Справа № 2-а-921/11
Суддя: Ковальчук М. В.
Дата ухвалення: 2011-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-921/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області. Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання дій протиправними, стягнення недосллачених допомоги та доплати до пенсії, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області протиправними та стягнути па його користь з відповідачів за період з 01 вересня 2010 року по 01 березня 2011 року 2189.80 грн. допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва як особі, яка проживає па території радіоактивного забруднення, передбаченої сі.З7 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та 109 19 гри. доплати до пенсії як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченої сг.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також зобовязання відповідачів в подальшому виплачувати дану допомогу та доплату до пенсії у відповідності із Законом. Свої вимоги мотивує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає на радіоактивно забрудненій території і має право на зазначені пільги.

Позивач в судове засідання не з'явився, згідно поданої письмової заяви, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує Повністю.

Управління праці га соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирськім області відносно позову «перечують, про що надали відповідне заперечення, з проханням про розгляд справи без їх участі.

Представник управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений.

Дослідивши та оцінивши докази но справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії. Територія, на якій проживає позивач, а саме с.Жовтневе Олевського району Житомирської області відповідно до "Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України JV9! 06 від 23 липня 1991 року відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, то стверджується копією паспорту позивача, довідкою з місця проживання від 22.03.2011р. №459, посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії Б № 117185

Позивач на даний час є пенсіонером за віком і отримував щомісячно з 01 вересня 2010 року по 01 березня 20і і року допомогу в розмірі 2.10 грн. в управлінні праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, тобто отримував виплати в розмірах, передбачених постановою KM України від 2<> липня 1996 року № 836 всупереч нормам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що стверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації від 22.03.2011р. №128, обставинами, зазначеними у запереченні у правління праці та соціальної захист у населення Олевської районної державної адміністрації

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з якої слідує, що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення виплачується у зоні гарантованого добровільного відселений щомісячна грошова допомога на придбання чистих продуктів харчування у розмірі 40 % від мінімальної заробітної плати, а також виплачується щомісячна грошова доплата непрацюючим пенсіонерам в розмірі двох мінімальних заробітних .плаї, які встановлені на час виплати. Допомога та доплата нараховуються та виплачуються за місцем проживання.

Відповідно до ч.2 ст 19 КАС України органи державної влади, органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України за Законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 1 13 Конституції України).

В даному випадку Закон України "Про стазу с і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає порядок і розміри допомоги та доплати.

Виплата допомоги по постанові КМ України від 26 липня 1996 року № 836 є неправомірною, оскільки постанова суперечить базовим положенням Конституції України про статус закону України як акта вищої юридичної сили в системі нормативно-правових актів держави та самому Закону, який регулює зазначені відносини.

Крім того, відповідно зо Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, судам необхідно виходити з того. що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України нормативно-правові акт Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій і тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відновник чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно приписам ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якою органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і а законами України. Суд вирішу» справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень га у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якою надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт. який має вищу юридичну силу

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2007 року № 8 Про незалежність судової влади зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають Застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а так >ж нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Коне пі тщ ю України і чинними законами прав і свобод (абз. 1 п. 19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (сг 3). права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21). їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може будь яким чином змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій,)!передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадин по постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та не може будь-яким чином змінювані визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Відповідно до її. 2 "і і о рядку використання кошт і із державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи", затвердженого Постановою КМУ від 20 вересня 2005 року №936 слідує, що розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються управління праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій.

Таким чином відповідачі неправомірно обмежували позивача у його праві на отримання допомоги в розмірах зазначених в ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", чим порушили його право на соціальний захист від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Також ч.2 ст .99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративною суду за захист ом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня. коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач просить про захист своїх прав на отримання допомоги та доплати до пенсії як особа, яка постійно проживає на території радіоактивного забруднення за період з 01 вересня 2010 року по 01 березня 201 1 року.

Разом з тим. обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, слід керуватися тим. що відповідно до положень закону України "Про статус га соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зазначена допомога призначається і виплачується управлінням праці га соціального захисту населення.

З огляду на те. що спеціальним Законом, який встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки потерпілих від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, функції щодо призначення та виплати відповідної допомоги віднесено до компетенції органів соціального забезпечення, тому суд не уповноважений здійснювати розрахунки сум зазначених допомоги, а також стягувати вказані суми

Крім того, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, оскільки не необхідно для повного захисту прав позивача та зобов'язати відповідачів провести перерахунок та виплату позивачці допомоги як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення. відповідно до ст. 37 закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 22 вересня 2010 року по 01 березня 2011 року, оскільки позивач зізнався про порушення своїх прав 22 березня 2011 року в день отримання довідки відповідача

Що стосується позовних вимог щодо визнання дій відповідача управління Пенсійного Фонду України в Оловському районі Житомирської області протиправними та стягнення на користь позивача доплати до пенсії як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно ю сі.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". то в цій частині слід відмовити, оскільки позивачем не надано відповідних доказів про отримання ним зазначених виплат взагалі, а також саме у нього відповідача. Більше того, у довідці, виданій управлінням Пенсійного фонду України в Олевському районі віл 22.01.201 1р. №2349/02. зазначено що ОСОБА_2 підвищення за проживання в зоні гарантованого добровільного відселення (передбачене ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") за період з 01.09.2010 року по 28.02.2011 року не нараховувалося, і права не має.

Позивачу в частині зобов'язання відповідачів в подальшому виплачувати допомогу та доплату до пенсії у відповідності до ст.ст.37. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" слід відмовити, оскільки суд, відповідно до ст.ст.105, І06 КАС України, має зазначити початкову та кінцеву дату здійснення такого нарахування і не може на майбутнє передбачати певні дії.

Статтею 192 КАС У країни передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльність.

Відповідачі є розпорядниками коштів на вказані видатки, проте допустили протиправну бездіяльність і позивачу і в добровільному порядkv заборгованості повному обсязі не виплатили.

Керуючись ет.ст.8. 72 Конституції У країни, ст .37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року (з змінами і доповненнями), ст.ст 10. І І. 71. 86. 99. 122. 128. і59. 162. 163. 167. 186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоводьнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо недоврахування та недовиплати ОСОБА_1 допомоги передбаченої ст.З7" Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи' - протиправними.

Зобовязати vnpaвління праці та соціального захисту населення Олевської районної

державної адміністрації Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1) допомоги як особі яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до ст.З7 Закону України "Про статус і соціальний за захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її на рівні 40% від мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством щомісячно, за період і 22 вересня 2010 року по 01 березня 2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області та управзіння Пенсійного Фонду України в Олевському районі Житомирської області звільнено від сплати державного мита на підставі п.7, п.34 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито".

ОСОБА_1 звільнити віл сплати державного мита на підставі п. 18 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мию"

В решті позову ОСОБА_1) відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Олевський районний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі винесення резолютивної частини рішення, передбаченої ч.З ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів в дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3