Справа № 2-а-9408/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9408/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Бурко Р.В., розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання неправомірною бездіяльність, перерахунок та виплату щомісячної державної пзаза кл лі-- соціальної допомоги дітям війни, поновлення пропущеного з поважних причин строку звернення до суду, -

фонду Украли імаль.чзі" псн 3!'л ІЗ.11.2004; Граді прозгі Р пенсії за вігі

ВСТАНОВИВ: Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді про визнання неправомірною бездіяльність, перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р.

Також позивач просить поновити пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного ^ ІЗ. II.2004р.) суду.

Не страхувачі Доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду є

необгрунтованими виходячи з наступного.

Згідно із ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 опубліковано в «Офіційному віснику України» 27.07.2007 року № 52, а Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 опубліковано в «Офіційному віснику України» 06.06.2008 року № 38 і саме з цих дат позивач дізнався, або повинен був дізнатися про порушення своїх прав та мав можливість звернутися до суду з адміністративним позовом.

Будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Виплати підвищення до пенсії є щомісячними, а відтак позивач знав розмір цих виплат і в разі не згоди мав право звернутися до суду. У матеріалах адміністративного позову відсутні докази звернення позивача до суду з позовом в порядку цивільного судочинства до 09.09.2010 року та результати розгляду відповідної цивільної справи судом після вказаного часу, які можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

З огляду на викладене вважаю, що підстави для поновлення позивачу відповідно до ст. 100 КАС України строків звернення до адміністративного суду відсутні, оскільки зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплати позивачу щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за періоди з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 99-100, 107, 158-160, 165 КАС України, -

УХВАЛИВ: Відмовити ОСОБА_1 в поновленні пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання неправомірною бездіяльність, перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, поновлення пропущеного з поважних причин строку звернення до суду залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що особа, позовна заява якої була залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда у п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Р. В. Бурко