Справа № 804/1546/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2015 рокусправа № 804/1546/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2015р. у справі № 804/1546/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.12.2014 року № , -

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2015 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області в якому просив визнати протиправним і нечинним податкове повідомлення-рішення Нікопольської ОДПІ від 01.12.2014 р. № про зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 89 119,00 грн. у серпні 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до висновків акту камеральної перевірки не скористався наданим йому правом протягом встановленого законом строку 1095 днів на бюджетне відшкодування щодо повернення надміру сплачених сум з податку на додану вартість. Однак, позивач зазначає, що ним взагалі не подано заяви на відповідне бюджетне відшкодування, а від'ємне значення як передбачає ст. 200 Податкового кодексу, віднесено ним до складу сум, що зараховуються до податкового кредиту наступного податкового періоду. Такі дії позивача повністю відповідають вимогам податкового законодавства, а тому заниження відповідачем розміру від'много значення є протиправним.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 р. у справі № 804/1546/15 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 01.12.2014 р. № - задоволено повністю.

Постанову суду мотивовано правомірністю віднесення позивачем залишку від'ємного значення до податкового кредиту наступного податкового періоду в порядку абз. «б» п. 200.4, п. 200.5 ст. 200 Податкового кодексу України.

Не погодившись з постановою суду, Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 р. у справі № 804/1546/15, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем пропущено строк на відшкодування з державного бюджету від'ємного значення та порушено порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що призвело до правомірності зменшення податковим органом суми, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Перед судовим засіданням від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду від позивача не надходило.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та перебуває на податковому обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Судом встановлено, що 21.10.2014 року на підставі п.200.10 ст.200, у порядку ст.76 Податкового кодексу України Нікопольською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2014 року ФОП ОСОБА_2, за результатами якої складено акт від 21.10.2014 року № 3040/1701/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення п. 102.5 ст.102, абз. «б» п.200.4, п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України та пп. 4.6 п. 4 розділу 5 Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678, в результаті чого завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 22, 24 декларації) за серпень 2014 року у сумі 89 119,00 грн.

На підставі акту перевірки від 21.10.2014 року № 3040/1701/НОМЕР_2 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.12.2014 року № , яким ФОП ОСОБА_2 зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2014 року у розмірі 89 119 грн.

Так, вказаним актом перевірки зазначено, що перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню) за серпень 2014 року встановлено завищення залишку від'ємного значення з податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі 89 119 грн., у тому числі: травень 2008 року - 10061,00 грн., червень 2008 року - 7956,00 грн., липень 2008 року - 18304,00 грн., серпень 2008 року - 2196,00 грн., вересень 2008 року - 3113,00 грн., жовтень 2008 року - 2856,00 грн., листопад 2008 року - 3971,00 грн., грудень 2008 року - 6062,00 грн., січень 2009 року - 2459,00 грн., лютий 2009 року - 1316,00 грн., травень 2009 року - 2267,00 грн., липень 2009 року - 5948,00 грн., вересень 2009 року - 1138,00 грн., листопад 2099 року - 474,00 грн., грудень 2009 року - 2612,00 грн., березень 2010 року - 2161,00 грн., квітень 2010 року - 949,00 грн.., червень 2010 року - 310,00 грн., липень 2010 року - 2551,00 грн., серпень 2010 року - 3825,00 грн., вересень 2010 року - 5924,00 грн., листопад 2010 - 1064,00 грн., січень 2011 року - 1603,00 грн., оскільки не мав права на отримання бюджетного відшкодування, за період більше ніж 1095 дні, що настає за отриманням права на таке відшкодування.

Вирішуючи спірні правовідносини та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про протиправність дій Нікопольської ОДПІ по зменшенню позивачу розміру від'ємного значення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 200.1, 200.2, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. ( п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України).

При цьому п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних (податкових) періодах.

Положення вищенаведених норми свідчать про те, що у платника податку за наявності від'ємного значення у наступних звітних періодах виникає альтернативне право або подати відповідну заяву на бюджетне відшкодування цього значення, або зменшити за його рахунок розмір податкових зобов'язань. Як вбачається з матеріалів справи позивачем обрано другий спосіб.

При цьому відповідно до наданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за липень місяць 2014 року (а.с. 10) залишок від'ємного значення, який включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі 108 892 грн. відображено у рядку 24.

В податковій декларації з податку на додану вартість за серпень місяць 2014 року (а.с. 15) це від'ємне значення відображено в рядку 21.2.

При цьому відповідно до пп. 6 п. 4 розділу 5 Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 р. №678 залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

З наведених положень, колегія суддів приходить до висновку щодо правильності відображення розміру від'ємного значення в податкових деклараціях позивача з податку на додану вартість, а тому доводи апеляційної скарги, щодо порушення порядку заповнення і подання податкової звітності слід вважати необґрунтованими.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі про пропуск позивачем строку на відшкодування з державного бюджету від'ємного значення, колегія суддів, вважає безпідставними та такими, що не можуть взагалі відноситись до спірних правовідносин, оскільки як зазначалось вище позивач не скористався наданим йому правом на бюджетне відшкодування, а обрав зменшення розміру податкових зобов'язань за рахунок від'ємного значення.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про те що позивач діяв у відповідності до вимог ст. 200 ПКУ та Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість в частині віднесення від'ємного значення до наступного податкового періоду, а тому податкове повідомлення-рішення від 01.12.2014 р. № , яким позивачу зменшено дане від'ємне значення є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим оскаржуване рішення суду, а доводи апеляційної скарги Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області такими, що не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2015р. у справі № 804/1546/15 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2015р. у справі № 804/1546/15 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко