Справа № 2а-13563/11/1370
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Справа № 876/10678/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від відповідача - Іванського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Явір» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Явір» до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Явір» звернулося з позовом до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області та просило визнати протиправним податкове повідомлення-рішення від 19 квітня 2011 року №, видане ДПІ у Мостиському районі Львівської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем при проведенні позапланових перевірок, було допущено низку порушень та незаконно нараховане податкове зобов'язання за основним платежем та штрафних санкцій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що згідно норм чинного законодавства України податкове повідомлення-рішення ДПІ у Мостиському районі Львівській області від 19.04.2011 року № є правомірним.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, товариством з обмеженою відповідальністю «Явір» подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що перевірка проведена відповідачем в частині взаємовідносин ТзОВ «Явір» з ТзОВ «Віктор Ко» за період з 01.07.2010 року по 30.09.2010 року і нарахування суми податкового зобов'язання є незаконною, а податкове повідомлення-рішення від 19 квітня 2011 року № підлягає скасуванню.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на заперечення вимог апеляційної скарги, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Протокольною ухвалою судового засідання від 25.07.2014 року, суд першої інстанції в порядку ст. 52 КАС України здійснив заміну первинного відповідача ДПІ у Мостиському районі Львівській області на його правонаступника - Городоцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Львівській області.

З питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.07.2010 р. по 30.09.2010 р. в частині взаємовідносин з ТОВ «Віктор і Ко» Державною податковою інспекцією у Мостиському районі Львівської області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Явір»

За наслідками перевірки складено акт від 31.03.2011 року № 29/23-03761107. В акті перевірки зазначено: що при проведенні перевірки використано матеріали позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Віктор і Ко» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 р. по 04.11.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2009 року по 04.11.2010 року (акт перевірки від 30.12.2010 р. №3282/23-2/20799703).

Даною перевіркою встановлено порушення ТзОВ «Явір» пп. 7.4.1, п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР в результаті чого занижено ПДВ на суму 141793 грн.

На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення - рішення від 19.04.2011 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 177241 грн., в тому числі за основним платежем у розмірі 141793 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 35448 грн.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відносить до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно з п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплачена у звязку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Виходячи зі змісту п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податків.

Актом перевірки встановлено, що у ТзОВ «Віктор і Ко» відсутні основні фонди та виробничі потужності, трудові ресурси, транспортні засоби, що вказує про неможливість фактичного здійснення господарської діяльності між підприємствами, та зроблено висновок, що ТзОВ «Віктор і Ко» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб».

ТзОВ «Явір» на підтвердження здійснення господарської операції з ТзОВ «Віктор Ко» представив акти виконаних робіт, податкові накладні згідно таблиці № 1.

Як досліджено судом першої згідно з листом СВ ПМ ДПА у Львівській області № 3977/09-1 від 27.05.2011 року адресованого начальникам ДПІ у Сихівському та Залізничному районах м. Львова повідомлено, зокрема, що у провадженні СВ ПМ ДПА у Львівській області перебували кримінальні справи № 179-0467 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 3 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК України, ОСОБА_5 -у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, № 139-0071 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 27, ч.2 ст. 366 КК України, № 139-0100 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, досудове слідство у них завершено, а справи направлено в Сихівський районний суд м. Львова для розгляду по суті. Також зазначено, що розслідуванням встановлено, що вказані вище особи упродовж 2009 -2010 років організували реєстрацію, придбання та перереєстрацію суб'єктів господарювання на малозабезпечених «підставних» осіб за грошову винагороду, а саме ТОВ «Віктор Ко», ТОВ «Екопласт Львів», ТОВ «Іртас», ПП «Універсалбуд», ПП «Західпрестижтрейд», ПП БФ «Віалекс», ПП «МААБ», ТОВ «Маюн», ТОВ «Львівський спеціалізований комбінат № 2», ТОВ «Миколаїв Авто». Від імені цих підприємств документально оформлювали неіснуючі операції купівлі -продажу товарно -матеріальних цінностей, послуг, робіт, після чого дані документи передавались замовникам цих послуг реально діючим підприємствам для їх відображення в бухгалтерському та податковому обліку з метою незаконного формування податкового кредиту і валових витрат, заниження своїх податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, а також здійснення операцій щодо незаконного переказу безготівкових коштів, перерахованих з рахунків цих підприємств на рахунки фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності для зняття готівкою.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2011 року у справі №1-104/11, усіх вищевказаних осіб , крім ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст.ст.1,6 Закону України «Про амністію у 2011 році» за злочин, передбачений ч.2 ст.205 КК України, а ОСОБА_5 - за злочин, передбачений ч.2 ст.367 КК України із закриттям кримінальної справи у вказаних частинах.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав свідчить про доведеність вини вказаних осіб в організації, реєстрації, придбанні та перереєстрації суб'єктів господарювання на малозабезпечених «підставних» осіб за грошову винагороду, а саме ТОВ «Віктор Ко», тобто у фіктивному підприємництві.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про фіктивний характер господарських операцій між позивачем та ТОВ «Віктор КО», тому такий правочин відповідно до ч.1 ст.208 ГК України апеляційним судом визнається недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Водночас зазначений правочин порушує публічний порядок, у зв'язку з чим є нікчемним згідно з ст.228 ЦК України.

Оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України), у позивача не було правових підстав для відображення в бухгалтерському та податковому обліках змін у зв'язку із відносинами із ТзОВ «Віктор Ко», а отже, визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість податковим органом є вірним.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що винесене ДПІ у Мостиському районі Львівської області податкове повідомлення-рішення від 19 квітня 2011 року № є правомірним.

Таким чином, перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Явір» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі № 2а-13563/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 01.09.2015