Справа № 2-а-10560/10/2670
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"01" грудня 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Ключковича В.Ю., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Арсенійчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу субєкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2010 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва до субєкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у Оболонському районі міста Києва звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 204 044, 52 грн, який виник через несплату податку з доходів фізичних осіб, податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2010 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2011 року задоволено клопотання представника відповідача про зупинення апеляційного провадження до вирішення справи № 2а-9340/10/2670 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва про скасування податкових повідомлень-рішень Київським апеляційним адміністративним судом.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 січня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення, а судове рішення без змін.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року апеляційне провадження поновлено.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини у справі.

ДПІ в Оболонському районі м. Києва було проведено розрахунок авансових платежів прибуткового податку на 2010 рік. Враховуючи суму очікуваного валового доходу, нараховано суму прибуткового податку у розмірі 1500,00 грн.

На підставі розрахунку авансових платежів ОСОБА_2 було виписано податкове повідомлення на суму 1500,00 грн. з такими строками сплати: 500,00 грн. до 14.05.2010р., 500,00 грн. до 16.08.2010р., 500.00 грн. до 15.11.2010р.

Податкове повідомлення було направлено платнику податків разом з супровідним листом № 1633/к/17-512 від 16.04.2010 року та було отримано, відповідно до підпису відповідача на поштовому повідомленні про вручення 21.04.2011 р. (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що співробітниками ДПІ у Оболонському районі м. Києва було проведено планову виїзну перевірку дотримання відповідачем вимог податкового та валютного законодавства за період 15.04.2008 р. по 31.12.2008 р., за результатами якої складено акт № 338/17-4- від 18.06.2009 року.

На підставі даного акта заступником начальника інспекції прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.06.2009 р. № /0, що було оскаржене відповідачем в адміністративному порядку. За результатами оскарження податкове повідомлення-рішення було залишене без змін та прийнято податкове повідомленн-рішення від 28.09.2009 р. № /1, від 30.11.2009 р. № /2, від 22.02.2010 р. № /3 про стягнення штрафних санкцій на суму 203578,50 грн. За результатами розгляду скарги відповідача ДПА України в задоволенні скарги відмовлено та прийнято було направлено податкове повідомлення-рішення від 22.02.2010 р. № /3, яке було отримано позивачем 26.02.2010 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 58) .

Згідно з п. 5.2.4. п. 5.2 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»процедура адміністративного оскарження закінчується: днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню.

Таким чином, виходячи з наведеного, процедура адміністративного оскарження була закінчена 26.02.2010 року.

Пунктом 5.2.4 Закону № 2181 встановлено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п. 5.3.2. Закону № 2181 у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Однак у встановлений законодавством строк нараховані за рішенням нараховані суми відповідачем сплачено не було.

Згідно облікової картки на початок періоду у відповідача існувала переплата по податку на додану вартість у сум 49,47 грн. Також згідно облікової картки відповідачу було нараховану пеню у розмірі 15,30 грн.

Згідно з підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Підпунктом 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»визначено, що перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання; друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк, друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до підпункту 6.2.4 названого пункту передбачено, що у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій для вільного огляду місці біля входу до приміщення податкового органу.

Судом встановлено, що контролюючим органом було надіслано відповідача першу та другу податкові вимоги, що були отримані останнім 14.04.2010 р. та 20.05.2010 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.38) та підписом позивача на другій податковій вимозі (а.с. 38).

Колегія суддів також зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт несплати відповідачем стягуваного податкового боргу.

Виходячи з цього, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заборгованість відповідача є узгодженою, як наслідок ухвалив рішення про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не може не погодитися з наведеним рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Підунктом 5.3.1. пункту 5.3 статті 5 Закону України № 2181 передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

Згідно з п.п. 5.4.1 вказаного закону узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у встановленому законом порядку після отримання податкових повідомлень-рішень за результатами адміністративного оскарження нараховані суми податкового зобовязання не сплатив, внаслідок чого сума податкового зобов'язання вважається узгодженою, та, зважаючи на те, що не була сплачена платником податків у строки, визначені законом, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо подання до Окружного адміністративного суду м. Києва адміністративного позову про скасування податкових повідомлень-рішень від 25.06.09 р. № /0 та від 28.09.2009 р. № /1 апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки податкове зобовязання відповідача на час направлення йому першої та другої податкових вимог було узгодженим відповідно до вищенаведених положень закону № 2181.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не скористався правом на оскарження направлених йому податковим органом податкових вимог, внаслідок чого в останнього виник податковий борг, про стягнення якого заявив податкових орган в даному адміністративному позові.

Крім цього, з реєстраційного штампу на примірнику адміністративного позову відповідача про скасування податкових повідомлень-рішень вбачається, що останній звернувся з позовом до суду 16.06.2010 року, тобто після отримання другої податкової вимоги (20.05.2010р.)

Стосовно доводів апелянта про те, що про розгляд справи судом першої інстанції в порушення вимог КАС України, його у встановленому законом порядку не повідомлено, то суд апеляційної інстанції зазначає, що вказане твердження спростовується матеріалами справи, оскільки згідно відповіді адресного бюро ГУ МВС України в м. Києві на зазначену бюро адресу відповідача судом було направлено судову повістку з повідомленням про вручення, яку поштовим відділенням було повернуто відправнику у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с. 78).

Відповідно до ст. 37 КАС України у разі відмови адресата від одержання повістки особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці, засвідчує її власним підписом і негайно повертає до адміністративного суду. Особа, яка відмовилася одержати повістку, вважається такою, що її повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 січня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення, а судове рішення без змін

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу субєкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 01.12.2011 року