Справа № 2а-3591/09/0770
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 р. Справа № 94278/09

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Хобор Б.Р., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Закарпатнерудпром» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2009 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Хусті та Хустському районі Закарпатської області до відкритого акціонерного товариства «Закарпатнерудпром» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2009 року управління Пенсійного фонду України в м. Хусті та Хустському районі Закарпатської області (далі УПФУ) звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просило стягнути з відкритого акціонерного товариства «Закарпатнерудпром» (далі ВАТ) 34753,74 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пп. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2009 року у справі № 2а-3591/09/0770 позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач позивач просить зазначену постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нову про відмову у задоволенні позову УПФУ. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що при вирішенні даного спору судом першої інстанції не було враховано того, що громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позивачем було неправомірно призначено пенсії відповідно до пп. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки вони мали на день введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» (до 01.01.1992 р.) повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, а отже УПФУ мало б призначити їм пенсії на підставі за ст. 100 даного Закону.

ВАТ не заперечує проти відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій іншим громадянам, що працювали на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, Однак у звязку з тим, що УПФУ було допущено порушення у призначенні пенсій вказаним громадянам з відповідача тривалий час неправомірно стягувалися значні суми коштів на виплату і доставку цим громадянам пільгових пенсій.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ВАТ зареєстроване в УПФУ як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування. На підприємстві з повним трудовим днем працювали ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вказаним особам було призначено пільгові пенсії у відповідності до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 року № 1461-III, Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний сплачувати Пенсійному фонду збір у 70 % розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по Списку №1, які підлягають відшкодуванню ВАТ, суми пільгових пенсій, виплачених у грудні 2008 року, січні та лютому 2009 року громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_13JL, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 та витрат на їх доставку становить 19631 гривня 14 копійок, а з 1 березня 2009 року по 31 травня 2009 року - 15122 гривні 60 копійок.

Відповідачем зобов'язання по відшкодуванню витрат на виплату вказаним громадянам пільгових пенсій та на їх доставку виконано не було, що не заперечувалась також представником відповідача.

Посилання представника відповідача на те, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відшкодуванню не підлягають, судом було відхилено.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Як безспірно встановлено судом, ВАТ зареєстроване в УПФУ платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування та не заперечує того, що його працівники ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 року № 1461-III, ст. 1, 3, 13 Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ВАТ зобовязаний сплачувати 70 % сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам.

Окрім того, сторонами не заперечується той факт, що відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по Списку №1, які підлягають відшкодуванню ВАТ, суми пільгових пенсій, виплачених у грудні 2008 року, січні та лютому 2009 року громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12 та витрат на їх доставку становить 19631,14 грн., а з 1 березня 2009 року по 31 травня 2009 року 15122,40 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає безпідставним покликання апелянта на те, що оскільки громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повинні отримувати пенсію на підставі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то ВАТ не повинно сплачувати спірні суми по фактичних витрат на виплату та доставку їх пільгових пенсій, оскільки вказані обставини виходять за межі предмету даного спору.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вказані громадяни не оспорювали правомірність призначення їм пенсій саме на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і на даний час рішення про виплату їм пенсій на вказаних підставах є чинним і у рамках даного спору не оспорюються.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Закарпатнерудпром» залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2009 року у справі № 2а-3591/09/0770 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Б.Р.Хобор

ОСОБА_14