Справа № 2а-3174/11/1206
Суддя: Радіонова О.О.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соловей Р.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року справа №2а-3174/11/1206 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Радіонової О.О.

суддів Нікуліна О.А. , Жаботинської С.В.

розглянувши у письмовому Управління Пенсійного фонду України

провадженні апеляційні скарги в м. Брянка Луганської області

ОСОБА_2

на постанову Брянківського міського суду Луганської області

від 10 серпня 2011 року

по адміністративній справі № 2а-3174/11/1206

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України

в м. Брянка Луганської області

про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Брянківського міського суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Брянка Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та сплатити недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09 липня 2007 довічно (арк. спр. 2-5).

Ухвалою Брянківського міського суду Луганської області від 08 липня 2011 року позовні вимоги за період з 09 липня 2007 року по 05 січня 2011 року залишені без розгляду.

Постановою Брянківського міського суду Луганської області від 10 серпня 2011 року позовні вимоги задоволені частково, визнанs неправомірними дії та бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни з 06 січня 2011 року, зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 06 січня 2011 року до 22 липня 2011 року. (арк. спр. 16).

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, відповідно до якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. спр. 19).

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що підстав для застосування мінімального розміру пенсії, передбаченого статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для визначення розміру підвищення пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» немає.

Позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги (арк. спр. 30).

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на Закон України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Під час розгляду справи відповідно до вимог статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України судом першої інстанції застосовано скорочене провадження, тому керуючись пунктом 3 частини 8 цієї статті судова колегія ухвалила здійснити апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має правовий статус «дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням серії № 123721 (арк. спр. 6, 7).

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України від 18 листопада 2004 року № 2195-4 «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон №2195-4).

Згідно з пунктом 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Відповідно до статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин, положення частини третьої статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач повинен був здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії відповідно до наведеної норми закону, але цього не здійснював.

Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-6 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого установлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Зазначені норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19 червня 2011 року, оскільки опубліковані в газеті «Голос України» за 18 червня 2011 року № 110(5110).

На виконання пункту 7 Закону України від 14 червня 2011 року №3491-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Пунктом 6 даної постанови встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог за вказаний період.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 2, 24, 160, 167, 183-2, 184, 195, 197, пунктом 1 статті 198, статтею 200, частиною 1 статті 205, статтею 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Брянка Луганської області та ОСОБА_2 на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 10 серпня 2011 року у адміністративній справі № 2а-3174/11/1206 - залишити без задоволення.

Постанову Брянківського міського суду Луганської області від 10 серпня 2011 року у адміністративній справі № 2а-3174/11/1206 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Брянка Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та сплатити недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу залишити без змін.

Ухвала складена та підписана колегією суддів 02 листопада 2011 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О.Радіонова

Судді О.А. Нікулін

ОСОБА_3