Справа № 872/4554/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2015 рокусправа № 808/8750/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 р. по справі № 808/8750/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання нечинним та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати нечинними та скасувати у повному обсязі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 01.07.2014 №Ф- та №Ф-/17-02, прийняті Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області. В обґрунтування позову зазначав, що висновки контролюючого органу, викладені в актах від 08.05.2014 №370/17- «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а також правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за період з 01.04.2011 року по 23.04.2011 року» та №367/1702/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства» не відповідають дійсності, необґрунтовані та не підтверджені документально. Так, для нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб з доходів у вигляді заробітної плати та єдиного соціального внеску необхідна наявність працівника, який виконує роботу за трудовим договором і отримує за це винагороду у вигляді заробітної плати. У періодах, які зазначені у висновках актів перевірки у позивача не було укладено трудових договорів з працівниками. В свою чергу, контролюючий орган, стверджуючи про наявність у позивача таких осіб, в актах перевірок не навів П.І.Б. таких осіб, відсутні посилання на документи, що підтверджують наявність трудових правовідносин, факти нарахування та виплати доходу у вигляді заробітної плати тощо. Вважає, що порушення вимог Закону України «Про оплату праці» не може встановлюватись виходячи із кількості працюючих касових апаратів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Запоріжжя ДФС у Запорізькій області, яка є правонаступником Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, відмовивши у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що позивачем контролюючому органу не надано жодного документу стосовно цивільно-правових відносин із найманими працівниками при тому, що у 2011 року у позивача зареєстровано три касових апарати, з яких працює два, з січня 2012 року по листопад 2012 року - чотири, з яких працює два, з грудня 2012 року зареєстровано чотири працюючих касових апарати, з січня 2013 року по червень 2013 року - чотири працюючих касових апаратів, у липні 2013 року - чотири, з яких працюють три, у серпні 2013 року - чотири працюючих касових апаратів, у вересні 2013 року - також чотири працюючих касових апарати. Заниження податку з доходів фізичних осіб на суму 5 878,05 грн., а також заниження єдиного соціального внеску на суму 25 031,34 грн., за твердженням контролюючого органу, відбулось на підставі того, що перевіркою встановлено реєстрацію за підприємцем декількох касових апаратів, які працювали одночасно, що не було враховано судом при прийнятті оскарженого рішення.

Апелянт, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, до суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У поданих до суду письмових запереченнях позивач вказав про те, що судом першої інстанції дана правильна оцінка наданим доказам, у тому числі, актів перевірок, який не містить опису щодо кількості осіб, які, на думку контролюючого органу, працюють у позивача, не зазначений і розмір виплаченої заробітної плати. Зважаючи на те, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються на припущеннях відповідача, суд правильно задовольнив позов, постановивши законне та обґрунтоване рішення.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи, викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.

Як встановлено судом під час розгляду адміністративного позову, на підставі ч.1 п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 ст.75, п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до направлення від 23.04.2014 № 379 та наказу від 23.04.2014 № 381, старшим державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб, управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя, інспектором податкової та митної справи ІІ рангу Зубко С.Ю., проведена документальна позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, а також правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2011 по 23.04.2014, про що складено акт від 08.05.2014 № 370/17-02/НОМЕР_1. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: п.п.162.1.4 п.162.1 ст.162, ст..163, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України в частині не нарахування та не перерахування податку з доходів фізичних осіб за період з 01.11.2011 по 01.10.2012 та з 01.04.2013 по 01.10.2013 на суму 3 813,45 грн.; п.п. 1 п.2 ст.6, п.8, п.12 ст.9, п.2 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині заниження єдиного соціального внеску на суму 19 470,78 грн.; п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16 «Про обов'язки платників податків», п.168.4.1 п.168.4 ст.168, п.п. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в частині неподання звітів за ф. 1ДФ за 2, 3 та 4 квартали 2011 року, 1, 2,3 квартали 2012 року, а також 2,3 квартали 2013 року. Крім того, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, згідно поданої заяви щодо припинення підприємницької діяльності та відповідно до направлення від 23.04.2014 №378 і наказу від 23.04.2014 №382, Тараненком О.В. начальником відділу податкової контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб, радником податкової та митної служби ІІ рангу проведена документальна позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, про що складено акт від 08.05.2014 №367/1702/НОМЕР_1. Перевіркою встановлені порушення п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.171.2 ст.171, п.176.1 ст.176, п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2013 рік у сумі 535 171,97 грн.; п.п.1 п. 2 ст. 6, п. 8, п. 12 ст. 9, п. 3 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині не нарахування та не сплати у строки, зазначені відповідно до Закону суми єдиного внеску в розмірі 68 080,36 грн. та відповідно до п.п. 3 п. 7.2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фінансової санкції в розмірі 3 404,02 грн. 01.07.2014 ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, на підставі зазначених актів перевірок винесені вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- про нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 19 470,78 грн.; рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 3 404,02 грн.; вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-/17-02 в сумі 68080,36 грн. За результатами адміністративного оскарження рішення скасовано, спірні вимоги залишені без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що контролюючим органом у спірних вимогах сума недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначена безпідставно, оскільки акти перевірок не містять відомостей про нарахування, виплату доходу найманим працівникам.

Колегія суддів погоджується з такими висновками і зазначає, що відповідно до абз.2, 3 п.5.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що ідтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Як вбачається зі змісту актів перевірок та підтверджено відповідачем у письмових запереченнях на позовну заяву і в апеляційній скарзі, до перевірки не надано жодного документу стосовно цивільно-правових відносин з найманими працівниками. В актах перевірок також відсутній опис того, скільки найманих працівників перебували у трудових правовідносинах із позивачем, яку роботу вони виконували, чим підтверджується виплачений їм дохід, його розмір тощо.

Відповідно до ч.9 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, обчислення і сплата якого здійснюються за рахунок сум, на які внесок нарахований.

Отже, сума недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначена спірними вимогами на підставі актів перевірок, висновки якого ґрунтуються на припущеннях, без встановлення обставин, необхідних для розрахунку розміру заборгованості.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, яка частково відтворює зміст актів перевірок, висновків суду першої інстанції не спростовують. Апелянтом також не зазначено, в чому полягають порушення норм процесуального права, що призвели до ухвалення помилкового рішення, а також які норми матеріального права невірно застосовані судом.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій ухвалі, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року у справі № 808/8750/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко