Справа № 2а/0270/4313/11
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

22 вересня 2011 р. Справа № 2а/0270/4313/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни

при секретарі судового засідання: Дмитруку Михайлу Володимировичу

за участю представників сторін:

Позивача : ОСОБА_1, ОСОБА_2

Відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі:

за позовом: Вінницької митниці

до: Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області

про: визнання неправомірною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Вінницька митниця з позовом до Контрольно ревізійного управління у Вінницькій області про визнання неправомірними та скасування вимоги та розпорядження про зупинення операції з бюджетними коштами.

У прохальній частині позовної заяви Позивач просить суд до прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог зупинити дію розпорядження КРУ у Вінницькій області про зупинення операцій з бюджетними коштами від 09.09.2011р. № 82.

Своє клопотання позивач мотивує тим, що вищезазначене розпорядження порушує права Вінницької митниці, оскільки ним зупинення всі видатки.

В судовому засіданні представники позивача заявлене клопотання підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що підстави для його задоволення відсутні.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши обставини, якими представники позивача мотивують своє клопотання, суд прийшов до висновку, що воно є обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративних судів є захист прав та інтересів, зокрема, юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, тощо.

У відповідності до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом, поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання, та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 118 Бюджетного кодексу України, рішення про застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, визначених пунктами 2-5 та 7 частини першої статті 117 цього Кодексу, приймається Міністерством фінансів України, органами Державної казначейської служби України, органами Державної фінансової інспекції України, місцевими фінансовими органами, головними розпорядниками бюджетних коштів у межах встановлених їм повноважень на підставі протоколу про порушення бюджетного законодавства або акта ревізії та доданих до них матеріалів. Рішення набирає чинності з дня його підписання.

Згідно із п. 7 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в України", Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ст. 55 Бюджетного кодексу України, захищеними видатками бюджету визнаються видатки загального фонду бюджету, обсяг яких не може змінюватися при здійсненні скорочення затверджених бюджетних призначень. Захищеними видатками Державного бюджету України визначаються видатки загального фонду на:

- оплату праці працівників бюджетних установ;

- нарахування на заробітну плату;

- придбання медикаментів та перев'язувальних матеріалів;

- забезпечення продуктами харчування;

- оплату комунальних послуг та енергоносіїв;

- обслуговування державного боргу;

- поточні трансферти населенню;

- поточні трансферти місцевим бюджетам;

- підготовку кадрів вищими навчальними закладами I-IV рівнів акредитації;

- забезпечення інвалідів технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення для індивідуального користування;

- фундаментальні дослідження, прикладні наукові та науково-технічні розробки;

- роботи та заходи, що здійснюються на виконання Загальнодержавної програми зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об'єкта "Укриття" на екологічно безпечну систему, та роботи з посилення бар'єрних функцій зони відчуження.

Пунктом 3 Порядку зупинення операцій з бюджетними коштами, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 19 січня 2011 р. № 21, передбачено, що у разі прийняття уповноваженим органом розпорядження про зупинення операцій зупиненню підлягають операції з бюджетними коштами на рахунках розпорядників та/або одержувачів за бюджетною програмою (кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), за якою виявлено порушення вимог бюджетного законодавства.

При цьому зупиненню підлягають будь-які операції, за винятком:

- сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) і єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- виконання рішень органів, яким відповідно до закону надано право стягнення коштів;

- здійснення захищених видатків.

Як вбачається з розпорядження 09.09.2011р. № 82 зупинено операції з бюджетними коштами по усьому загальному фонду, у тому числі і по захищеним статтям.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Крім того, як зазначили представники позивача, зупинення видаткових операцій унеможливлює виконання функцій, які покладені на митницю, як на державний орган, оскільки митному оформленню передує ряд дій, зокрема проведення експертиз, що унеможливлюється в зв"язку із зупиненням видаткових операцій.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Задовольнити клопотання позивача про забезпечення позову.

2. Зупинити дію розпорядження КРУ у Вінницькій області про зупинення операцій з бюджетними коштами від 09.09.2011р. № 82 до вирішення спору по суті.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна

/