Справа № 22-а-21979/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.

суддів: Коцюрби О.П., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Ставищанському районі на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 23 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Упрвління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити пе5рерахунок пенсії,

встановила:

В травні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі та зазначла, що вона є інвалідом III групи внаслідок професійного захворювання, повязаного з аварією на ЧАЕС. Вказувала на те. що отримує державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у значно меншому розмірі ніж передбачено ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважала, що такими діями відповідача порушуються норми вказаного Закону та її конституційні права. Просила суд визнати дії відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі протиправними та зобовязати здійснити перерахунок та виплату осно^ ! пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю починаючи з 22 травня 2008 року.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 23 червня 2010 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову відповідача щодо проведення перерахунку ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю згідно ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, та провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано Управління ПФУ у Ставищенському районі здійснити перерахунок пенсії позивачки, згідно зі ст.ст. 50, 54 ч.4 цього Закону за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.10.2009 року та з 01.11.2009 року.

Не. погоджуючись з вищезазначеною постановою. УПФУ у Ставищенському районі подало апел'ч тну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії та є інвалідом III групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС.

Чповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждати внасФгток Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров ю, у розмірі інвалідам третьої групи - 50 % мінімальної пенсії за віко.»" Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст.53 цього Закону виплачується повністю незалежщ^ід заробітку, пенсії чи іншого доходу.

ОСОБА_1 оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала основну та додаткову пенсію значно нижчу, ніж це передбачено ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст.50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим. 4

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, Що постанова КМ України № 1 від 03.01.2002 Е9КХПро підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів. фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державнрго бюджету", суперечить вимогам ст.50 та 54 Закону УкраїниПро статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок ЧорнобР )ької катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ч.5 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМ України, оскільки надання законодавцем такого права КМ України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивачки, встановленого цим же Законом.

Тобто. КМ України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами , передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнооб узкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей ро5мір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з рішенням Конституційного суду України ^ід 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст.50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по II груш інвалідності повязаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обов язковим до виконання на всій території України.

нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України,'? юсганови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно- іравові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної еспубліки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, іакази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як

Конституції, так і закону.

при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав астосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці іравовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність удової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і вободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та епоруич^ии (стаття 21). їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів е може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України інше в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон е може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене чинними Законами України правове регулювання суспільних відносин.

Виходячи з вищенаведеного, колегія судців дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та роцесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

За таких підстав апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України у Ставищенському ійоні на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 23 червня 2010 року у справі за эзовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі зо визнання неправомірними дій відповідача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії та доплат підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі - залишити без задоволення.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 23 червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС країни та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: