Справа № 208/8392/13-а
Суддя: Ричка С. О.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/8392/13-а
№ провадження 2-а/208/24/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2014 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі судді Рички С.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління юстиції Дніпропетровської області Управління державної служби відділу примусового виконання рішень, Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області про зобовязання вчинити заходів щодо виконання виконавчого листу № 2-А-143-2010 від 16.02.2010р., у звязку з відмовою у відкритті провадження на підставі постанови від 09.09.2013р. -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів ОСОБА_2 управління юстиції Дніпропетровської області Управління державної служби відділу примусового виконання рішень, Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, в якому просить суд вжити заходів до відкриття провадження та виконання виконавчого листа по справі № 2-А/143/2010 від 16.02.2010р. та додаткової постанови від 15.06.2010р.

Відповідно до ст.183-2 КАС України, позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-тиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.

Відповідач, у встановлений судом строк, не надав до суду ні заперечень на позов, ні заяви про визнання позову, про відкриття провадження у цій справі та розгляд її у скороченому провадженні повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 35 КАС України, за адресою вказаною в реєстраційному штампі в паспорті відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні, суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав, приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно до п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач відділ примусового виконання рішень

в порушення Закону України "Про виконавче провадження" не вживає заходів примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 2-А/143/2010 від 16.02.2010р. та додаткової постанови від 15.06.2010р.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України встановлює, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), щ відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Стаття 24 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Згідно статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" уразі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

Якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, виконання вимог цієї статті забезпечується в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Так, виконавчі провадження де боржником є Пенсійний фонд України в Заводському районі м. Дніпродзержинська не були об'єднані у зведене виконавче провадження але були передані на виконання до ОСОБА_2 управління юстиції Дніпропетровської області Управління державної служби відділу примусового виконання рішень.

Згідно постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області від 09.09.2013р. ВП № 39641171 позивачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-А/143/2010 від 15.01.2012р.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положеннями статті 2 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлено, що правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Враховуючи вищевикладене, державний виконавець не міг в порушення Закону України "Про виконавче провадження" накласти арешт на кошти боржника.

Положеннями частини 1 статті 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Окрім того, відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" виходячи зі змісту ст. 248-24 ЦПК України у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом N 606-ХІУ можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про поновлення виконавчого провадження, про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст. 35 Закону N 606-ХІУ), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його (ч. З ст. 36 Закону N 606-ХІУ).

Отже, державний виконавець не може бути зобов'язаний вчинити дії, які суперечать нормам Закону України "Про виконавче провадження", що є прямим порушенням положень Конституції України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

Додатковою постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинську від 15.06.2010р. з управління Пенсійного фонду України в Заводському районі в м. Дніпродзержинську на користь позивача було стягнуто 108грн.50коп.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2011 року постанова Заводського районного суду м. Дніпродзержинську від 15.06.2010р було залишено в силі та було видано виконавчий лист № 2-А-143-2010, який було подано позивачем у відділ примусового виконання рішень на виконання.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області від 09.09.2013р. ВП № 39641171 позивачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-А/143/2010 від 07.02.2011р.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління юстиції Дніпропетровської області Управління державної служби відділу примусового виконання рішень, Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області про оскарження постанови від 09.09.2013р. зобовязання вчинити заходів щодо виконання виконавчого листу № 2-А-143-2010 від 16.02.2010р., у звязку з відмовою у відкритті провадження на підставі постанови від 09.09.2013р. -

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.384, 385 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління юстиції Дніпропетровської області Управління державної служби відділу примусового виконання рішень, Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області про зобовязання вчинити заходів щодо виконання виконавчого листу № 2-А-143-2010 від 16.02.2010р., у звязку з відмовою у відкритті провадження на підставі постанови від 09.09.2013р. задовольнити.

Зобов'язати Головне управління юстиції Дніпропетровської області Управління державної служби відділу примусового виконання рішень негайно вжити заходи примусового виконання виконавчого листа № 2-А-143-2010 виданого 05.01.2012 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з управління Пенсійного фонду України в Заводському районі в м. Дніпродзержинську на користь позивача було стягнуто 108 грн.50 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Ричка С. О.