Справа № 2-а-549/11/2102
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-549/11/2102

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко І.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: - Яковлєва О.В.,

суддів: - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2011 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому заявлено вимоги Управлінню Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області про зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії, згідно ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та виплатити її з моменту призначення.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2011 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам справи, так як Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачено здійснення відповідного перерахунку пенсії.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії - інвалідом ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії А № 1227365 від 08.12.2004 року.

Позивач 03 листопада 2010 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на що отримав відмову листом від 24 листопада 2010 року № 5327/05.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок, що позивач має право на нарахування та виплату основної пенсії як інваліду IIІ групи та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, в частині строку задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 49 зазначеного Закону, пенсії особам, віднесеним до категорія 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону (в редакції до 28 грудня 2007 року), особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами ІII групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у вказаній редакції встановлено, що розмір пенсії для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, в усіх випадках не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Законом України від 28.12.2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», статтю 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», викладено в новій редакції, відповідно до якої, особам, віднесеним до 1-ї категорії - інвалідам IIІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України № 10 рп/2008 від 22 травня 2008 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що стосуються виплат, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 22 травня 2008 року редакція ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до внесення вказаних змін відновила свою дію.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судовою колегією встановлено, що позивач є потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, першої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням та на нього розповсюджується дія Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Оскільки заяву про перерахунок щомісячної основної та додаткової пенсії за шкоду, нанесену здоров'ю подано позивачем у 2010 році, тобто після прийняття вищевказаного рішення Конституційним Судом України, судом першої інстанції зроблено обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача недоплаченої основної та додаткової пенсії, у розмірах, передбачених ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з цим, судом першої інстанції не прийнято до уваги положення ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», щодо правильного визначення дати, з якої повинен проводитися перерахунок основної та додаткової пенсій позивачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач вперше звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії 03 листопада 2010 року, а тому перерахунок пенсії позивачу повинен проводитися з 01 листопада 2010 року.

Крім того, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині встановленням кінцевого терміну перерахунку пенсії позивача, з огляду на наступне

Загальне поняття пенсії визначено в ст. 1 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Отже, законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії вбачається, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплата пенсії позивачу не може обмежуватися будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Крім того, колегія зазначає, що з рішення Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2015 року у даній справі, вбачається наявність двох протилежних рішень суду апеляційної інстанції, а саме ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року, якою постанова Білозерського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2011 року залишена без змін та постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року, якою рішення суду першої інстанції скасоване.

Так, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року, скасована вищезазначеним рішення суду касаційної інстанції, а дана справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо факту існування ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року, колегія суддів встановила, що зазначеним рішенням не переглядалася постанова Білозерського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2011 року по суті, крім того таке рішення є суто технічним та помилково направленим до ЄДРСР, а тому не має будь-якої юридичної сили та не впливає на обставини справи.

Даний висновок суду підтверджуються наявним в матеріалах справи листом Одеського апеляційного адміністративного суду до Генерального директора ДП «Інформаційні судові системи» від 05 серпня 2014 року, про відкликання з ЄДРСР ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області - задовольнити частково.

Постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2011 року - скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області у перерахунку основної та додаткової пенсії ОСОБА_4, відповідно до вимог статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 основної державної пенсії, як інваліду ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеної до І категорії, виходячи з розміру 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 листопада 2010 року, з врахуванням проведених виплат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло