Справа № 2а-621/09
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 р. Справа № 5263/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Ліщинського А. М., Шавеля Р. М.,

при секретарі судового засідання Зубач Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про призначення дострокової пенсії та перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

31 липня 2009 року, Першотравневим районним судом м. Чернівці зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобовязання відповідачів, на підставі п. 4 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» скасувати рішення про призначення пенсії; зарахування до загального трудового стажу періоду з 30 серпня 1993 року по 03 жовтня 2002 року; зарахування до середньої заробітної плати за 2007 рік 4560 грн. заробітної плати; зобовязання відповідачів здійснити повний перерахунок пенсії з 18 лютого 2008 року з урахуванням зазначених вимог.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що у позивача, як вільнонайманого штатного працівника ВЧ/ПП 37466, є право на додаткову пенсію за віком, як учасника бойових дій, та зарахуванні періоду роботи у ВЧ/ПП 37466 до трудового стажу в потрійному розмірі, згідно із ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 30.08.1993 р. по 03.10.2002 р. позивач займався підприємницькою діяльністю на «Калиновському ринку». Підприємницьку діяльність здійснював на загальній системі оподаткування, шляхом сплати пільгового патенту. Позивача, як підприємця який обрав фіксований спосіб оподаткування шляхом сплати патенту згідно із Декретом КМУ № 13-92 від 26.12.1992 року, було звільнено згідно із ст. 14 Декрету КМУ № 13-92 від 26.12.1992 року від низки платежів до цільових фондів, в тому числі на обовязкове державне пенсійне страхування, а також ведення книги обліку та витрат. Крім того, при підрахунку коефіцієнта заробітної плати Управлінням Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці не враховано 4560 грн., отриманих позивачем в якості заробітної плати в 2007 році, з яких ним сплачено всі податки, в тому числі внески до Пенсійного фонду.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2009 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання переглянути оскаржувану постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що листом Міністерства праці і соціальної політики від 04 червня 2002 року № 02-1148/3-7 безпідставно відмовлено у праві учасників бойових дій на дострокову пенсію відповідно до ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того, судом першої інстанції не враховано листа Міністерства праці і соціальної політики України від 25 липня 2001 року № 03-3/3840-020-6, відповідно до якого трудовий стаж за період з 30 серпня 1993 року по 03 жовтня 2002 року повинен бути зарахований до загального трудового стажу.

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Представники відповідачів, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечили та просять таку залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що позивач є учасником бойових дій, як особа вільнонайманого складу Збройних ОСОБА_1 (А. с. 7, 33).

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій відносяться особи вільнонайманого складу Збройних ОСОБА_1, військ і органів Міністерства внутрішніх справ і Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, які займали штатні посади у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Великої Вітчизняної війни та інші періоди ведення бойових дій або перебували в ці періоди у містах, участь в обороні яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, встановлених для військовослужбовців частин діючої армії.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають військовослужбовці, особи начальницького та рядового складу внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях.

У відповідності до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу.

Під час періоду роботи в Афганістані з 19.03.1984 р. по 18.03.1986 р. позивач працював в якості вільнонайманої особи в Афганістані (не будучи військовослужбовцем), і не знаходився на військовій службі, що підтверджується листом Чернівецького обласного військового комісаріату № С/144 від 15.05.2008 р. (А. с. 33).

Період роботи в Афганістані дає право позивача на встановлення статусу учасника бойових дій. Підвищення до пенсії як учаснику бойових дій виплачується йому з дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тобто з 18.02.2008 року.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військова служба у складі діючої армії, у період бойових, дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов'язку, а також перебування в партизанських загонах і з'єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач, в період з 19.03.1984 р. по 18.03.1986 р. працював в якості вільнонайманої особи в Афганістані, то підстав для зарахування цього періоду до стажу в потрійному розмірі немає.

З 30.08.1993 р. по 03.10.2002 р. позивач займався підприємницькою діяльністю, яку здійснював на загальній системі оподаткування, шляхом сплати пільгового патенту (А. с. 17).

Відповідно до пункту 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом «а» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати внесків до Пенсійного фонду.

У п. «б» ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що право на трудову пенсію мають особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Періоди здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за загальною системою оподаткування доходів з 01.03.1993 р. до 01.07.2000 р. зараховуються до страхового стажу за умови надання документів про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій звільняються від сплати прибуткового податку з усіх одержуваних ними доходів. Однак, пільг щодо звільнення від сплати страхових внесків до Пенсійного фонду законодавством не передбачено.

Порядок перерахування до Пенсійного фонду України 10 відсотків від сум фіксованого податку, що надходять до відповідних місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 233 від 10.11.1998 р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 листопада 1998 р. за № 741/3181 (пункт 2) визначає механізм відрахування коштів до Пенсійного фонду України від сум фіксованого податку, що сплачується громадянами, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і які обрали спосіб оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром податку.

Відповідно до довідки ДПІ у м. Чернівці позивач перебував на загальній системі оподаткування. Доказів на підтвердження факту сплати фіксованого податку, з якого б проводились перерахування 10 % сплачених сум до Пенсійного фонду позивачем не надано.

Щодо позовних вимог про зарахування до середньої заробітної плати за 2007 рік 4560 грн. заробітної плати, то 01.09.09 року відповідачем здійснено перерахунок заробітної плати за 2007 рік, з якої сплачено страхові внески до Пенсійного фонду, а тому, предмет спору відсутній, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів переконана, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2009 року в справі № 2а-621/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: А. М. Ліщинський

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 05 липня 2011 року