Справа № 826/19693/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.
за участю:
представників позивачаМіропольського В.В., Ситник Т.В.
представника відповідачаФокіної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркеттехнобуд" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання нечинною податкової вимоги № 16151-25 від 08.08.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркеттехнобуд" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання нечинною податкової вимоги № 16151-25 від 08.08.2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 червня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві форми "Ю" від 08.08.2014 року № 16151-25.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 червня 2015 року як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки, на переконання контролюючого органа оскаржувана податкова вимога є правомірною та такою, що виставлена на підставі та у межах наявних у контролюючого органу повноважень у зв'язку з наявною у ТОВ "Маркеттехнобуд" податковою заборгованістю.

В судове засідання з'явився представник відповідача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представники позивача до суду з'явилися, проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, представників позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом виставлено податкову вимогу форми "Ю" від 08.08.2014 року №16151-25, відповідно до якої загальна сума податкового боргу ТОВ "Маркеттехнобуд" станом на 07.08.2014 становить 575'506,00 грн., у тому числі основний платіж - 575'506,00 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.

Обґрунтовуючи правомірність прийняття зазначеної вимоги, податковий орган зазначив, що платником було самостійно задекларовано відповідне зобов'язання у податковій декларації з ПДВ за червень 2014 року, яку направлено відповідачеві засобами електронного зв'язку у відповідності до умов договору від 11.07.2014 № 1 про визнання електронних документів.

На підтвердження таких доводів, відповідачем надано, а судом долучено до матеріалів справи, податкову декларацію ТОВ "Маркеттехнобуд" з ПДВ за червень 2014 року, у якій у рядку 25 платником задекларовано суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, у розмірі 575'506,00 грн.

Позивач, вважаючи вказану податкову вимогу незаконною, звернувся до суду із даним, позовом про визнання її нечинною, при цьому наголосив, що податкова декларація з ПДВ за червень 2014 року засобами електронного зв'язку ТОВ "Маркеттехнобуд" не подавалася, вказаний розмір грошових зобов'язань позивачем не декларувався, а договір №1 про визнання електронних документів від 11.07.2014 року останнім не укладався, водночас вся податкова звітність подається позивачем виключно у паперовій формі.

На підтвердження вищевикладеного, позивачем надано копії податкових декларацій з податку на додану вартість за травень 2014 року та липень 2014 року з відмітками печатки про отримання контролюючим органом.

Також позивач зауважив, що ТОВ "Маркеттехнобуд" не надавалися будь-які документи до Акредитованого центру сертифікації ключів "Masterkey" ТОВ "Арт-мастер" для оформлення електронних ключів, що унеможливлює подачу ТОВ "Маркеттехнобуд" звітності, у тому числі з податку на додану вартість, засобами електронного зв'язку.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною та скасування спірної податкової вимоги.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду попередньої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 203.1 та 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

За правилами п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України податкове зобов'язання визначене самостійно платником в податковій декларації не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В даному випадку спірні правовідносини виникли у зв'язку із прийняттям відповідачем податкової вимоги, через несплату платником самостійно визначеного ним зобов'язання згідно із надісланою в електронній формі декларацією, водночас, платник заперечує факт направлення ним декларації такої засобами електронного зв'язку та декларування ним таких грошових зобов'язань взагалі.

Згідно з пунктами 1, 2 та 4 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678 (далі по тексту - Порядок №678) декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II цього Порядку строк до підрозділу контролюючого органу, яким здійснюється приймання податкової звітності, за формою, встановленою на дату подання. До декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.

Декларація подається до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податку, одним із таких способів на вибір платника податків: 1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; 2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; 3) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Податкова звітність у паперовій формі подається на аркушах формату А4, в електронній формі - згідно з порядком підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Порядку №678 подання податкової звітності засобами електронного зв'язку в електронній формі здійснюється відповідно до порядку підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Так, згідно з п. 2 розділу ІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яку затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року №233 (далі по тексту - Інструкція №233) для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

В свою чергу, для приймання податкових документів в електронному вигляді від платника податків орган ДПС повинен мати: програмне забезпечення приймання та обробки податкової звітності з засобами КЗІ; чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сфомовані акредитованим центром сертифікації ключів для органу ДПС (п. 6 розділу ІІ Інструкції №233).

Згідно з п. 7 розділу ІІ Інструкції №233 підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Порядок подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку врегульовано Розділом ІІІ Інструкції №233.

З аналізу вказаних положень, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що для подачі податкової декларації контролюючому органу засобами електронного зв'язку в електронній формі платник податків повинен отримати посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про електронний цифровий підпис" посилені сертифікати ключів надає акредитований центр сертифікації ключів.

На виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду від 02.02.2015 щодо надання копій документів, на підставі яких створено електронні ключі для ТОВ "Маркеттехнобуд", ТОВ "Арт-мастер" було надано копії:

виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ "Маркеттехнобуд", виданої 28.07.2014 року;

паспорта громадянина України серії НОМЕР_5, виданого Ленінським РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 07.11.2013 року на ім'я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Миколаїв Миколаївської області Україна, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_2;

довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ДПА у Заводському районі від 07.06.1997 року щодо ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1);

наказу №1 від 23.03.2014 року про призначення на посаду директора ТОВ "Маркеттехнобуд" ОСОБА_5 з 23.03.2014 року, згідно з протоколом Загальних зборів учасників №1 від 22.03.2014 року;

титульної сторінки статуту ТОВ "Маркеттехнобуд", затвердженого загальними зборами учасників протоколом №1 від 22.03.2014 року, з відміткою про проведення державної реєстрації за №0048845 з відбиткою печатки державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Гордієнко Валентини Іванівни; реєстру даних №Дп/6/11.7.14 від 11.07.2014 року.

Поряд з цим, відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, а також позивачем надано копії статуту ТОВ "Маркеттехнобуд", з якого вбачається, що його затверджено згідно із протоколом Загальних зборів учасників від 21.02.2014 №1, що не збігається із копією титульної сторінки Статуту, наданої ТОВ "Арт-мастер", на якій вказано, що Статут затверджено протоколом Загальних зборів учасників від 22.03.2014 №1.

Іншою відмінністю є те, що на копіях примірників Статуту, наданих позивачем та відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наявна відмітка про проведення державної реєстрації за №0048845 та печатка державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Шубіної Тетяни Яківни, в свою чергу, на копії титульної сторінки Статуту, наданої ТОВ "Арт-мастер" міститься печатка державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Гордієнко Валентини Іванівни.

Також, суд вірно звернув увагу, що згідно з п. 1.3 Статуту, учасниками та власниками Товариства є громадяни України - ОСОБА_5 (паспорт: НОМЕР_4, виданий Радянським РУГУ МВС України в м. Києві, 11.02.1999 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), на підтвердження чого у матеріалах справи містяться копії вказаного паспорта та картки фізичної особи-платника податків, виданої ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 14.11.2005 року. При цьому, наявні у матеріалах справи копії вищезазначених паспортів мають різні фотокартки осіб, яким належать дані паспорти.

В свою чергу, згідно із наявним у матеріалах справи листом Ленінського районного відділу у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області від 07.05.2015 №2/2-2069, копію форми 1 на гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, Ленінський РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області надати не має можливості у зв'язку з тим, що останнім паспорт гр. України не документувався. В свою чергу зазначено, що гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м. Миколаєва 07.11.2013 року був документований Ленінським РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області паспортом гр. України НОМЕР_3 на підставі пошкодження паспорта НОМЕР_2 від 28.05.1998 року, виданого Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, на додаток до чого надано копію заяви про видачу паспорта гр. ОСОБА_10.

Крім того, листом ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 26.05.2015 року №607/14-04-18-214, повідомлено, що згідно БД ДРФО Заводського району м. Миколаєва, інформація щодо видачі довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_1 від червня 1997 року на ім'я ОСОБА_5 відсутня.

Зважаючи на досліджені вище докази, у суду першої інстанції виник обґрунтований сумнів щодо достовірності документів, поданих ТОВ "Арт-мастер" для отримання посилених сертифікатів ключів ТОВ "Маркеттехнобуд", а, відтак, і достовірності даних, зазначених у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року, направленої засобами електронного зв'язку.

Поряд з іншим, окружним адміністративним судом вірно встановлено, що ТОВ "Маркеттехнобуд" 21.07.2014 року нарочно було надано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції на копії декларації, при цьому, у рядку 25 даної декларації платником не зазначено суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду.

Водночас, ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві листом від 23.07.2014 року №9462/10/26-59-18-04-17 повідомила позивача про те, що ТОВ "Маркеттехнобуд" 20.07.2014 року засобами телекомунікаційного зв'язку була надана звітна податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2014 року, яка зареєстрована та проведена до баз даних в повному обсязі, а тому вдруге надана 21.07.2014 року звітна податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2014 року на паперових носіях не зареєстрована в ІС "Податковий блок" у зв'язку з тим, що звітна декларація з ПДВ за вищевказаний період вже була подана.

Згідно з п. 25 Порядку №678, після подання декларації за звітний (податковий) період платник податку має право до закінчення граничного терміну подання декларації за такий самий період подати нову декларацію з виправленими показниками.

За правилами п. 49.20 ст. 49 Податкового кодексу України яких якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції №233, органи ДПС приймають податкову звітність з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів.

Враховуючи наведені положення, суд обґрунтовано зазначив, що ТОВ "Маркеттехнобуд" мало право подати податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року з виправленими показниками 21.07.2014 року (оскільки 20.07.2014 року - неділя), що свідчить про відсутність правових підстав для відмови у прийнятті вказаної декларації.

Необхідно звернути також увагу на ту обставину, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Крім того, відповідачем не надано суду документально підтверджених доказів на підтвердження обставин здійснення позивачем будь-якої господарської діяльності, за наслідками якої останній повинен був задекларувати відповідну суму ПДВ у податковій декларації з ПДВ за червень 2014 року, яку, як зазначає апелянт, йому направлено засобами електронного зв'язку (Договори, докази оплати, ТТН, податкові накладні тощо).

Крім того, колегія суддів враховує також ту обставину, що підприємством не було відкрито жодного рахунку у жодному банку, що унеможливлює здійснення будь-якої господарської діяльності.

В той же час, за правилами частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з меж апеляційного оскарження судового рішення, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправною та скасування спірної податкової вимоги.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркеттехнобуд" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання нечинною податкової вимоги № 16151-25 від 08.08.2014 року - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 14.09.2015

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.