Справа № 2а-5214/09/1770
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 р. Справа № 77129/09

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції головного управління юстиції у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції до відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції головного управління юстиції у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство УБ РАЕС» про визнання протиправними дій, звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2009 року ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція (далі ОСОБА_1 ОДПІ) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просила визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції головного управління юстиції у Рівненській області (далі ВДВС Кузнецовського МУЮ) в частині накладення арешту на рухоме майно третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство УБ РАЕС» (далі ТОВ «АТП УБ РАЕС»), яке перебуває в податковій заставі, та звільнити його з-під арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця ВДВС Кузнецовського МУЮ від 22.01.2009 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2009 року у справі № 2а-5214/09/1770 позов було задоволено частково. Звільнено з-під арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця ВДВС Кузнецовського МУЮ від 22.01.2009 року, майно, що належить ТОВ «АТП УБ РАЕС» та перебуває в податковій заставі, а саме автосамоскид КРАЗ 6510 д/н НОМЕР_1, автосамоскид КРАЗ 6510 д/н НОМЕР_2, автосамоскид КРАЗ 6510 д/н НОМЕР_3, автосамоскид КРАЗ 256Б1 д/н НОМЕР_4, бортовий автомобіль НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, бортовий автомобіль НОМЕР_11, сідельний тягач МАЗ 54322 д/н НОМЕР_12, сідельний тягач КАМАЗ 5410 д/н НОМЕР_13, сідельний тягач КАМАЗ 5410 д/н НОМЕР_14, сідельний тягач КАМАЗ 5410 д/н ВК 5504 АС, сідельний тягач КАМАЗ 5410 д/н НОМЕР_15, автобус ЛАЗ 695Н д/н ВК 4404, бетонозмішувач ТАТРА 815 д/н НОМЕР_16, напівпричіп рефрижератор АЛКА 97725 д/н ВК 1502 XX, причіп бортовий ГКБ 8350 д/н ВК 1517 XX, причіп бортовий МАЗ 8926 д/н ВК 1506 XX, напівпричіп цементовоз ОДАЗ 9370 д/н 1513 XX, напівпричіп бортовий ОДАЗ 9370 д/н 1509 XX. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 ОДПІ відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ВДВС Кузнецовського МУЮ просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 ОДПІ. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 ОДПІ не є стороною по виконавчих провадженнях, а відтак, виходячи з приписів ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» не вправі оскаржувати постанови державного виконавця, прийняті у ході здійснення такого виконавчого провадження.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається як для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, так і для задоволення вимог інших стягувачів.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не містить заборони щодо звернення стягнення на майно підприємств-боржник що знаходиться у податковій заставі.

Виходячи з приписів ст. 8 вказаного Закону апелянт вважає, що пріоритет податкової застави має місце лише перед правами інших видів застави, передбачених Законом «Про заставу» та не має значення при проведенні державним виконавцем заходів по примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Передбачені статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» обмеження стосуються лише прав заставодержателів за відносинами, що регулюються Законом України «Про заставу», однак не розповсюджуються на відносини податкової застави, яка виникає на підставі Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Окрім того, судом не дано оцінки тому обставинам справи з урахуванням рішенням Конституційного Суду України від 24.03.2005 року № 2-рп/2005 щодо поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 ОДПІ, суд першої інстанції виходив із того, що 28.11.2008 року ОСОБА_1 ОДПІ було зареєстровано податкову заставу рухомого майна ТОВ «АТП УБ РАЕС», а тому з цієї дати на всі активи платника податку розповсюджується право податкової застави.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.

Враховуючи пріоритетність податкової застави, зареєстрованої 28.11.2008 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, по відношенню до публічного обтяження - арешту, зареєстрованого 22.01.2009 року, постанова ВДВС Кузнецовського МУЮ від 22.01.2009 року про арешт майна не може бути перешкодою для звернення стягнення на описане майно цього платника податків, що перебуває у податковій заставі, в процедурі погашення його податкового боргу. Тому позовні вимоги позивача про звільнення майна з-під арешту підлягають до задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання апеляційного суду, в цілому відповідають вимогам матеріального права та дійсним обставинам справи і є правильними.

Як встановлено судом першої інстанції, станом на 19.11.2008 року за ТОВ «АТП УБ РАЕС» рахувалася податкова заборгованість в сумі 66996,52 грн.

28 листопада 2008 року ОСОБА_1 ОДПІ зареєструвала в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна публічне обтяження - податкову заставу рухомого майна ТОВ «АТП УБ РАЕС», про що свідчить витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 21853741.

Вказані дії відповідача третьою особою у судовому порядку не оспорювалися.

З метою погашення податкового боргу ТОВ «АТП УБ РАЕС» позивач ОСОБА_1 ОДПІ прийняла рішення № 290/24- 25 від 26.12.2008р. «Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу», яке також не оскаржувало ся у судовому порядку.

Оскільки борг підприємства станом на 30.12.2008р. склав 102171 грн., податковим керуючим проведено опис заставного майна на суму 189000 грн., про що складений Акт №2 від 30.12.2008р.

Під час реалізації даного майна Кузнецовського ОДПІ було встановлено, що постановою начальника ВДВС Кузнецовського МУЮ від 22.01.2009 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «АТП УБ РАЕС», що перешкоджає стягненню з нього податкового боргу за рахунок його майна.

Пунктом 8.4 ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними фондами» (далі - Закон № 2181) передбачено, що пріоритет податкової застави по відношенню до пріоритетів інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

За пп. 8.6.3 ст. 8 Закону № 2181 надання майна, що перебуває у податковій заставі, у наступну заставу або його використання для забезпечення дійсної чи майбутньої вимоги третіх осіб не дозволяється.

За правилами ст. 37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що податкова застава є одним із видів публічних обтяжень.

Відповідно до положень ст. 39 вказаного Закону публічне обтяження підлягає реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, протягом п'яти днів із дня винесення відповідного рішення, на підставі якого воно виникає. Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.

Відтак, оскільки 28.11.2008 року ОСОБА_1 ОДПІ було зареєстровано податкову заставу рухомого майна ТОВ «АТП УБ РАЕС» (реєстраційний № 21853741), то з цієї дати на всі активи платника податку розповсюджується право податкової застави.

За правилами ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом.

Таким чином, враховуючи пріоритетність податкової застави, зареєстрованої 28.11.2008 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, щодо публічного обтяження - арешту, зареєстрованого 22.01.2009 року, апеляційний суд погоджується із думкою суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача про звільнення майна з-під арешту підлягають до задоволення.

Покликання апелянта на неврахування судом рішенням Конституційного Суду України від 24.03.2005 року № 2-рп/2005 щодо поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу, на переконання апелянта, не стосуються предмету судового розгляду, а відтак до уваги не приймаються.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Кузнецовсткого міського управління юстиції головного управління юстиції у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2009 року у справі № 2а-5214/09/1770 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.Б.Хобор

ОСОБА_2