Справа № 346/815/15а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Справа № 876/4181/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Позивач посилався на те, що йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інваліду ІІІ групи відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячно повинна нараховуватись та виплачуватись пенсія в розмірі не менше 6-ти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, що віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів ІІІ групи у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідач в порушення норм закону нараховував та виплачував йому додаткову пенсію у меншому розмірі.

Позивач просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати йому основну пенсію в розмірі не менше 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 1.01.2014 року.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід ІІІ групи має право на отримання основної та додаткової пенсій відповідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», положення яких в 2014 році не були обмежені Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» чи іншими нормативно-правовими актами. Однак, суд першої інстанції на ці обставини належної уваги не звернув та безпідставно відмовив в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули, клопотань про розгляд справи за їх участі на адресу суду не надходило, що дає підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для перерахунку та виплати основної та додаткової пенсій в розмірах, встановлених ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ), відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального права та є правильними частково.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 та копією посвідчення серії Б № 547328 .

Відповідно до ст. 49 Закону № 796-ХІІ (тут і далі, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону № 796-ХІІ обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Частиною третьою ст. 67 цього ж Закону визначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Статтею 63 Закону № 796-ХІІ передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, нормативно-правові акти КМ України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти КМ України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Колегія суддів вважає, що починаючи з 1.01.2014 Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі - Закон № 719-VII) (до 3.08.2014) не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону № 796-ХІІ, зокрема, ст. 50, 54 даного Закону.

Проте, Законом № 719-VII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 № 1622-VII (далі - Закон № 1622-VII), встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

При цьому, необхідно врахувати, що згідно з Прикінцевими положеннями Закону № 1622-VII, останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Відтак, враховуючи те, що вказаний Закон був опублікований 2.08.2014 в офіційному виданні «Голос України», то такий набрав чинності з 3.08.2014.

За таких обставин, колегія суддів вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.50, ст. 54 Закону Закону № 796-ХІІ є обґрунтованими за період з 1.01.2014 року по 2.08.2014 року включно.

Мотивація суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову є помилковою та суперечить законодавству, що діяло в 2014 році, оскільки за умови дотримання строку звернення до суду, ОСОБА_1 мав право на перерахунок та виплату основної пенсії в розмірі не менше 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ за період з 1.01.2014 року по 2.08.2014 року включно.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом лише 16.02.2015 року, поважних причин пропуску строку звернення до суду не навів, тому позовні вимоги позивача за період з 1.01.2014 року по 15.08.2014 року слід залишити без розгляду.

Оскільки, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 за період з 1.01.2014 року по 15.08.2014 року та відмову в задоволенні решти позовних вимог, заявлених в межах строку звернення до суду.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202 ч.2, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2015 року у справі № 346/815/15-а скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 1.01.2014 року по 15.08.2014 року включно залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський