Справа № 2-а-47/10
Суддя: Кривошея С.С.
Дата ухвалення: 2010-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-47/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2010 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі:

головуючої судді Кривошея С.С.

при секретарі Фадєєвій Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до батальйону ДПС ВДАІ з ОАТ міста Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області в особі інспектора ДПС ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить поновити строк для звернення до суду для оскарження постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, оскільки вважає, що він пропущений з поважної причини, оскільки 28 листопада 2009 року він по пошті отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АН № 549400 від 30 жовтня 2009 року, яка була винесена ІДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування міста Дніпропетровська прапорщиком міліції ОСОБА_2. Згідно вказаної постанови на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.3.34 ПДР України, яке було зафіксоване 30 жовтня 2009 року приладом ВІЗИР з серійним номером №0812568. Позов заявив 30 листопада 2009 року, просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія АН № 549400 від 30 жовтня 2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу на користь держави у розмірі 300 гривень, посилаючись на порушення норм чинного законодавства України при її складанні, вважає, що фото фіксація приладом Візир в порушення вимог ст.14-1 КУпАП проводилася не в автоматичному режимі, а з втручанням співробітника ДАІ, прилад Візир не є приладом автоматичної фіксації правопорушення згідно інструкції на вказаний прилад, вказаний прилад не є доскональним, на фото не відображено географічну локалізацію знаходження належного йому автомобіля марки Рено державний номер НОМЕР_1 30 жовтня 2009 року.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, в письмовому провадженні, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача інспектор ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування міста Дніпропетровська ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву з прохання слухати справу в його відсутність в письмовому провадженні, позовні вимоги не визнає та просить суд прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 2009 року відносно позивача відповідачем в особі інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування міста Дніпропетровська ОСОБА_2 було винесено постанову на підставі ст.141 КУпАП , згідно якої позивач 30 жовтня 2009 року, о 11.05 годин по вул.Жовтневій міста Дніпропетровська здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим допустив порушення пункту 3.34 ПДР України. В постанові зазначено, що порушення зафіксовано за допомогою приладу Візир №0812568.

Вказаною постановою від 30 жовтня 2009 року на ОСОБА_1 за вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 (трьохста) гривень.

Згідно поштової кореспонденції штамп відправлення постанови відділом ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області вказує, що вона була відправлена позивачу 25 листопада 2009 року, а штамп отримання позивачем листа вказаний 28 листопада 2009 року, адміністративний позов до суду надійшов 30 листопада 2009 року. Тому суд вважає за можливе поновити позивачу пропущений з поважної причини строк для звернення до суду для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.141 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники /співвласники/ транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з оглянутого судом оригіналу адміністративної справи відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.122 КУпАП за 30 жовтня 2009 року в ній міститься постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за здійснення зупинки та стоянки належним йому автомобілем Рено державний номер НОМЕР_1 30 жовтня 2009 року в зоні дії знаку «Зупинку заборонено» по вул.Жовтневій міста Дніпропетровська, о 11 годині 05 хвилин, зафіксовано на підставі фото фіксації згідно ст.141 КУпАП за допомогою приладу Візір № 0812568, фото автомобіля.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення та в доданих до неї матеріалах не міститься даних про допуск вказаного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюваннях, що робить вимірювання незаконними у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»'. Представник відповідача не надав суду сертифікат відповідності приладу Візир 0812568 та атестату відповідності комплексної системи захисту інформації /КСЗІ/ в базі Держспецзвязку, що є обовязковим відповідно до ст.8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та п.18 ст.16 Закону України «Про державну службу спеціального звязку та захисту інформації України», оскільки згідно даних Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України /Держспецзвязку/ пристрій автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху «Візир» /далі-Пристрій/ органами ДАІ України для проведення державної експертизи або сертифікації до Держспецзвязку не надавався, процедур державної експертизи або сертифікації Пристрій не проходив, експертного висновку або Сертифіката відповідності у сфері захисту інформації він не має.

Держспецзвязку інформувала /№ 8/1-2161 від 13.11.2008/ МВС України про необхідність забезпечення захисту інформації в автоматизованій системі реєстрації, обліку та контролю транспортних засобів, їх власників та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху /далі-База/ шляхом впровадження КЗСІ з підтвердженою відповідністю.

Станом на 24 лютого 2010 року База не має впровадження КЗСІ з підтвердженою відповідністю. Заяви на проведення державної експертизи КСЗІ в Базі по Держспецзвязку не має.

Тому зробити висновок щодо неможливості довільної зміни отриманих за допомогою Пристрою відомостей, їх коригування, знищення, несанкціонованого доповнення, втручання в роботу Пристрою можна лише у разі позитивних результатів державної експертизи або сертифікації у сфері захисту інформації, а щодо неможливості вчинення тих самих дій стосовно внесених до Бази відомостей під час її експлуатації, у разі позитивних результатів державної експертизи КСЗІ Бази.

Згідно з законодавством України у сфері захисту інформації використання засобів захисту інформації /у визначенні ДСТУ 3396.2-97/ та КСЗІ в автоматизованих системах вважається легальним, якщо вони мають документальне підтвердження своєї відповідності вимогам, встановленим нормативно-правовими актами. Для засобів захисту інформації це-Експертний висновок або Сертифікат відповідності, а для КСЗІ-Атестат відповідності. На даний час зазначених документів ні Пристрій, ні КСЗІ Бази не мають згідно даних Держспецзвязку.

Крім того згідно припису Генеральної прокуратури України від 02 липня 2009 року №07/1/2-165 припинено практику винесення постанов у справах про адміністративне правопорушення за допомогою вимірювача швидкості «Візир», без складання протоколів та без участі осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на підставі того, що вимірювач швидкості «Візир» не відноситься до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматизації процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора. Тому застосування цього технічного засобу як підстави для без протокольної форми фіксації адміністративних правопорушень та розгляду справ у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суперечить вимогам ст.ст.258,254,268 КУпАП і суттєво порушує конституційні права громадян. Дії працівників ДАІ, які за допомогою указаних засобів лише фіксують, а не припиняють адміністративні правопорушення, що суперечить вимогам п.5 ч.1 ст.10 Закону України «Про міліцію», відповідно до якого міліція зобовязана припиняти адміністративні правопорушення.

Представник відповідача не надав суду сертифікат відповідності приладу Візир та атестату відповідності КСЗІ в базі Держспецзвязку.

Тобто відповідачем не надано до суду доказів спростування позовних вимог позивача.

Незважаючи на те, що згідно ст.251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідач заперечень та доказів заперечень на адміністративний позов ОСОБА_1 не надав, що свідчить про недоведеність вчинення позивачем 30 жовтня 2009 року о 11 годині 05 хвилин по вул. Жовтневій міста Дніпропетровська адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді зупинки та стоянки в зоні дії знаку «Зупинку заборонено».

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного. керуючись ст. ст. 251,283, 284, 288 КУпАП, п. 2 ч. 1 ст. 18, ст. ст. 159, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 поновити пропущений з поважної причини строк для звернення до суду для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позовну заяву ОСОБА_1 до батальйону ДПС ВДАІ з ОАТ міста Дніпропетровська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області в особі інспектора ДПС ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії АН № 549400 від 30 жовтня 2009 року по справі про адміністративне правопорушення винесену відносно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 300 /трьохста/ гривень інспектором ДПС батальйону ДПС ВДАІ з обслуговування міста Дніпропетровська ОСОБА_2 скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

СУДДЯ: /ОСОБА_3/