Справа № 818/469/15
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 р.Справа № 818/469/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2015р. по справі № 818/469/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший дім"

до Сумської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Перший дім, звернулося з позовом до Сумської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2015 року №805120800/2015/000003/1, а також визнати заявлену декларантом митну вартість товарів, що імпортуються, відповідно до наданих документів.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2015 р. позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 28.01.2015 року №805120800/2015/000003/1. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Сумська митниця Державної фіскальної служби України, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2015 р. та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 20 червня 2014 року між позивачем та ТОВ ТехноНикольСторительные Системы (Россия) укладено контракт №28716/14, відповідно до умов якого, та згідно зі специфікацією №ТН001828715 від 16.01.2015 року продавець передав у власність покупця (ТОВ Перший дім), а покупець прийняв та оплатив товар будівельні матеріали (бікроеласт ХКП сланець сірий, бікроеласт ЕПП, біполь ЕПП, уніфлекс ЕКП сланець сірий, техноеласт СОЛО РП1сланець сірий, мастіввка покрівельна ТН №21 за ціною: 0,78 дол. США, 0,93 дол. США, 1,04 дол. США, 1,39 дол. США, 1,94 дол. США за м.2 відповідно та 1,13 дол. США за 1 кг мастики кровельної ТЕХНОНИКОЛЬ №21 (Техномаст), ведро 20кг ) на загальну суму 6669,33 дол. США (а.с.116-121).

З метою митного оформлення товару позивач 28.01.2015 року подав до Сумської митниці вантажну митну декларацію (ВМД) №805120000/2015/000787 (а.с.55-59), в якій митна вартість товару визначена за ціною контракту.

Під час здійснення контролю співставлення митним органом виявлено у поданих до митного оформлення документах відсутність банківських платіжних документів, наявність яких була обовязкова, оскільки пунктом 4.3 контракту передбачена 100% передоплата товару покупцем, у зв'язку з чим ТОВ Перший дім запропоновано додатково надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, а також прайс-лист виробника зазначеного товару, висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений експертною організацією (а.с.8).

На вимогу митного органу декларантом надано копії: платіжного доручення в іноземній валюті від 21.01.2015 року №466 на суму 6669,33дол. США, висновок ТОВ Експоцентр вих. 0037-inf від 26.01.2015 року, прайс-лист ТОВ ТехноНиколь Сторительные Системы від 26.01.2015 року №260115.28716/14 (а.с.16-17,19,25).

Рішенням про коригування митної вартості товарів №805120800/2015/000003/1 від 28 січня 2015 року Сумською митницею ДФС, М/п Бачівськ визначено митну вартість товару згідно зі ст.59 МК України за ціною договору щодо ідентичних товарів (а.с.22-23).

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідачем безпідставно обрано другорядний метод, а тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2015 року №805120800/2015/000003/1 підлягає задоволенню.

Проте у задоволенні позовних вимог щодо визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, які імпортуються, відповідно до наданих документів відмовлено, оскільки вони не відповідають вимогам закону вказане є втручанням у виключні (дискреційні) повноваження митного органу стосовно здійснення митного контролю, чого суд не має права вчиняти.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на положення ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

На підставі ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2,3 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 ст.58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На підставі ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що право органу доходів і зборів щодо витребування від декларанта додаткових документів виникає у випадку встановлення ним обставин, які підтверджують наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, що підтверджують митну вартість товарів, а також ознак підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості будівельних матеріалів ТОВ Перший дім разом з декларацією форми МД-2 подано до Сумської митниці ДФС в електронному вигляді такі документи: CMR А №198731 від 23.01.2015 року; інвойс №1230305/621 від 23.01.2015 року, довідку про транспортні витрати №1 від 21.01.2015 року; оригінал сертифікату про походження товару форми СТ-1 RUUA №506200093 від 23.01.2015 року (а.с.14,21,60-62).

Додатково на вимогу митного органу надано: платіжне доручення в іноземній валюті від 21.01.2015 року №466 на суму 6669,33дол. США, висновок ТОВ Експоцентр вих. 0037-inf від 26.01.2015 року, прайс-лист ТОВ ТехноНикольСторительные Системы від 26.01.2015 року №260115.28716/14 (а.с.16-17,19,25).

В рішенні Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 28.01.2015 р. за №805120800/2015/000003/1 (графа 33) зазначено про виявлені розбіжності у документах, поданих до митного оформлення.

У рахунку-фактурі від 23.01.2015 року №1230305/621 на загальну суму 6669,33 дол. США (а.с.14) ціна за будівельні матеріали визначена як: 0,93 дол. США за м.2 бікроеласт ЕПП, 1,04 дол. США за м.2 біполь ЕПП, 1,39 дол. США за м.2 уніфлекс ЕКП сланець сірий, 0,78 дол. США за м.2 бікроеласт ХКП сланець сірий, 1,94 дол. США за м.2 техноеласт СОЛО РП1сланець сірий та 1,13 дол. США за 1 кг мастики кровельної ТЕХНОНИКОЛЬ №21 (Техномаст), ведро 20кг.

Судовим розглядом встановлено, що у прайс-листі фірми-експортера від 26.01.2015 року №260115.28716/14 (а.с.25) дилерські ціни на рулонні матеріали та мастики кровельні складали: бікроеласт ХКП сланець сірий 0,775 дол. США, бікроеласт ЕПП 0,916дол. США, біполь ЕПП 1,039 дол. США, уніфлекс ЕКП сланець сірий 1,37 дол. США, техноеласт СОЛО РП1сланець сірий 1,923 дол. США та мастика кровельна ТЕХНОНИКОЛЬ №21 (Техномаст) 1,13 дол. США.

При цьому суд зазначає, що документи, перелік яких наведений в ч.2 ст.53 МК України, подані позивачем до митного оформлення, розбіжностей щодо товару не містять та вони мають всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (ціну, яка була фактично сплачена декларантом за товар, кількість, ціна за одиницю товару, найменування товару, вагу тощо).

Розбіжності між ціною, вказаною у рахунку-фактурі та прайс-листі, за умови відсутності інформації про такі розбіжності в інших документах, які підтверджують митну вартість товарів, що були додані ТОВ Перший дім до вантажно-митної декларації, не є свідченням відсутності усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Судовим розглядом встановлено, що позивач надав відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.

З матеріалів справи вбачається, що в інвойсі від 23.01.2015 року №1230305/621 ціни на будівельні матеріали вказані вище, ніж у прайс-листі фірми-експортера від 26.01.2015 року №260115.28716/14, таким чином, інтереси держави в особі митних органів стосовно надходження необхідного обсягу митних платежів позивачем не зачіпаються.

Посилання митного органу на наявність розбіжностей між митною вартістю товарів, зазначеною у цих документах, не беруться судом до уваги, оскільки митним органом не було детально досліджено конкретні обставини імпортування позивачем товарів у даному випадку, що безпосередньо впливають на їх ціну, та відповідно такі обставини не було враховано.

За своєю природою інвойс це попередній рахунок на оплату товару, який виставляється постачальником у разі, якщо сторони мають намір погодити ціну на товар. Після погодження суми оплати постачальник оформлює інвойс, саме з якого вбачається ціна, кількість, асортимент товару, що в подальшому буде підлягати митному оформленню.

Рахунок-фактура (інвойс) попередньо складається під кожну конкретну партію товарів, що постачається, для подальшого використання в експортній декларації та сертифікаті походження.

Прайс-лист за своєю суттю є довідником цін (тарифів) на товари про продаж їх партії на певних умовах. Проте, із врахуванням укладених договорів умови постачання товарів, що пропонуються до продажу, можуть змінюватися в залежності від домовленості сторін та конкретної ситуації на ринку.

В наданому позивачем прайс-листі від 26.01.2015 року №260115.28716/14 наведено лише загальний перелік будівельних матеріалів та вартість без врахування їх кількості, ваги, одиниці виміру та умов постачання.

Разом з цим, в пп.1.1 контракту №28716/14 від 20.06.2014 року, укладеного між позивачем та ТОВ ТехноНиколь Сторительные Системы (Россия), визначено, що ціна, кількість, асортимент товару, а також інші істотні умови, не обумовлені в контракті, зазначаються у відповідних рахунках та/або додатках (специфікаціях) до контракту.

Таким чином, відомості, наведені в прайс-листах фірми виробника товару, не мають імперативного та визначального характеру, а отже, на відміну від рахунків-фактур (інвойсів), додатків та специфікацій до договорів, можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що самі по собі відмінності в рахунку-фактурі та в прайс-листі виробника жодним чином не можуть бути безумовним свідченням приховування або зменшення позивачем складових вартості імпортованих товарів, за відсутності, як в даному випадку, у митного органу інших обґрунтованих доводів неправомірного визначення позивачем митної вартості імпортованих товарів.

Станом на час подання вантажної митної декларації (ВМД) №805120000/2015/000787 від 28.01.2015 року вартість товару позивачем повністю сплачена, що підтверджується платіжним дорученням №466 від 21.01.2015 року на суму 6669,33 дол. США (а.с.19).

Також, висновком експертної організації ТОВ Експоцентр вих. 0037-inf від 26.01.2015 року підтверджується, що ціни за прайс-листом виробника відповідають конюнктурі ринку (а.с.16-17).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обставини зазначені в оскаржуваному рішенні не впливають на визначення митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2015 року №805120800/2015/000003/1 підлягає задоволенню.

Стосовно визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, які імпортуються, відповідно до наданих документів, колегія суддів зазначає наступне.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченими ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що втручанням у виключні (дискреційні) повноваження митного органу стосовно здійснення митного контролю суд не має права вчиняти.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2015р. по справі № 818/469/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2015 р.