Справа № 816/876/15-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р.Справа № 816/876/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2015р. по справі № 816/876/15-а

за позовом Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1

до Відділу Держземагентства у Хорольському районі треті особи Фізична особа- підприємець ОСОБА_2 , Хорольська міська рада Полтавської області

про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

7 березня 2015 року позивач фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою, з урахуванням уточнень, просила визнати протиправним та скасувати висновок Відділу Держземагентства у Хорольському районі від 13.03.2015 року №01-24-09/1572 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0056 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 м. Хорол, вул. 1 Травня, 8 б/н; зобов'язати Відділ Держземагентства у Хорольському районі невідкладно погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0056 га для обслуговування будівель торгівлі ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2

Ухвалою суду від 21 травня 2015 року допущено заміну первинного відповідача - Держземагентства у Хорольському районі в особі начальника відділу ОСОБА_3 на належного відповідача - Відділ Держземагентства у Хорольському районі, а також залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача фізична особа - підприємець ОСОБА_2 та Хорольська міська рада Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за № 01-24-09/1572 від 13 березня 2015 року порушує права позивача з підстав, викладених у позовній заяві.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2015 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу Держземагентства у Хорольському районі, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2, Хорольська міська рада Полтавської області, про визнання незаконним та скасування рішення.

Фізична особа- підприємець ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції є неправомірним, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме: визнати протиправним та скасувати висновок Відділу Держземагентства у Хорольському районі від 13.03.2015 року №01-24-09/1572 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0056 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 м. Хорол, вул. 1 Травня, 8 б/н; зобов'язати Відділ Держземагентства у Хорольському районі невідкладно погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0056 га для обслуговування будівель торгівлі ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 Вказує на неправильне застосування ч. 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України. Зазначає, що повторний висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за № 01-24-09/1572 від 13.03.2015 року не відповідає вимогам ст.186-1 Земельного кодексу України, оскільки не має назви "Висновок про відмову в погодженні проекту".

Сторони в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином. Від в.о. начальника Відділу Держземагентства у Хорольському районі, головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що рішенням 55 сесії Хорольської міської ради Хорольського району Полтавської області 6 скликання № 181 від 14 травня 2014 року позивачу та ФОП ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0056 га для комерційного використання (обслуговування будівель торгівлі) в м. Хорол, вул. 1 Травня, 8-а для передачі в оренду.

Позивачем було замовлено у ФОП ОСОБА_4 розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва і обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,0056 га в межах м. Хорол, вул. 1 Травня, б/н, на території Хорольської міської ради.

Висновком Відділу Держземагентства у Хорольському районі від 22 жовтня 2014 року № 01-24-09/6237 позивачу відмовлено у погодженні проекту землеустрою. В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду розроблений на земельну ділянку загальною площею 0,0056 га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях на підставі рішення Хорольської міської ради 55 сесії 6 скликання від 14 травня 2014 року № 181, в якому не зазначено категорію земель, з якої відводиться земельна ділянка. Виходячи з наведеного відповідач вважав, що рішення сесії Хорольської міської ради від 14 травня 2014 року № 181 прийнято з порушенням ст. 134 Земельного кодексу України /а. с. 16/.

Рішенням Хорольської міської ради 63 сесії міської ради 6 скликання від 26 грудня 2014 року № 523 поновлено дію рішення 55 сесії 6 скликання № 181 від 14 травня 2014 року "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 А." та викладено п. 1 вказаного рішення у такій редакції; "1. Дати дозвіл ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0056 га для комерційного використання (лише для обслуговування будівель торгівлі) в м. Хорол вул. 1 Травня б/н із земель запасу житлової та громадської забудови для передачі в оренду" /а. с. 17/.

Позивачем було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду /а. с. 66-92/.

Листом від 13 березня 2015 року № 01-24-09/1572 Відділ Держземагентства у Хорольському районі відмовив у погодженні вказаного проекту. Відмова обґрунтована тим, що земельна ділянка, зазначена в проекті землеустрою, знаходиться на перетині вул. К. Маркса, 76 та вул. 1 Травня 8-а, сформована із земель, що перебувають на праві постійного користування Хорольської райспоживспілки згідно державного акту на право постійного користування серії І-ПЛ № 002185 для обслуговування приміщень та споруд, згідно рішення Хорольської міської ради від 21 жовтня 1997 року № 458 у розмірі 0,20 га за адресою м. Хорол вул. К. Маркса, 76. Також відповідач зазначив у вказаному листі, що в звітності, поданій Хорольською міською радою відділу Держземагентства у Хорольському районі станом на 01.01.2015 року за Хорольською райспоживспілкою обліковується 0.2428 га по м. Хорол, в т. ч. 0.20 га згідно вищезазначеного акту, а рішень про припинення права постійного користування чи договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна не має та зазначена в проекті земельна ділянка за даними місцевого архівного фонду перебуває на праві постійного користування Хорольською райспоживспілкою відповідно до державного акту.

Однак, позивач не погодився із таким рішенням відповідача, зазначив, що було порушено його законні права, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, виходячи з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач в апеляційній скарзі посилався на те, що повторний висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за № 01-24-09/1572 від 13.03.2015 року не відповідає вимогам ст.186-1 Земельного кодексу України, оскільки не має назви "Висновок про відмову в погодженні проекту" , проте колегія суддів зазначає, що відсутність назви данного документу не змінює суть оскарженого рішення від 13.03.2015 року №01-24-09/1572, яким відмовлено в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0056 га для будівництва та обслуговування будівель.

Позивач посилався на порушення Відділом Держземагентства у Хорольському районі, вимог абзацу другого частини 8 статті 186 -1 Земельного кодексу України, відповідно до якого органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Проте, колегія суддів зазначає, що згідно з абзацом 3 частини 8 статті 186 -1 Земельного кодексу України передбачено, що повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

До того ж, 186 -11 Земельного кодексу України була доповнена частиною 8 Законом України "Про внесення зміни до статті 186 -1 Земельного кодексу України щодо спрощення процедури погодження проекту землеустрою від 11.02.2015 р. N 180-VIII.

ОСОБА_5 набирав чинності з 12 березня 2015 року, отже до винесення відповідачем спірної відмови у затвердженні проекту землеустрою та після висновку відповідача про відмову в погодженні проекту від 22 жовтня 2014 року № 01-24-09/6237.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому є помилковим посилання у апеляційній скарзі на окрему думку судді Конституційного суду України по справі щодо тлумачення ст. 58 Конституції України, оскільки застосуванню підлягає саме рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року, а не окрема думка.

Таким чином, норма частини 8 статті 1861 Земельного кодексу України не може бути застосована до правовідносин, які виникли до 12 березня 2015 року (дата набрання чинності законом, яким внесено зміни до Земельного кодексу України), у тому числі, тих, що виникли у зв'язку з наданням висновку від 22 жовтня 2014 року . А тому відмова від 13 березня 2015 року не є повторною в розумінні вимог частини 8 статті 186 -1 Земельного кодексу України.

Також, в оскаржуваному рішенні від 13 березня 2015 року № 01-24-09/1572 зазначено, що земельна ділянка, визначена в проекті землеустрою позивача, сформована із земель, що перебувають на праві постійного користування Хорольської райспоживспілки згідно державного акту на право постійного користування серії І-ПЛ № 002185 для обслуговування приміщень та споруд у розмірі 0,20 га за адресою м. Хорол вул. К. Маркса, 76.

Позивач зазначав, що при узгодженні питання щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,0056 га ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було отримано письмове погодження меж земельної ділянки загальною площею близько 0,0056 га у Хорольської райспоживспілки.

Разом з тим, з положень статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

В матеріалах справи міститься копія державного акту на право постійного користування землею І-ПЛ № 002185, виданого Хорольській райспоживспілці, про надання вказаному землекористувачу у постійне користування 0,20 га землі для обслуговування приміщень та споруд /а. с. 42-45/.

Відповідно до вказаного акту, останній було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 36 /а. с. 125-130/.

Положеннями п. "а" ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації (частини 3, 4 статті 142 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В той же час, сторонами у ході судового розгляду справи не доведено на підставі належних та допустимих доказів, що право постійного користування Хорольської райспоживспілки спірною земельною ділянкою було припинено у встановленому законом порядку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні адміністративного позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2015р. по справі № 816/876/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений 15.09.2015 р.