Справа № 813/6124/14
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Справа № 876/10797/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Головне управління Держземагенства у Львівській області, з участю прокуратури м. Львова, про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2014 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суд із адміністративним позовом до відповідачів Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просили: 1) визнати протиправними дії та бездіяльність службових осіб Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області у не виконанні рішення сесії Сокільницької сільської ради №122 від 16.07.2004 р. про надання позивачам безоплатно у власність земельних ділянок площею по 0,2 га. для ведення особистого селянського господарства, та рішення Пустомитівського районного суду Львівської області по цивільній справі №2-425 від 08.12.2006 р. про зобов'язання Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області виділити в натурі земельні ділянки для ведення О.С.Г. та встановити межі виділених у власність земельних ділянок в розмірі по 0,2 га.; 2) зобов'язати службових осіб Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області вчинити дії, а саме: - виконати рішення сесії Сокільницької сільської ради №122 від 16.07.2004 р. про надання позивачам безоплатно у власність земельних ділянок площею по 0,2 га. для ведення О.С.Г., та рішення Пустомитівського районного суду Львівської області по цивільній справі №2-425 від 08.12.2006 р. про зобов'язання Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області виділити в натурі земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та встановити межі виділених у власність земельних ділянок в розмірі по 0,2 га. позивачам.

В обгрунтування позовних вимог позивачі покликались на те, що голова Сокільницької сільської ради та голова Пустомитівської районної державної адміністрації безпідставно та всупереч положенням Конституції України, ЗК України та вимогам Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель» не виконують рішення сесії Сокільницької сільської ради № 122 від 16.07.2004 р. «Про надання безоплатно земельної ділянки у власність» в частині надання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 безоплатно у власність земельних ділянок площею по 0,2 га. для ведення особистого селянського господарства на території Сокільницької сільської ради. Також позивачі вказували, що відповідачі протиправно не виконують рішення Пустомитівського районного суду Львівської області по цивільній справі №2-425 від 08.12.2006 р. в частині виділення позивачам в натурі земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та встановлення меж виділених у власність земельних ділянок в розмірі по 0,2 га.. Зазначали позивачі, що на території Сокільницької сільської ради є вільні землі, які можуть бути виділені позивачам.

Відповідачі Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області та Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області позову не визнали, у суді першої інстанції подали заперечення, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2014 р. до розгляду справи залучено третьою особою Головне управління Держземагенства у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради Пустомитівського району щодо невиконання рішення № 122 від 16.07.2004 р. в частині надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатно у власність земельної ділянки по 0,2 га. кожному та у невиконанні рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2006 р. у справі № 2-425 в частині зобов'язання виділити в натурі земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та встановити межі виділених у власність земельних ділянок відповідно до рішення № 122 у розмірі по 0,2 га. ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Зобов'язано Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району виконати рішення №122 від 16.07.2004 р., надати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатно у власність земельну ділянку по 0,2 га. кожному та виконати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2006 р. у справі № 2-425 в частині, що стосується ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме: виділити в натурі земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та встановити межі виділених у власність земельних ділянок відповідно до рішення № 122 у розмірі по 0,2 га. ОСОБА_2 та ОСОБА_3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цією постановою суду від 24.10.2014 року не погодився відповідач Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги предметної підсудності справи, оскільки така справа, з урахуванням п.1 ч.1 ст.18 КАС України підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду. Також вказує апелянт, що позивачі не вказують конкретних посадових осіб Сокільницької сільської ради чиї дії та бездіяльність вважають протиправними, не зазначають норму закону на підставі якої просять зобов'язати виконати рішення сесії Сокільницької сільської ради № 122 від 16.07.2004 р.. Звертає увагу апелянт на те, що в Сокільницькій сільській раді дійсно облікується 85,4181 га. земель с/г призначення, проте згідно генерального плану с. Сокільники, затвердженого 05.04.2012 р. немає вільних земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам. Вважає апелянт безпідставним висновок суду щодо невиконання рішення Пустомитівського районного суду від 08.12.2006 р., оскільки всіма органами та посадовими особами відповідачів вжито всіх необхідних заходів для його виконання. Крім цього, звертає увагу апелянт на те, що позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом з порушенням строків встановлених ст. 99 КАС України, оскільки рішення сесії Сокільницької сільської ради № 122 було прийняте 16.07.2004 р., а рішення Пустомитівського районного суду винесено ще 08.12.2006 р..

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 24.10.2014 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 надали суду апеляційної інстанції письмові та усні заперечення на апеляційну скаргу, в яких просять постанову суду першої інстанції від 24.10.2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням сесії Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 122 від 16.07.2004 р. вирішено надати громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатно у власність земельні ділянки площею по 0,2 га. для ведення особистого селянського господарства з земель державної власності на території Сокільницької сільської ради (а.с. 9, 10).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2006 р. у справі № 2-425/2006 зобов'язано Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області виділити в натурі земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та встановити межі виділених у власність земельних ділянок відповідно до рішення XIII сесії четвертого демократичного скликання № 122 в розмірі по 0,2 га. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 15-22).

Суд апеляційної інстанції враховує, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 року щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржується позивачами.

Відносно апеляційної скарги відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області на постанову суду першої інстанції від 24.10.2014 року, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 18 КАС України визначено предметну підсудність адміністративних справ. Так, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам. Окружним адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган. Справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

З врахуванням наведених вище законодавчих вимог, а також того, що у розглядуваній адміністративній справі одним із відповідачів є Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, а подано позивачами адміністративний позов до Львівського окружного адміністративного суду, то суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено правила предметної підсудності.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки у розглядуваній адміністративній справі позивачі оскаржують дії та бездіяльність відповідачів, які носять триваючий характер, щодо невиконання рішення сесії Сокільницької сільської ради №122 від 16.07.2004 р. та рішення Пустомитівського районного суду від 08.12.2006 р., тому суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про те, що позивачами пропущено строк звернення до адміністративного суду із відповідними позовними вимогами.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити чи прийняті (вчинені) вони : на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження та з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом першої інстанції об'єктивно встановлено та враховано, що відповідачем Сокільницькою сільською радою по даний час не виконані вказані вище рішення сесії Сокільницької сільської ради № 122 від 16.07.2004 року щодо надання безоплатно земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2006 р. у справі № 2-425 щодо виділення в натурі земельних ділянок громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та встановлення меж виділених у власність земельних ділянок.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що в матеріалах адміністративної справи немає належних доказів щодо об'єктивної неможливості виконання Сокільницькою сільської радою вказаних вище рішень, а також щодо вжиття Сокільницькою сільської радою необхідних заходів для їх виконання.

Згідно довідки Відділу Держземагенства у Пустомитівському районі № 01-14/06-1623 від 06.05.2014 р., станом на 01.01.14 р. на території Сокільницької сільської ради за межами населеного пункту в складі земель запасу та інших земель, не наданих у власність та користування облікується 2,5702 га. земель сільськогосподарського призначення (а.с. 36).

Згідно довідки Відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області № 01-14/06-3807 від 06.10.2014 р. за межами населеного пункту с. Сокільники згідно земельно-облікових документів (ф-6зем) облікується 2,5702 га. земель запасу с/г призначення, в межах населеного пункту с. Сокільники облікується 85,4181 га. земель с/г призначення (а.с. 119).

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про те, що рішення сесії Сокільницької сільської ради № 122 від 16.07.2004 року та рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2006 р. не виконуються Сокільницькою сільською радою у зв'язку із відсутністю вільних земель.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про порушення відповідачем Сокільницькою сільською радою прав позивачів у зв'язку з безпідставним невиконанням рішення сесії Сокільницької сільської ради № 122 від 16.07.2004 року «Про надання безоплатно земельної ділянки у власність громадян» та рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2006 р. у справі № 2-425 в частині, що стосується позивачів.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська рада повинна вирішувати питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Повноваження сільської, селищної, міської ради у галузі земельних відносин передбачені, зокрема, статтями 12, 122 ЗК України.

Порядок безоплатної передачі у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, визначений статтею 118 ЗК України та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність змінити постанову суду першої інстанції від 24.10.2014 року, зокрема, в частині щодо визначення дій, які зобов'язана вчинити Сокільницька сільська рада, для відновлення порушених прав та інтересів позивачів у відносинах щодо надання безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, виділення в натурі земельних ділянок і встановлення їх меж.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини цієї постанови в такій редакції: «Зобов'язати Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області вчинити визначені чинним законодавством дії щодо виконання рішення сесії Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 122 від 16.07.2004 р. «Про надання безоплатно земельної ділянки у власність громадян» в частині надання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 безоплатно у власність земельних ділянок площею по 0,2 га. для ведення особистого селянського господарства, та щодо виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.12.2006 р. у справі № 2-425/2006 в частині виділення в натурі земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та встановлення меж виділених у власність земельних ділянок в розмірі по 0,2 га. ОСОБА_2 і ОСОБА_3».

У решта частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.08.2015 року.