Справа № 2а-7942/11/0542
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Семіряд І.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2011 року справа №2а-7942/11/0542 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Губської Л.В.

суддів Арабей Т. Г. , Геращенка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька на постанову Пролетарського районного суду м. Донецька від 12 вересня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання зробити нарахування до пенсії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання зробити нарахування до пенсії за період з 01.01.2006 року та надалі.

Постановою Пролетарського районного суду м. Донецька від 12 вересня 2011 року позовні вимоги задоволено частково, а саме за період з 12 січня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з цим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки вважає свої дії правомірними.

Відповідно до ч.8 ст.183-2 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач має статус «дитини війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року по теперішній час має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та № 10/рп/2008 від 22.05.2008 року були визнані неконституційними зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV внесеними Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік», чим було відновлено дію ст. 6 Закон № 2195-IV у попередній редакції.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Колегія судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що положення частини 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини(мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачеві як дитині війни у відповідності до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а не Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008р., на застосуванні якого наполягає відповідач, оскільки відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування колегія не вбачає.

Керуючись статтями 183-2,195,197,198, 202, 205,207,211,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька на постанову Пролетарського районного суду м. Донецька від 12 вересня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання зробити нарахування до пенсії - залишити без задоволення, а постанову суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду в порядку письмового провадження постанови, прийнятої у скороченому провадженні, набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Л.В. Губська

ОСОБА_3

ОСОБА_4