Справа № 826/10328/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги та рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червня 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ДПІ в Оболонському районі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.01.2015 року №, податкової вимоги від 02.04.2015 року №5893-23 та рішення від 14.04.2015 року №399910/26-54-25-01 про опис майна у податкову заставу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.08.2015 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем безпідставно донараховано Позивачу податку з доходів фізичних осіб, пов'язаного з набуттям у власність квартири за договором дарування, оскільки сторони договору є родичами першого ступеня споріднення, а відтак відповідні операції між ними оподатковуються за нульовою ставкою.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неповному дослідженні судом всіх фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, що спричинило прийняття неправильного рішення.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення повноважного представника Відповідача, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що у листопаді 2014 року працівниками ДПІ в Оболонському районі на підставі наказу від 06.11.2014 року №355 та згідно ст. 20, пп. 78.1.1, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 ПК України було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належним сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. У ході перевірки податковим органом було виявлено порушення Позивачем: п. 164.2 ст. 164, п. 174.6 ст. 174, п. 179.7 ст. 179 ПК України, внаслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 18 450,00 грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, а саме неподання декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік. Результати перевірки зафіксовані в акті від 14.11.2014 року №1255/26-54-17-01-017-НОМЕР_1. На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 16.01.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким Позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 23 232,50 грн., у тому числі за основним платежем - 18 450,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 4 782,50 грн.

У подальшому Відповідачем було винесено податкову вимогу №5893-23 від 02.04.2015 року, в якій нараховано пеню в розмірі 1 652,92 грн., а також рішення від 14.04.2015 року №399910/26-54-25-01 по опис майна Позивача у податкову заставу.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних актів індивідуальної дії, суд першої інстанції встановив, що у період, що перевірявся, між ОСОБА_3 (Дарувальниця) та ОСОБА_2 (Обдаровувана) укладено договір дарування від 11.03.2013 року квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 6 вказаного договору цей дар сторони оцінили у 369 000,00 грн.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 31.08.1973 року ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 (актовий запис №2630). При цьому, згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 05.10.1990 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 після одруження з ОСОБА_6 присвоєно прізвище ОСОБА_3 (актовий запис №1873).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 14, 49, 174 ПК України, прийшов до висновку, що оскільки договір дарування укладено між особами, що мають перший ступінь споріднення, об'єкт останнього оподатковується за нульовою ставкою, у зв'язку з чим правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення були відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до п. 174.6 ст. 174 ПК України оподаткування доходу, отриманого платником податку як дарунок (або в результаті укладення договору дарування) від фізичних осіб.

Кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

Згідно пп. «а» пп. 174.2.1 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою вартість власності, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Приписи пп. 14.1.263 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначають, що членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку про обґрунтованість твердження суду першої інстанції щодо необхідність оподаткування об'єкта дарування за договором від 11.03.2015 року за нульовою ставкою, оскільки, як було вірно встановлено Окружним адміністративним судом м. Києва, такий договір укладено між особами, які мають перший ступінь споріднення.

З огляду на викладене правових підстав для донарахування Позивачу податку на прибуток фізичних осіб з підстав набуття права власності на квартиру від доньки - ОСОБА_3 за договором дарування у Відповідача не було, що, у свою чергу, свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, судом враховується, що пунктом 174.3 ст. 174 Податкового кодексу України передбачено, що особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини.

З наведеного випливає відсутність у Позивача обов'язку визначати отриманий за договором дарування дохід, який оподатковується за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, у річній податковій декларації.

Відповідно до п. 129.2 ст. 129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується.

Згідно абз. 3 п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками Окружного адміністративного суду м. Києва про необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.01.2015 року № та похідних від нього вимоги від 02.04.2015 року №5893-23 та рішення від 14.04.2015 року №399910/26-54-25-01 про опис майна у податкову заставу.

Посилання Апелянта на необґрунтоване стягнення судом першої інстанції судових витрат з Державного бюджету шляхом безспірного списання коштів з рахунку органу державної податкової служби за рахунок бюджетних асигнувань колегія суддів оцінює критично, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, Позивачу судові витрати присуджені за рахунок Державного бюджету України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги та рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.