Справа № 2-а-2/10
Суддя: Кривошея С.С.
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2010 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі:

головуючої судді Кривошея С.С.

при секретарі Фадєєвій Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонд України в місті Першотравенську Дніпропетровської області про продовження терміну звернення до суду та стягнення недоплачених сум пенсії для інвалідів, у відношенні яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою,

ВСТАНОВИВ :

17 лютого 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонд України в місті Першотравенську Дніпропетровської області про продовження терміну звернення до суду, оскільки про факт порушення його прав йому повідомлено не було, йому стало відомо про це після висвітлення рішення Конституційним Судом України 22 травня 2008 року, та через похилий вік та погане самопочуття він не міг звернутися до відповідача, та стягнення з відповідача недоплачену суму пенсії за період 2007-2008 роки в розмірі 37 358 грн. 24 коп., посилаючись на те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та йому встановлена 3 група інвалідності за хворобою, пов'язаною з виконання обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Йому призначена пенсія згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - як інваліду 3 групи йому повинна виплачуватись щомісячно пенсія в розмірі не меншому ніж 6 мінімальних пенсій за віком, яка була збільшена згідно постанови КМ України №1293 від 27.12.2005 року в 2,5 рози. На його звернення до відповідача здійснити перерахунок пенсії, відповідач йому відмовив.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати праву у його відсутність у порядку письмового провадження.

Відповідач у справі Управління Пенсійного фонду України в місті Першотравенську Дніпропетровської області позов не визнав, надав суду заперечення, згідно змісту яких вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки позивач дійсно знаходяться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області, є інвалідами 111 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Громадянин ОСОБА_1 протягом 2007 року отримував пенсію по інвалідності III групи відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Крім того, ОСОБА_1 отримує підвищення, встановлене ч.4 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист", як інваліди війни.

Позивач відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції Закону станом на 01.01.2007 року), обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В усіх випадках розмір пенсій для інвалідів, зокрема, по III групі інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ч.5 ст.54 зазначеного Закону порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796) встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Так, на виконання приведених вимог Закону постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 03 січня 2002 року N 1 установлено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбаченої вказаним Законом, провадиться виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка.

Роз'яснення порядку застосування Закону №796 відповідно до вимог статті 62 вказаного Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 "Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 січня 2006 року збільшено розмір пенсій, призначених відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та установлено, що мінімальний розмір пенсії, передбачений ч.4 ст.54 Закону не може бути нижчим для інвалідів з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлений причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою ІІІ групи - 467 грн. Саме в такому розмірі за 2007 рік визначався мінімальний розмір пенсії, передбачений ч.4 ст. 54 Закону і норми якого не були визнані неконституційними.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 5 жовтня 2006 року стаття 67 доповнена частиною третьою такого змісту: "у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму".

Згідно з прикінцевими положеннями цей Закон набирав чинності з дня його опублікування, крім пункту 6 розділу 1, який набирає чинності з 01 січня 2007 року. Кабінету Міністрів України у тримісячний термін з дня опублікування цього Закону пропонувалося:

-підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законів України у відповідність із цим Законом;

-привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

-забезпечити прийняття актів, необхідних для реалізації цього Закону;

-забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом;

-забезпечити проведення перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до цього Закону.

Оскільки Кабінетом Міністрів України не приймались рішення про підвищення розміру пенсій пенсіонерам вказаної категорії, тому у управління ПФУ в м. Першотравенську не було передбачених законом підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Посилання позивача на застосування розміру прожиткового мінімуму, який було встановлено законами України про Державний бюджет на відповідний рік, для непрацездатних осіб, та розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування неправомірні та безпідставні, оскільки частиною 3 статті 28 Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» прямо передбачено, що «мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом».

Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року № 107-VI внесені зміни до п.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження:

по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою:

по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

Зміни, внесені підпунктом 15 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 p. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 p. N 10-рп/2008).

Пенсія ж громадянина ОСОБА_1 станом на 01.01.08, перевищувала встановлений розмір як для учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках по III групі інвалідності (140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність:

-470 грн. - прожитковий мін. для непрацездатних осіб з 01.01.2008 х 140 % = 658 грн.

-481 грн. - прожитковий мін. для непрацездатних осіб з 01.04.2008 х 140 % = 673 грн. Основний розмір пенсії позивача за цей період склав 903,40 грн.).

Тобто, права позивача не порушувались, оскільки його пенсія відповідала встановленим законодавством розмірам.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.08 № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким було внесено зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 530 від 28.05.08. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", пунктом 6 якої встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче:

2) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987- 1990 роках та осіб евакуйованих у 1986 році із зони відчуження :

по III групі інвалідності - 675 грн.

Ця Постанова, відповідно до пункту 15, набирає чинності починаючи з 22 травня 2008 року.

Крім того, як вже було зазначено фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796) здійснюється за рахунок Державного бюджету. Але на рахунки управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську не були перераховані бюджетні кошти для виплати їх особам, потерпілим унаслідок Чорнобильської катастрофи з розрахунку прожиткового мінімуму.

Також, управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську при ухваленні рішення по даній справі просить врахувати Постанову Верховного суду України від 11.11.2008 року.

Виходячи з вищезазначеного та керуючись встановленими нормами пенсійного законодавства управління ПФУ в м.Першотравенську вважає, що управління діяло в межах законодавства та з боку управління не були порушені права Позивача.

Крім того. Позивачем пропущено строк звернення до суду передбачений ст.99 КАС України за період з 01.01.2007 по 17.02.2008 р.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення пункту Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", були визнані такими, що не відповідають вимогам Конституції України (є неконституційними), що не позбавляло права Позивачу звернутися до суду в річний строк з дня винесення вищезазначеного рішення суду або з дня коли Позивач дізнався про порушення своїх прав.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України за захистом прав, свобод та інтересів особи для звернення до адміністративного суду встановлюється річний строк.

Таким чином, на момент звернення до суду 17.02.2009 за захистом своїх прав щодо стягнення недоплаченої пенсії по інвалідності, щодо якої встановлено причинний звязок з Чорнобильською катастрофою за період з 01.01.2007 по 17.02.2008 р Позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України.

Просить суд залишити адміністративний позов без задоволення та адміністративну справу розглянути без участі відповідача в порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав суду заяву про слухання справи у її відсутність.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість позовних вимог позивача за 2007-2008 роки в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А №049425, виданим Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 26.11.1996 року безстроково, інвалідом 3 групи з 23.05.2006 року захворювання якого пов'язано з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.54 вищезазначеного Закону - в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Законом України №107 від 28 грудня 2007р ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була викладена в новій редакції, однак зазначені зміни визнано неконституційними, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 №10-рп/2008.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. визначеного законом (стаття 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Суд вважає, що правовою підставою позовних вимог є частина третя ст.67 зазначеного Закону, відповідно до якої у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень дає Закон України «Про прожитковий мінімум», ч.3 ст.4 якого передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення щороку затверджується Верховною Радою України в Закону «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Ст.58 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений з 1 жовтня 498грн.

Ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено в 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 р.

Ст.1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» з 1 листопада 2009 р. для осіб, які втратили працездатність, встановлено прожитковий мінімум 573грн.

Вирішуючи позовні вимоги позивача по суті суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції закону до 30.07.2010 року) за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк звернення до суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, на момент звернення до суду 17.02.2009 за захистом своїх прав щодо стягнення недоплачених сум пенсії як особі, у відношенні якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою за період з 01.01.2007 до 17.02.2008 р. позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині перерахунку та виплати недоплаченої пенсії по інвалідності, як особі, у відношенні якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою за період з 01 січня 2007 року до 17 лютого 2008 року, не підлягають задоволенню в звязку з пропуском річного строку звернення до суду і суд вирішує решту позовних вимог за період з 17 лютого 2008 року до 31 грудня 2008 року.

Суд вважає неправильною вимогу позивача про стягнення з відповідача недоплаченої пенсії по інвалідності, як особі у відношенні якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою в сумі 37 358 грн. 24 коп.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування. їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може здійснювати розрахунок суми пенсії по інвалідності, як особі, у відношенні якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою, оскільки це відноситься до повноважень відповідача, внаслідок чого суд повинен зобов'язати відповідача вчинити певні дії щодо перерахунку та виплати недоплати пенсії по інвалідності, як особі, у відношенні якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою.

З урахуванням наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині визнання неправомірною бездіяльності відповідача відносно виплати позивачу недоплати пенсії по інвалідності, як особі, у відношенні якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі, передбаченому ст.54 Закону № 796-ХІІ, та зобовязання відповідача перерахунку та виплаті на користь позивача пенсію по інвалідності, як особі, у відношенні якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі, передбаченому ст.54 Закону України № 796-ХІІ за період з 17 лютого 2008 року до 31 грудня 2008 року, тобто в межах річного строку для звернення до суду за захистом своїх прав, та в межах заявлених позивачем вимог.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно зі статтями 113, 116, 117 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України; забезпечує виконання Конституції і законів України; видає постанови і розпорядження виключно в межах своєї компетенції.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при розрахунку державної пенсії, передбаченої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоплачену суму пенсії по інвалідності, як особі, у відношенні якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою, вважаючи позовні вимоги позивача про стягнення на його користь сум недоплати до пенсії по інвалідності необґрунтованими.

Згідно п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» із змінами і доповненнями, внесеними Декретом КМУ від 30 квітня 1993 року № 43-93, Пенсійний фонд України, його підприємства, установи й організації звільняються від сплати державного мита, тому судовий збір на користь позивача необхідно стягти з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 11, 71, 159-163 КАС України, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ, - суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонд України в місті Першотравенську Дніпропетровської області про продовження терміну звернення до суду та стягнення недоплачених сум пенсії для інвалідів, у відношенні яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Першотравенську щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності, як особі, яка віднесена до 1 категорії, у розмірах, менших, ніж передбачено ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 17 лютого 2008 року до 31 грудня 2008 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Першотравенську здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 заборгованість пенсії по інвалідності у розмірі, передбаченому ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 17 лютого 2008 року до 31 грудня 2008 року з урахуванням виплат проведених за цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в сумі 3 /три/ гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,яка її подає,до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу,а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку,передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу,було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді,то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: С.С. КРИВОШЕЯ.