Справа № 2а-413/11
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-413/11 Головуючий у 1-й інстанції: Войнаренко Л.Ф.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Беспалова О.О.,

суддів Губської О.А., Парінова А.Б.,

при секретарі Кропивному Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про стягнення невиплачених коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2011 року позов задоволено. Зобов"язано УПФУ у Вишгородському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату позивачу доплати до пенсії відповідно до ст.ст.37,39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2007 року по березень 2011 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції помилково не зазначив за який період слід залишити позовну заяву без розгляду з підстав встановлених ст. 100 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії, що підтверджується посвідченням та зареєстрована і постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до статті 49 Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні радіоекологічного контролю 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні просиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Крім того, мінімальна пенсія за віком не може бути нижчою ніж прожитковий мінімум і відповідно до вимог ст. 46 Конституції України.

Таким чином, посилання відповідача на постанови КМ України № 836 від 26.07.1996, на підставі якої проводилося нарахування спірних виплат позивачу раніше, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Безпідставними є також посилання відповідача на Закон України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року, яким були внесені зміни до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 такі зміни визнано неконституційними, а відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України щодо пріоритетності законів над підзаконними актами, безпідставними є посилання апелянта на постанову КМ України від 26.07.1996 № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою обмежені права на отримання вищезазначених доплат, встановлених ст.ст. 37, 39 Закону № 796-ХІІ, а тому застосуванню підлягають саме останні, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Проте, судом першої інстанції при розгляді даної справи не було враховано причини та наслідки пропущення процесуального строку звернення до суду з адміністративним позовом, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулася до суду за захистом своїх прав 18.02.2011 року.

Колегія суддів вважає, що позивач дізнався, або повинен був дізнатися про порушення своїх прав під час отримання пенсії.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги за період з 01.01.2007р. по 17.08.2010 року знаходяться поза межами строку звернення до суду та підлягають залишенню без розгляду.

Враховуючи те, що у звязку із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2011 року скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 198, 202, 205, 207,212 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про стягнення невиплачених коштів задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області щодо не донарахування та недоплати коштів ОСОБА_2, передбачених ст. ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2, допомоги як особі, яка проживає на території посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 30 % від мінімальної заробітної плати визначеної законодавством за період з 18 серпня 2010 року по 14 березня 2011р., за виключенням проведених виплат.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 доплату до пенсії як особі, яка проживає на території посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні однієї мінімальної заробітної плати визначеної законодавством, за період з 18 серпня 2010 року по 14 березня 2011р., за виключенням проведених виплат.

В іншій частині адміністративний позов залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Суддя Губська О.А.

Суддя Парінов А.Б.