Справа № 135/615/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 135/615/15-а Головуючий у 1-й інстанції:Патраманський І.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

23 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 15 червня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_6 народився 30 вересня 1960 року.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_6, і уточнюючої довідки Ладижинського МКП «Добробут» № 522 від 31 жовтня 2014 року позивач у період з 01 грудня 2005 року по 31 жовтня 2014 року (8 років 11 місяців) працював електрогазозварником, зайнятим на різанні та ручному зварюванні, тобто на посаді, що передбачена Списком № 2 розділ XXXIII підрозділ 33, виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

30 вересня 2014 року позивачу виповнилось 54 роки, а тому 31 жовтня 2014 року він звернуся до відповідача з письмовою заявою про призначення пільгової пенсії за віком по Списку №2 із скороченням пенсійного віку та подав необхідні документи.

Однак, розпорядженням управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин № 2 від 15 січня 2015 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки період роботи з 01 липня 1981 року по 01 грудня 1991 року в ООО "Енергогазоочистка" не зараховується до пільгового стажу, так як позивачем надана довідка не належного зразка, та період з 01 грудня 2005 року по 31 жовтня 2014 року в Ладижинському МКП "Добробут" неможливо зарахувати до пільгового стажу за Списком №2, так як атестацією робочих місць, проведеною на підприємстві у 2003 році, 2008 році, 2013 році, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 електрогазозварникам, а не електрогазозварникам, зайнятим на різанні та ручному зварюванні.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Суд І інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що відповідач при відмові позивачеві у призначенні пільгової пенсії та у зарахуванні до пільгового стажу, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 за період роботи з 01 липня 1981 року по 01 грудня 1991 року в ООО «Энергогазоочистка» на посаді електрозварника ручного зварювання по ремонту обладнання котельних цехів та цехів паливоподачі діючих електростанцій та з 01 грудня 2005 року по 31 жовтня 2014 року в Ладижинському МКП «Добробут» на посаді електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням - діяв протиправно, порушуючи права та законні інтереси позивача у справі. Окрім того, відповідачем порушено встановлений законодавством 10-денний термін для розгляду поданих документів про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення (заява про призначення пенсії була подана 31 жовтня 2014 року, розпорядження № 2 відповідача про відмову у призначенні пенсії від 15 січня 2015 року).

Колегія суду погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки, якщо постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період та додатково на 1 рік за 3 роки проживання чи роботи, але не більше 5 років.

Потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначається порядок підтвердження стажу роботи. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, зазначається у даній статті, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах -або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій. Зазначена довідка повинна містити наступні відомості: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: професія або посада: характер виконуваної роботи: розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи: первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, за періоди роботи після 21 серпня 1992 року - наявність наказу про проведення атестації відповідного робочого місця.

Згідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Визначення права на пільгове пенсійне забезпечення має здійснюватись в строгій відповідності зі Списками на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідках, виданих на підставі первинних документів підприємства.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності і господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому і повинна проводитися не рідше одного разу на 5 років. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Частиною 2 п. 4 даного порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. І певні недоліки у документації щодо проведенні атестації робочих місць за умовами праці, допущені посадовими особами підприємства, не можуть позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Для підтвердження роботи у шкідливих умовах праці позивач надав уточнюючі довідки підприємств та архівної установи.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем для призначення пенсії подана уточнююча довідка №30/108 від 05 березня 1998 року не встановленого зразка. Однак, відповідач самостійно звернувся до ООО "Енергогазоочистка" з листом від 14 листопада 2014 року про надання нової уточнюючої довідки. Позивача не було зобов'язано виправити недоліки та надати нову уточнюючу довідку належного зразка. Нова уточнююча довідка підтверджує право позивача на зарахування періоду з 01 липня 1981 року по 01 грудня 1991 року до пільгового стажу, що не заперечується відповідачем. Крім того, вказаний період роботи позивача підтверджується записами у трудовій книжці.

Період роботи позивача з 01 грудня 2005 року по 31 жовтня 2014 року (8 років, 11 місяців) на посаді електрогазозварника, зайнятого на різанні та ручному зварюванні відповідач також не зарахував до пільговою стажу, оскільки в період роботи позивача були чинними Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою КМУ від 16 січня 2003 року № 36, де передбачено, що правом пільгового пенсійного забезпечення користуються електрогазозварники, зайняті на різанні та ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Згідно переліку робочих місць, яким підтверджено право на пільги і компенсації згідно атестації робочих місць, проведеної на підприємстві у 2003 році, 2008 році, 2013 році підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 електрогазозварникам, без уточнення умов їх роботи.

Під час розгляду справи були дослідженні такі документи, як накази №15 від 12 серпня 2003 року, № 129 від 27 серпня 2008 року, № 79 від 18 листопада 2014 року Ладижинського МКП "Добробут", висновки № 09-05-445 від 25 листопада 2008 року, № 09-010343 від 26 листопада 2014 року, карти умов праці 2003 , 2008, 2013 років. З аналізу вказаних документів, колегією суддів встановлено, що в основних документах, на підставі які враховуються при призначенні пенсії (висновки № 09-05-445 від 25 листопада 2008 року, № 09-010343 від 26 листопада 2014 року, карти умов праці 2003, 2008, 2013 років), зазначено посаду електрогазозварника, що зайнятий на різанні та ручному зварюванні. Крім того, колегія суду погоджується з висновком суду І інстанції, що відповідачем порушений 10-денний термін для розгляду поданих документів про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення (заява про призначення пенсії була подана 31 жовтня 2014 року, розпорядження № 2 відповідача про відмову у призначенні пенсії від 15 січня 2015 року), оскільки відповідач не зобов'язував позивача подати необхідну довідку на протязі трьох місяців, а звернувся самостійно. Тому строк не може рахуватись з моменту проходження трьохмісячного терміну.

Враховуючи вищевикладене, у відповідача відсутні підстави для відмови у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу, а відтак у позивача достатньо пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є не обґрунтованими, у звязку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення в силі постанови суду І інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 15 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 вересня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

ОСОБА_7