Справа № 2а-2110/11/1270
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пляшкова К. О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2011 року справа №2а-2110/11/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Сіваченка І.В.

суддів Дяченко С.П. , Шишова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Державного підприємства «Антрацит» та Відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 березня 2011 року у справі № 2а-2110/11/1270 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області до відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції в Луганській області, третя особа державне підприємство «Антрацит» в інтересах відокремленого підрозділу «Автобаза» про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

10 березня 2011 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17 березня 2011 року у справі № 2а-2110/11/1270 позовні вимоги задоволенні частково, а саме: скасовано постанову від 08.02.2011 ВП № 22230629 про зупинення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 2а-3119/10/1270 виданого 08.09.2010 про стягнення боргу з державного підприємства «Антрацит» в інтересах відокремленого підрозділу «Автобаза» в розмірі 9810,72 грн. на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Суд першої інстанції встановив, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області не відноситься до учасників розрахунків відповідно до Закону України від 23 червня 2005 року № 2711-ІV «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», заборгованість державного підприємства «Антрацит» не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи за не сплату електроенергії або податковим боргом, спірна заборгованість виникла через несплату державним підприємством «Антрацит» страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності, на які не поширюються норми Закону України від 23 червня 2005 року № 2711-ІV, а тому віднесення державного підприємства «Антрацит» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України від 23 червня 2005 року № 2711-ІV, не є підставою для зупинення спірних виконавчих проваджень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Антрацит» та Відділ державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області подали апеляційні скарги в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги Державне підприємство «Антрацит» вказало, що згідно внесених змін до Закону України «Про виконавче провадження», які набрали законної сили 09.03.2011, а саме згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»: виконавче провадження з підстав, передбаченої п. 15 частини першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровю або смертю, стягнення аліментів.

В обґрунтування апеляційної скарги Відділ державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області зазначив, що постанову про зупинення виконавчого провадження винесено на підставі п.15 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження». Зупинення виконавчого провадження у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» є обовязком державного виконавця та носить імперативний характер. Страхові внески до переліку підстав, за якими державний виконавець має проводити виконавчі дії та не зупиняє виконавче провадження не відносяться. Тобто, постанову про зупинення виконавчого провадження прийнято у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Всі виконавчі дії підлягають обовязковому зупиненню в строк, встановлений ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», тобто до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості. 31.01.2011 у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» №2940-VI, термін дії погашення заборгованості подовжено до 01.01.2013.

У прикінцевих положеннях Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що на строк участі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», щодо таких підприємств зупиняється дія ст. ст. 4, 5 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто зупиняється проведення заходів примусового виконання рішень. Згідно ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час зупинення виконавчого провадження. Примусове виконання рішень судів здійснюється на підставах, у спосіб та в межах повноважень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інших заходів. Враховуючи вищевикладене просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги, і встановила наступне

Частиною 1 статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (частина 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у Законі України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено права та обовязки державних виконавців при примусовому виконанні рішень, встановлених цим Законом, а ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені гарантії прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні - державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 08.06.2010 у справі № 2а-3119/10/1270 задоволено позовні вимоги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області про стягнення заборгованості по страховим внескам з ДП «Антрацит» в інтересах ВП «Автобаза» в розмірі 9810,72 грн. на користь відділення Фонду (а.с.5-6).

11.10.2010 відділенням Фонду направлено виконавчий лист від 08.09.2010 у справі № 2а-3119/10/1270 разом із заявою про відкриття виконавчого провадження до ВДВС Антрацитівського МРУЮ для примусового виконання (а.с.7).

21.10.2010 відповідачем винесено постанову ВП № 22230629 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа (а.с.8).

08.02.2011 відповідачем винесено постанову ВП № 22230629 про зупинення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 08.09.2010 у справі № 2а-3119/10/1270 до виходу ДП «Антрацит» з Реєстру (а.с.9). Вказана постанова надійшла до позивача 23.02.2011, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції на супровідному листі до постанови (а.с.10).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню, зокрема, у випадку внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Статтею 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» визначено, що цей закон регулює відносини, повязані з проведенням комплексу заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу та поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

До учасників розрахунків віднесені - підприємства паливно-енергетичного комплексу, субєкти господарської діяльності, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступники ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядник цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим Законом (пункт 1.3 статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»).

Згідно з п.1.4 ст.1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» до заборгованості відноситься сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату, яка:

1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена;

2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих;

3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України;

4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана субєктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії;

5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Вищенаведеною нормою встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення заборгованості при застосуванні цього Закону, на які поширюється положення п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обовязкового зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до положень Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу та субєктів господарської діяльності, зазначених в п.1.3 ст.1, щодо заборгованості, яка виникла внаслідок несплати або неповних розрахунків за енергоносії.

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області не відноситься до учасників розрахунків відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а борг ДП «Антрацит» в інтересах ВП «Автобаза» не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи за не сплату електроенергії або податковим боргом, оскільки борг виник через несплату ДП «Антрацит» в інтересах ВП «Автобаза» обовязкових страхових внесків, на які не поширюються норми Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а тому віднесення ДП «Антрацит» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», не є підставою для зупинення спірного виконавчого провадження.

Крім того, суд вважає за потрібне зазначити, що приписи п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» визначають дві обовязкові умови, які зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження. Це внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, субєктивна ознака, що має місце у межах спірних відносин, та участь зазначеного підприємства у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», обєктивна умова, яка в свою чергу включає характер та термін виникнення заборгованості.

Недоведеність віднесення заборгованості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача перед позивачем до такої, що погашається за процедурою Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» унеможливлює застосування приписів п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» до спірних правовідносин.

Також, суд вважає за потрібне зазначити, що згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється на всій території України у порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обовязкових платежів. На страхові внески не поширюється податкове законодавство.

Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо скасування постанови від 08.02.2011 ВП № 22230629 про зупинення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 08.09.2010 № 2а-3119/10/1270 про стягнення заборгованості по страховим внескам з ДП «Антрацит» в інтересах ВП «Автобаза» в розмірі 9810,72 грн. на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В іншій частині постанова суду першої інстанції не оскаржена, тому апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишена без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Державного підприємства «Антрацит» та Відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 березня 2011 року у справі № 2а-2110/11/1270 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області до відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції в Луганській області, третя особа державне підприємство «Антрацит» в інтересах відокремленого підрозділу «Автобаза» про визнання дій незаконними та скасування постанови залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: С.П.Дяченко

ОСОБА_2