С.В.. Відповідно до умов Контракту Постачальник здійснює поставку міцелію компостного шампіньйонів, а Замовник приймає продукцію (міцелій компостний шампіньйонів) згідно ВМД №403030000/2014/000554 та оплачує впродовж 30 днів з моменту відвантаження товару валютою російський рубль, що обумовлено договором.

В ході виконання умов контракту № 01/03 укладеного 24.03.2014 року, позивачем згідно вантажно-митної декларації №403030000/2014/000554 від 26.05.14 року та міжнародної товаротранспортної накладної (CMR №037516) від 26.05.14року було відвантажено товар (міцелій компостний шампіньйонний, код УКТ , вага брутто 17980 кг у кількості 1000 брикетів) на загальну суму 151600,00 російських рублів. У відповідності до законодавства граничний строк отримання товару становив 24.08.2014 року.

Однак, станом 24.08.2014 року, валютна виручка від нерезидента на рахунок позивача в сумі 151600,00 російських рублів у законодавчо встановлені терміни ( 24.08.14) не надійшла,

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 року порушено провадження у справі №921/959/14-г/8 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехнологія» до TOB Білгородська грибна компанія про стягнення заборгованості у розмірі 151 600 російських рублів 00 коп., що в еквіваленті становить 50 864,83 грн.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 27.10.14 року №921/959/14-г/8 провадження у справі було припинено, на підставі заяви представника позивача про припинення провадження у справі, у зв'язку з погашенням TOB Білгородська грибна компанія заборгованості за отриманий товар (міцелій компостний шампіньйонний) в сумі 151 600 російських рублів 00 коп., що підтверджується платіжним доручення №127 від 27.10.14 року.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (в редакції чинній на момент виникнення спірних операцій) передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до ч.4 ст.1 ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно Постанови НБУ від 12.05.2014 № 270 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті", яка була чинна на момент здійснення спірних операцій, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до ч.1 ст.4 ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 та 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 та 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Згідно ч.2 цієї ж статті у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

Відтак, підставою для зупинення строків, передбачених ст. 1, 2 Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про задоволення позову.

Аналогічні наслідки мають наставати у разі, коли провадження у справі припиняється за заявою резидента про відмову від позову у зв'язку з тим, що нерезидент виконав зобов'язання за експортно-імпортним контрактом після подання позовної заяви до суду , що є підтвердженням правомірності поведінки резидента.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 13.02.2012 по справі № 21-422а11 та від 27.02.2012 по справі № 21-387а11, підстава для нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД має визначатися з урахуванням підстав припинення провадження у справі. При цьому, якщо такою підставою є заява позивача про відмову від позовних вимог у зв'язку з виконанням нерезидентом умов контракту, що свідчить про порушення відповідних строків нерезидентом, підстави для поновлення строків та нарахування резиденту пені відсутні, що зобов'язує суд діяти у відповідності до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року у справі №819/1226/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: О. Довга

В. Затолочний

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.09.2015 року