Справа № 2а-12/09/0970
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2011 р. Справа № 50300/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 фірми «Інвестпроммаркет» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 фірми «Інвестпроммаркет» до Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську про скасування рішень податкового органу та встановлення наявності (відсутності) його компетенції, -

В С Т А Н О В И Л А:

02.01.2009р. позивач ОСОБА_1 фірма /ПФ/ «Інвестпроммаркет» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив встановити юридичні факти, що станом на 01.01.2008р. податковий борг позивача перед місцевим бюджетом м.Івано-Франківська по податку з власників транспортних засобів був відсутній і станом на 06.03.2008р. цей показник залишався незмінним; скасувати повідомлення Державної податкової інспекції /ДПІ/ в м.Івано-Франківську № 87667 від 06.03.2008р.; встановити наявність чи відсутність компетенції (повноважень) у ДПІ в м.Івано-Франківську проводити 12.06.2008р. невиїзну документальну перевірку своєчасності сплати податкових зобовязань ПФ «Інвестпроммаркет» за період з 01.01.2006р. по 12.06.2008р. та складати Акт № 6101/17-237 за результатами такої перевірки; скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Івано-Франківську № /0 від 19.06.2008р., виписане на підставі Акта перевірки № 6101/17-237 від 12.06.2008р. (а.с.2-3).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2009р. в задоволенні позовних вимог про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Івано-Франківську № /0 від 19.06.2008р. відмовлено; в решті позовних вимог провадження в справі закрито (а.с.51-54).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ПФ «Інвестпроммаркет», який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задоволити (а.с.66-69).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що судом відкрито провадження у справі не за всіма позовними вимогами; останнім не проведено попереднє судове засідання по справі; безпідставно здійснювалося відкладення розгляду справи; в рішенні суду не відображено факту своєчасної і повної сплати позивачем податку з власників транспортних засобів; під час розгляду справи не було доведено наявності у позивача заборгованості по сплаті цього податку.

Окрім цього, судом не враховано того, що сплата податку з власників транспортних засобів здійснювалася позивачем на підставі поданих до податкового органу розрахунків; безпідставно судом закрито провадження в частині позовних вимог, а також дано невірне тлумачення положень податкового законодавства.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні частини заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено граничний строк сплати узгодженого податкового зобовязання по податку з власників транспортних засобів, оскільки за попередній період оплата здійснювалася на початку наступного звітного періоду, а не в порядку визначеному законодавством, у звязку чим в позивача утворилася заборгованість перед бюджетом.

Закриваючи провадження в решті вимог, суд керувався тим, що встановлення фактів, які мають юридичне значення, здійснюється в порядку ЦПК України; оскаржуване повідомлення ДПІ в м.Івано-Франківську № 87667 від 06.03.2008р. про розподіл сплачених коштів є лише інформацією для платника податків щодо наявності податкового боргу та пені, а також не відноситься до актів індивідуальної дії субєкта владних повноважень. Окрім цього, встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) податкового органу на проведення перевірки суперечить положенням ст.162 КАС України, через що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції є лише частково вірними, оскільки вони не в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, 12.06.2008р. відповідачем ДПІ в м.Івано-Франківську проведена невиїзна документальна перевірка своєчасності сплати податкових зобовязань до бюджету з податку з власників транспортних засобів ПФ «Інвестпроммаркет», за наслідками якої складено Акт перевірки № 6101/17-237 від 12.06.2008р. та винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.06.2008р. (а.с.116-17, 18).

У вказаному Акті зазначається, що позивач сплатив суму податкового зобов'язання за платежем податок з власників транспортних засобів із затримкою більше 90 днів, а саме:

по розрахунку № 15 від 05.01.2005р. суму податку 61 грн. 12 коп. із граничним терміном сплати 16.01.2006р. фактично сплачено 06.03.2008р. згідно платіжного доручення № 26 від 06.03.2008р.;

по розрахунку № 83 від 20.01.2006р. суму податку 60 грн. із граничним терміном сплати 14.04.2006р. фактично сплачено 06.03.2008р. згідно платіжного доручення № 26 від 06.03.2008р.

За наслідками проведеної перевірки ПФ «Інвестпроммаркет» зобов'язано сплатити штрафні санкції у розмірі 60 грн. 56 коп.

При цьому, згідно платіжного доручення № 26 від 06.03.2008р. кошти сумі 240 грн. були скеровані платником податку відповідно до наведеного призначення платежів на сплату податку з власників транспортних засобів за 2007 рік згідно розрахунку від 11.02.2008р. (а.с.12).

Також у матеріалах справи наявні Розрахунки суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, де відображено нарахування відповідних зобовязань, та банківські документи про сплату коштів в рахунок погашення цих зобовязань. У кожному з платіжних доручень позивачем вказані призначення платежу та період, за який здійснюється платіж (а.с.9-12, 39-44).

У частині вирішення позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Івано-Франківську № /0 від 19.06.2008р. колегія суддів враховує наступне.

Приписами абз.1 пп.16.3.3 п.16.3 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що при частковому погашенні податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку. Податковий борг, що погашається частково, сплачується разом зі сплатою пені, нарахованої відповідно до такої частки, єдиним платіжним документом, в якому суми такого податкового боргу та такої пені визначаються окремо. Платіжні документи, які не містять окремо виділену суму податкового боргу та суму пені, не приймаються до виконання.

Відповідно до абзацу другого пп.16.3.3 п.16.3 ст.16 наведеного Закону якщо платник податків не сплачує пеню разом зі сплатою податкового боргу (його частини) або не визначає її окремо у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеної пропорції), то податковий орган самостійно здійснює розподіл такої сплаченої суми на суму, що спрямовується на погашення такого податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується на погашення пені, нарахованої на суму такого погашеного податкового боргу (його частини), та надсилає такому платнику податків повідомлення, в якому міститься зазначена інформація.

Наслідком таких дій є зміна суми податкового боргу, погашеного платником податку. Податковий борг, що погашається платником податку, зменшується за рахунок того, що частина сплаченої платником суми замість погашення податкового боргу спрямовується на сплату пені, нарахованої на суму відповідного податкового боргу. Сума, яка спрямовується на погашення наявної у платника податків пені, розподіляється в автоматичному режимі за допомогою алгоритму, що визначає питому вагу такої пені у загальній сумі податкового боргу.

Зменшення ж суми погашеного платником податків податкового боргу призводить до збільшення пені, що нараховується у подальшому на залишок несплаченого податкового боргу.

Відповідно до п.4.1 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затв. наказом ДПА України № 290 від 11.06.2003р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), погашення сум нарахованої пені здійснюється за рахунок джерел, визначених ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» щодо погашення податкового боргу платників податків.

Таким чином, погашення пені, нарахованої на суму податкового боргу, відбувається у тому самому порядку, що й погашення податкового боргу, в тому числі шляхом примусового стягнення на активи платника податків, як це передбачено пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 вищевказаного Закону.

Виходячи з викладеного дії податкового органу з розподілу сплачених платником податків сум, вчинені відповідно до пп.16.3.3 п.16.3 ст.16 цього Закону та п.3.8 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, безпосередньо впливають на розмір залишку податкового боргу та суму пені, що підлягає нарахуванню і стягненню з платника податків.

Відповідно до пп.7.1.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або податкового боргу платника податку є будь-які власні кошти такого платника податку. Отже, грошовий платіж є єдиною формою сплати податкових зобов'язань і погашення податкового боргу.

Згідно з п.6 ст.7 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України визначає систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затв. постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004р., кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому, згідно з п.3.8 зазначеної Інструкції реквізит «призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Із наведеного випливає, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику податків. Тому суми податкових зобов'язань або податкового боргу, з урахуванням пп.16.5.2 п.16.5 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов'язань або податкового боргу, визначених платником податків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого п.7.7 ст.7 вищевказаного Закону, податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобов'язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним.

З огляду на викладене, податковим органом безпідставно винесено рішення № /0 від 19.06.2008р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобовязання з податку з власників транспортних засобів.

У частині вирішення позовної вимоги про скасування повідомлення ДПІ в м.Івано-Франківську № 87667 від 06.03.2008р. про розподіл сплачених коштів колегія суддів виходить з такого.

Спірне повідомлення податкового органу за своїм змістом є способом інформування платника податків про дії, вчинені податковим органом на підставі пп.16.3.3 п.16.3 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». При цьому підставою для виникнення у платника податків додаткових обов'язків є саме дії податкового органу із самостійного розподілу сплачених таким платником сум.

У свою чергу, повідомлення із відповідною інформацією не впливає на права та обов'язки платника податків, а тому не є актом індивідуальної дії в розумінні п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги про визнання протиправним повідомлення податкового органу про здійснений ним самостійний розподіл сум, сплачених платником податків, не можуть бути предметом розгляду в адміністративному суді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням наведеного, провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним повідомлення податкового органу про здійснений ним самостійний розподіл сум, сплачених платником податків, підлягає закриттю.

У частині вирішення позовної вимоги про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у ДПІ в м.Івано-Франківську проводити 12.06.2008р. невиїзну документальну перевірку своєчасності сплати податкових зобовязань ПФ «Інвестпроммаркет» за період з 01.01.2006р. по 12.06.2008р. та складати Акт № 6101/17-237 за результатами такої перевірки, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право, зокрема, здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Згідно з Порядком оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затв. наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005р., невиїзною документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), незалежно від способу їх подачі (п.1.2).

У разі неявки посадових осіб суб'єкта господарювання для проведення невиїзної документальної перевірки протягом 10 днів після отримання письмового запрошення органу податкової служби складається акт про неявку посадових осіб суб'єкта господарювання на запрошення органу податкової служби.

Акт відмови від допуску до перевірки та акт про неявку посадових осіб суб'єкта господарювання на запрошення органу податкової служби підписується не менш як трьома службовими особами (п.1.11).

Підписання акта виїзної планової чи позапланової перевірок посадовими особами суб'єкта господарювання та посадовими особами органу державної податкової служби, які здійснювали перевірку, здійснюється за місцезнаходженням платника податків, а у разі здійснення невиїзних документальних перевірок - у приміщенні органу державної податкової служби, куди посадові особи суб'єкта господарювання письмово запрошуються для підписання акта до закінчення строку, передбаченого у пункті 4.2 цього розділу (п.4.3).

У разі неявки посадових осіб суб'єкта господарювання до органу державної податкової служби для ознайомлення та підписання акта невиїзної документальної перевірки у строки, визначені у пункті 4.2 цього розділу, складається акт щодо неявки посадових осіб суб'єкта господарювання до органу державної податкової служби (п.4.9).

Таким чином, податкові органи мають право в межах своєї компетенції на проведення документальних невиїзних перевірок у будь-який час без зазначення термінів їх проведення.

Додатково колегія суддів підкреслює, що відповідно до вимог Законів України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», «Про державну податкову службу в Україні» перевірки, які проводяться в приміщенні податкового органу, диференціюються на документальні невиїзні (досліджуються податкові декларації, звіти та інші документи, пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів) та камеральні (досліджуються виключно податкові декларації).

Отже, проведена ДПІ в м.Івано-Франківську перевірка ПФ «Інвестпроммаркет» з питань своєчасності сплати податкових зобовязань по податку з власників транспортних засобів за період з 01.01.2006р. по 12.06.2008р. за своїм характером є невиїзною документальною перевіркою, а тому проведена відповідачем підставно і правомірно.

З огляду на викладене, виходячи із передбачених ст.162 КАС України повноважень суду при вирішенні адміністративної справи, слід визнати наявність компетенції (повноважень) ДПІ в м.Івано-Франківську на проведення невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати ПФ «Інвестпроммаркет» податкових зобовязань до бюджету з податку з власників транспортних засобів за період 01.01.2006р.-12.06.2008р. із складанням відповідного акта перевірки.

У частині вирішення позовної вимоги про встановлення юридичного факту, який полягає у відсутності (наявності) податкового боргу, а також зміни його розміру, колегія суддів керується наступним.

Вимога про встановлення юридичного факту, який полягає у відсутності (наявності) податкового боргу, а також зміни його розміру, не є способом захисту прав платника податків і не підлягає розгляду в суді. При цьому позивач не позбавлений можливості оскаржувати в судовому порядку рішення та дії податкового органу, які торкаються визначення розміру податкового боргу та його стягнення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням наведеного, провадження в частині позовних вимог про встановлення юридичного факту, який полягає у відсутності (наявності) податкового боргу, а також зміни його розміру, підлягає закриттю.

Таким чином, заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому, виходячи із передбачених ст.162 КАС України повноважень суду при вирішенні адміністративної справи, належить визнати протиправними і скасувати винесене ДПІ в м.Івано-Франківську податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.06.2008р. про нарахування штрафних (фінансових) санкцій; визнати наявність компетенції (повноважень) ДПІ в м.Івано-Франківську на проведення невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати ПФ «Інвестпроммаркет» податкових зобовязань до бюджету з податку з власників транспортних засобів за період 01.01.2006р.-12.06.2008р. із складанням відповідного акта перевірки; у решті позовних вимог провадження по справі належить закрити.

При цьому у порядку ст.94 КАС України також підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 01 грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.п.3, 4 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 фірми «Інвестпроммаркет» задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2009р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 фірми «Інвестпроммаркет» задоволити частково.

Визнати протиправними і скасувати винесене Державною податковою інспекцією в м.Івано-Франківську податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.06.2008р. про нарахування штрафних (фінансових) санкцій.

Визнати наявність компетенції (повноважень) Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську на проведення невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати ОСОБА_1 фірмою «Інвестпроммаркет» податкових зобовязань до бюджету з податку з власників транспортних засобів за період 01.01.2006р.-12.06.2008р. із складанням відповідного акта перевірки.

В частині позовних вимог про встановлення юридичного факту, який полягає у відсутності (наявності) податкового боргу, а також зміни його розміру; скасування повідомлення Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську № 87667 від 06.03.2008р. про розподіл сплачених коштів - провадження у справі закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 фірми «Інвестпроммаркет» понесені судові витрати у розмірі 01 (один) грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_2