Справа № 818/432/15
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 р.Справа № 818/432/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2015р. по справі № 818/432/15

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати дії Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області по проведенню перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в період з 09.07.2014 року по 29.07.2014 року незаконними, такими, що не відповідають вимогам ст. ст. 75,77 Податкового кодексу України;

-визнати незаконними та скасувати податкове повідомлення-рішення №/4442 від 26.08.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» за основним платежем 76664,23 грн;

- визнати незаконною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № /44453 від 26.08.2014 року про сплату суми недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 59219,61 грн;

- визнати незаконними та скасувати рішення №/44453 від 26.08.2014 року про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 2960,98 грн;

- визнати незаконними та скасувати податкове повідомлення-рішення №/44449 від 26.08.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на суму 107646,00 грн та за штрафними санкціями 26911,50 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування рішень задоволено частково.

Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 26 серпня 2014 року № /44452 про збільшення суми грошового зобов'язання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 95830 ( дев'яносто п'ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 29 коп. та № /44449 про збільшення суми грошового зобов'язання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з податку на додану вартість в розмірі 134557 (сто тридцять чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 50 коп.

Визнано протиправною і скасовано вимогу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 26 серпня 2014 року № /44453 про сплату боргу Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 59219 ( п'ятдесят дев'ять тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 61 коп.

Визнано протиправним і скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 26 серпня 2014 року № 1/44453 про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого платником єдиного внеску в розмірі 2960 ( дві тисячі дев'ятсот шістдесят) грн. 98 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необгрунтованістю.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року в частині задоволення позовних вимог, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.05.2015 року залишити без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги в межах вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої встановлено, що Державною податковою інспекцією у м.Сумах проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 р., про що 05.08.2014 року складений акт перевірки № 2801/18-19-17-01/17//140 ( том1 а.с. 26-59).

На підставі акту перевірки 26 серпня 2014 року відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення № /44452 про збільшення суми грошового зобов'язання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 95830 ( дев'яносто п'ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 29 коп. та № /44449 про збільшення суми грошового зобов'язання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з податку на додану вартість в розмірі 134557 (сто тридцять чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 50 коп. Також винесено вимогу № /44453 про сплату боргу фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 59219 ( п'ятдесят дев'ять тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 61 коп. та прийняте рішення № 1/44453 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого платником єдиного внеску в розмірі 2960 ( дві тисячі дев'ятсот шістдесят) грн. 98 коп. ( том1 а.с.62-68).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції з протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, донарахування позивачу податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та відповідно єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ґрунтується на висновках податкового органу про завищення позивачем витрат та податкового кредиту за господарськими операціями між позивачем та його контрагентами ТОВ «Град-Будсервіс», ТОВ «Альта-Центр-Сервіс», ТОВ «ОСОБА_2 рішення-2013», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Грінлайф-Груп», ПП «ATM» та ТОВ «Авесбуд» за період з 1 січня 2013 рік по 31 грудня 2013 року, реальність яких документально не підтверджується.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками податкового органу з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

-придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Отже, податковий кредит складається із сум податку на додану вартість нарахованого (сплаченого) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, видана платником податку.

Між тим, колегія суддів зазначає, що податкова накладна не є вичерпним первинним документом для нарахування податкового кредиту з ПДВ, оскільки визначальною умовою для формування податкового кредиту за певними господарськими операціями є реальне здійснення цих господарських операцій.

У відповідності до п. 14.1.27 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу України).

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п.138.2 ст.138 ПК України).

В силу пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2013 року між ФОП ОСОБА_3 (Замовник) та ТОВ «Град - Будсервіс» (Виконавець) укладений договір №12-02/2013, предметом якого є виконання робіт по комплексному прибиранню території Замовника, що розташована за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 17Б, а саме: прибирання території від сміття та його вивіз, покіс трави, підтримка асфальтового та плиточного покриття в належному стані, його поточний ремонт, прибирання та вивіз снігу. ( том1 а.с.157-160).

На виконання вказаного договору складений акт приймання-передачі виконаних робіт від 28.02.2013року на загальну суму 39300,80 грн.; видана податкова накладна № 6 від 28.02.2013року; здійснена оплата виконаних робіт, що підтверджується платіжним дорученням №43 від 01.03.2013 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 31.03.2013року на загальну суму 38253,42 грн.; здійснена оплата виконаних робіт, що підтверджується платіжним дорученням №74 від 10.04. 2013року; видана податкова накладна №317 від 31.03.2013року. ( том1 а.с. 161-166).

Також, 06.03.2013 року між ФОП ОСОБА_3 (Замовник) та ТОВ «Град - Будсервіс» (Виконавець) укладений договір № 06-03/2013, предметом якого є виконання робіт по комплексному прибиранню нежитлових приміщень Замовника, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 17Б, а саме чищення від пилу та жирових відкладень витяжних каналів в будівлі торгівельного центру. Додатком №1 до Договору сторони узгодили обсяги, тарифи та види робіт та визначили вартість чищення витяжних каналів.

На виконання умов вказаного договору складено акт приймання-передачі виконаних робіт від 27.03.2013року; проведена оплата, що підтверджується платіжним дорученням №61 від 27.03.2013року, видана податкова накладна №16 від 27.03.2013року ( том 1 а.с. 167-171, 172-184, 185, 186, 187).

Також, 05.03.201З року між позивачем (Замовник) та «ОСОБА_4 Сервіс» (Виконавець) укладений договір №05-03/2013, за умовами якого Виконавець зобовязався протягом терміну дії договору виконувати прибирання території по вул. Металургів, 17Б в м. Суми від сміття та його вивіз, покіс трави, підтримку плиточного покриття в належному стані та його поточний ремонт. ( том 1 а.с. 188-191).

На виконання умов вказаного договору складений акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.04.2013 року, здійснена оплата платіжним дорученням №79 від 26.04.2013року, видана податкова накладна №123 від 26.04.2013року ( том 1 а.с. 192,193,194) .

Також, 26.03.2013 року між позивачем (Замовник) та «ОСОБА_4 Сервіс» (Виконавець) в укладений договір №26-03/2013, за умовами якого Виконавець зобов'язався протягом терміну дії договору виконувати роботу по комплексному прибиранню нежитлових приміщень по вул. Металургів, 17Б в м. Суми, а саме миття вікон, вітражів та скляних дверей в будівлі торгівельного центру ( том1 а.с. 195-200).

Виконання умов договору підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 25.04.2013року, платіжним дорученням №78 від 25.04.2013року, податковою накладною №122 від 26.04.2013 ( том1 а.с. 201,202, 203).

Також, 24 квітня 2013року між СПД-ФО ОСОБА_3 (Замовник) та ТОВ «ОСОБА_2 рішення 2013» ( Виконавець) укладений договір №24-04/2013, за умовами якого Виконавець зобовязався виконувати роботи по комплексному прибиранню території по вул. Металургів, 17Б в м. Суми, а саме прибирання території від сміття, його вивіз, покіс трави, підтримка плиточного покриття в належному стані, його поточний ремонт ( том1 а.с. 204-207).

На виконання умов вказаного договору складено акт приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2013року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.06.2013року, платіжні дорученнями №111 від 03.07.2013 року та №98 від 03.06.2013року, податкові накладні №51 від 30.06.2013року та №94 від 31.05.2013року ( том1 а.с. 208-213).

Також, 17.07.2013 року між СПД-ФО ОСОБА_3 (Замовник) та «Атрас- Трейдинг» (Виконавець) був укладений договір №17-07/2013, за умовами якого Виконавець зобовязався протягом терміну дії договору виконувати роботу по комплексному прибиранню нежитлових приміщень по вул. Металургів, 17Б в м. Суми, а саме миття вікон, вітражів та скляних дверей, миття стін, чищення від пилу та жирових відкладень витяжних каналів в будівлі торгівельного центру ( том 1 а.с. 214-220).

Виконання умов договору підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт від 28.08.2013 року, 30.08.2013року, платіжними дорученнями, податковими накладними ( том 1 а.с. 221-226).

Також, 23 серпня 2013року між СПД-ФО ОСОБА_3 (Замовник) та ТОВ «Грінлайф-Груп» (Виконавець) був укладений договір №23-08/2013, за умовами якого Виконавець зобовязався протягом терміну дії договору виконувати роботу по комплексному прибиранню території по вул. Металургів, 17Б в м. Суми, а саме прибирання території від сміття, його вивіз, покіс трави ( том 1 а.с. 227-230).

Виконання умов договору підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт від 30.09.2013року, 31.10.2013 року, платіжними дорученнями №147 від 07.10.2013року та №161 від 05.11.2013 року, податковими накладними №61 від 30.09.2013року та №16 від 31.10.2013року ( том 1 а.с. 231-236).

Також, 30.10.2013 року між ФОП ОСОБА_3 (Замовник) та ТОВ «Авесбуд» (Виконавець) був укладений договір № 30-10/2013, предметом якого є виконання робіт по комплексному прибиранню території Замовника, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 17Б, а саме прибирання території від сміття та снігу, його вивіз, покіс трави ( том1 а.с. 237-240).

На виконання умов договору складені акти приймання-передачі виконаних робіт від 30.11.2013 року, від 31.12.2013 року, проведено розрахунки платіжними дорученнями №184 від 11.12.2013 року та №161 від 05.12.2013 року видані податкові накладні № 2590 від 30.11.2013року та №2142 від 11.12.2013 року ( том1 а.с. 242-247).

Також, 31 жовтня 2012 року між ФОП ОСОБА_3 (Замовник) та ПП «ATM» (Виконавець) був укладений договір № 31-10/2012, предметом якого є виконання робіт по комплексному прибиранню території Замовника, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 17Б. а саме прибирання території від сміття, його вивіз, покіс трави, прибирання та вивіз снігу ( том 1 а.с.248-251).

На виконання умов договору складений акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.11.2013року, проведена оплата робіт, видана податкова накладна ( том 2 а.с. 1-2).

Також, 01 листопада 2012року між ФОП ОСОБА_3 (Замовник) та ПП «ATM» (Виконавець) був укладений договір № 01-11/2012, предметом якого є виконання робіт по комплексному прибиранню нежитлових приміщень Замовника, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 17Б, а саме миття вікон, вітражів та скляних дверей, а також чищення від пилу та жирових відкладень витяжних каналів в будівлі торгівельного центру ( том 2 а.с.3-7, 8-9).

На підтвердження виконання умов договору свідчать акти приймання-передачі виконаних робіт від 28.11.2012року та від 29.11.2012 року, податкова накладна №270 від 29.11.2012 року ( том 2 а.с. 10-11,12). Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником нежитлового приміщення - торгівельного комплексу, розташованого на перехресті вул. Металургів та вул. Ремісничої в м. Суми загальною площею 2015 кв.м , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.03.2008 року, копією рішення господарського суду Сумської області від 29.01.2008року ( том 1 а.с. 132, 134-135).

19.10.2005 року був укладений договір оренди земельної ділянки між позивачем (орендар) та Сумською міською радою (Орендодавець), за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, що розташована на перехресті вул. Металургів та вул. Ремісничої в м. Суми загальною площею 0,3000га, що вільна від забудови та не мала на той час твердого покриття ( том1 а.с. 136-139), 19.04.2005 року року між тими сторонами укладений договір оренди земельної ділянки, що розташована на перехресті вул. Металургів та вул. Ремісничої в м. Суми загальною площею 0,1225 га, що вільна від забудови ( том 1 а.с. 140- 144).

17.10.2012року між позивачем та ТОВ «Бонап» був укладений договір про встановлення сервітуту, за умовами якого позивач (ОСОБА_2 сервітутних прав) та ТОВ «Бонап» (Набувач сервітутних прав) встановили право Набувача сервітутних прав та уповноважених ним осіб на постійне обмежене користування земельною ділянкою, загальною площею 0,1897га, що ршташована за адресою:м. Суми, вул. Металургів та вул. Реміснича, що підтверджується таким договором та планом меж земельних ділянок. ( том1 а.с. 145-152).

За Розпорядженням начальника Ковпаківської районної в м. Суми адміністрації від 08.11.2006 року №210-Р, за підприємцем ОСОБА_3 закріплено територію по вул. Металургів, 17 з метою утримання належного санітарного стану території району ( том 1 а.с. 153,154-156).

На виконання вказаного Розпорядження з метою належного утримання нерухомого майна та прилеглих ( орендованих) територій, позивачем було укладено вищевказані договори. Крім того, факт виконання робіт по прибиранню території підтверджується зокрема листом Інспекції з благоустрою м. Суми Сумської міської ради від 26.08.2014року, в якому зазначено, що територія, закріплена за СПД-ФО ОСОБА_3 на перехресті вул. Металургів та вул. Ремісничої постійно утримується та знаходиться в належному стані, листом ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» від 15.08.2014року №19, в якому повідомляється, що прилегла територія біля орендованого торгівельного комплексу в 2013 році прибиралась та підтримувалась вчасно представниками ФОП ОСОБА_3 Покіс трави на газонах проводився вчасно, листом ФОП ОСОБА_5, яким він повідомив, що територія орендованого ним приміщення підтримувалася ФОП ОСОБА_3 в належному стані, листом ТОВ «ЕКО» аналогічного змісту. ( том 2 а.с. 13, 14,15, 84).

Наведене свідчить, що господарські операції по придбанню послуг від вказаних вище контрагентів мали реальний характер, тобто фактично відбулися, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем правомірно віднесено до складу витрат витрати по господарських операціях з ТОВ «Град-Будсервіс», ТОВ «Альта-Центр-Сервіс», ТОВ «ОСОБА_2 рішення-2013», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Грінлайф-Груп», ПП «ATM» та ТОВ «Авесбуд» за період з 1 січня 2013 рік по 31 грудня 2013 року та до податкового кредиту суми податку на додану вартість при придбанні послуг від цих контрагентів. Колегія суддів зазначає, що порушення, на думку відповідача, порядку здійснення господарської діяльності контрагентами позивача не впливає на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобовязання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою вважати неправомірним формування податкового кредиту позивачем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо його формування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата податку контрагентом позивача, або його контрагентами (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит позивача.

Такі висновки також узгоджуються із практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно приписів ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, відповідно в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009 року судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обовязки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобовязань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обовязків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обовязок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобовязань його контрагентами.

Отже, позивач не може нести наслідків невиконання контрагентом його зобовязань. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем до витрат та податкового кредиту сум витрат та ПДВ з придбання послуг у ТОВ «Град-Будсервіс», ТОВ «Альта-Центр-Сервіс», ТОВ «ОСОБА_2 рішення-2013», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Грінлайф-Груп», ПП «ATM» та ТОВ «Авесбуд».

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, реальність господарських операцій за договорами, укладеними позивачем з ТОВ «Град-Будсервіс», ТОВ «Альта-Центр-Сервіс», ТОВ «ОСОБА_2 рішення-2013», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Грінлайф-Груп», ПП «ATM» та ТОВ «Авесбуд» підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 26 серпня 2014 року № /44452 про збільшення суми грошового зобов'язання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 95830 ( дев'яносто п"ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 29 коп. та № /44449 про збільшення суми грошового зобов'язання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з податку на додану вартість в розмірі 134557 (сто тридцять чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 50 коп.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частиною 11 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктом 2 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок про заниження позивачем суми чистого доходу, який слугував підставою для визначення суми єдиного соціального внеску, в ході розгляду справи не підтвердився.

Зважаючи на те, що витрати позивача за спірними договорами підтверджені належним чином оформленими первинними документами, а висновок податкового органу про заниження позивачем суми чистого доходу не підтвердився, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування вимоги Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 26 серпня 2014 року № /44453 про сплату боргу Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 59219 ( п'ятдесят дев'ять тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 61 коп. та рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 26 серпня 2014 року № 1/44453 про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого платником єдиного внеску в розмірі 2960 ( дві тисячі дев'ятсот шістдесят) грн. 98 коп.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_6 в частині визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2015р. по справі № 818/432/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений 14.09.2015 р.