Справа № 2а/2134/11,6а/440/3/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р. Справа № 876/2218/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 03.02.2015 р. про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про нарахування та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни,-

встановив:

28.04.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про нарахування та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни.

Постановою Буського районного суду Львівської області від 08.12.2011 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії (бездіяльність) управління Пенсійного фонду України у Буському районі Львівської області щодо не нарахування і виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" за період з 28 жовтня 2010 року по 28 квітня 2011 року.

Зобов"язано управління Пенсійного Фонду України у Буському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленому ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 28 жовтня 2010 року по 28 квітня 2011 року з урахуванням ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області задоволено частково, постанову Буського районного суду Львівської області від 08 грудня 2011 року у справі № 2134/11/1303 - змінено, замінивши "щомісячну доплату до пенсії" на "підвищення до пенсії". В решті постанову залишено без змін.

26.01.2015 року ОСОБА_1, відповідно до ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України, подано заяву про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. ОСОБА_1 просить суд визнати поважною причину пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання згідно постанови Буського районного суду Львівської області від 08.12.2011 року № 2-а-2134/2011 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013 року.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що вона не мала змоги вчасно звернутись до суду із заявою про видачу їй виконавчого листа через несвоєчасне отримання копій судових рішень та не була обізнана з термінами звернення до виконання виконавчого листа.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 03.02.2015 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні поданої заяви, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року була надіслана заявниці ще 18 вересня 2013 року. Проте, заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про отримання копії рішення 04.07.2014 року, котру отримала 9.07.2014 року, про що вбачається з матеріалів справи, а до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання вона звернулась лише 26.01.2015 року, покликаючись лише на необізнаність із законодавством.

Як наслідок, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявницею не вказано поважні причини пропущення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а необізнаність із законодавством суд вважає необ'єктивною причиною.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану ухвала та прийняти нову, якою поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд, дослідивши матеріали апеляційної скарги, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, вважає за необхідне її відхилити, із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV (із змінами і доповненнями), примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

В контексті вищевикладених норм Закону, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 не зверталась до суду першої чи апеляційної інстанції із заявою про видачу їй виконавчого листа, на виконання судового рішення, що набрало законної сили. Зокрема постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області задоволено частково, постанову Буського районного суду Львівської області від 08 грудня 2011 року у справі № 2134/11/1303 - змінено, замінивши "щомісячну доплату до пенсії" на "підвищення до пенсії". В решті постанову залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції від 17.09.2013 року набрала законної сили 24.09.2013 року, тобто через 5 днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі. Однак, ОСОБА_1 не зверталась до суду та не отримувала виконавчого листа для подальшого виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження", строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

В силу ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.261 КАС України, стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Як наслідок, беручи до уваги вищенаведені правові норми Закону України "Про виконавче провадження" та ст.261 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що в даному випадку ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання - передчасно (за відсутності самого виконавчого листа). Тому, оскільки виконавчий лист не було видано судом, то і відсутні правові підстави для розгляду заяви позивача.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання - слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке не підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд ,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Буського районного суду Львівської області від 03.02.2015 р. про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2а/2134/11, 6-а/440/3/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 11.09.2015 року.