Справа № 755/32630/14-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Нестеровському Б.Ю., Івіній В.Г., Сазоновій В.Г., Іовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на дії суб'єкту владних повноважень у сфері управлінської діяльності з вимогою вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати дії відповідача щодо відмови йому у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення протиправними; зобов'язати відповідача встановити йому статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи1 категорія, безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням, а також інвалід 2 групи, причина інвалідності захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Звернувшись до відповідача із заявою з проханням видати посвідчення інваліда війни, в обґрунтування підстав для видачі посвідчення інваліда війни він надав: копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), з вкладкою учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, довідку МСЕК, які доводять, що інвалідність ним була отримана саме внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; копії документів, які підтверджують його участь в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань ЦО, а саме: копія довідки Штабу Цивільної оборони Української РСР № 44 від 02 лютого 1987 року, довідки № 13/128 від 24 липня 1991 року про те, що він був безпосередньо зайнятий на роботах у зоні відчуження Чорнобиль. У відповідь на його заяву відповідач надіслав лист-вимогу, у якій зазначено, що у наданих документах відсутні відомості про залучення його особисто до формування Цивільної оборони, а тому підстави для розгляду питання встановлення йому статусу «Інвалід війни» та видачі відповідного посвідчення відсутні. Вважає відмову відповідача протиправною та такою, що порушує його законні права щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав. Він вважає, що видана йому довідка Штабом Цивільної оборони Української РСР № 44 від 02 лютого 1987 року про те, що він приймав участь в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС є достатнім підтвердженням його участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, що в повній мірі відповідає змісту пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому він має право на встановлення статусу інваліда війни та отримання «Посвідчення інваліда війни».

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. В подальшому, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у запереченні, долучених до матеріалів справи, просив відмовити у його задоволенні. В подальшому, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з проханням розглянути справу без його участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази приходить до наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони (далі - ЦО), які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 січня 2008 року ОСОБА_1 було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) (а.с.10).

Відповідно до вкладки № НОМЕР_1 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1 серія НОМЕР_2), ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.11).

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу посвідчення інваліда війни, як особі, яка залучалася до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Листом від 07 листопада 2014 року № 37/09-9619, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації повідомило позивачу, що з наданих ним документів та в матеріалах його особової справи ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС І категорії відсутні будь-які документи про залучення його до формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим управлінням направлено запит до Державної служби надзвичайних ситуацій України (а.с.5).

Відповідно до листа-відповіді Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 25 листопада 2014 року № 37/09-10255, позивачу було відмовлено у наданні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення у зв'язку з відсутністю документів про залучення його до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями сторони відповідача, з огляду на наступне.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону, до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90, "в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет … Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников…".

Як вбачається з відомостей трудової книжки ОСОБА_1, останнього з 01 липня 1986 року було призначено на посаду інспектора по основній діяльності відділу матеріального забезпечення Штабу Цивільної оборони УРСР (наказ начальника штабу Цивільної оборони Української РСР № 250 від 30 червня 1986 року).

Згідно довідки № 13/128, виданої Штабом Української РСР 24 липня 1991 року, ОСОБА_1 в період з травня по вересень 1986 року приймав участь безпосередню участь в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в 30-км зоні (а.с.15).

Відповідно до довідки № 11/453, виданої Штабом Цивільної оборони Української РСР 14 серпня 1986 року, ОСОБА_1 працює старшим інспектором Цивільної оборони Української РСР (а.с.18).

Згідно довідки № 44, виданої Штабом Цивільної оборони Української РСР 02 лютого 1987 року, ОСОБА_1 приймав участь в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.14).

Відповідно до довідки № 1/1442, виданої Штабом Цивільної оборони Української РСР, ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження в період: з 18 травня 1986 року по 23 травня 1986 року, з 12 червня 1986 року по 16 червня 1986 року, з 27 жовтня 1986 року по 28 жовтня 1986 року по місцю роботи у Штабі Цивільної оборони України виплачена заробітна плата в сумі 96 карбованців (а.с.16).

Згідно довідки серії КВ1 № 002803 про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 70 % безстроково (а.с.12).

Відповідно до експертного висновку № 696, складеного Київською регіональною міжвідомчою експертною комісією по встановленню причинного зв'язку захворювань та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, ОСОБА_1 установлено діагноз: ЦАС. Артеріальною гіпертензією з кризовим перебігом. ДЕП - 2 ст.з. екстра пірамідною симптоматикою, вестибулокординаційними порушеннями, церебростенічний с-м. При цьому, встановлені захворювання зв'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.13).

Таким чином, вказані відомості підтверджують факт участі позивача у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302.

Згідно з пунктом 2 Положення, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно з п. 10 даного положення «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Відмовляючи позивачу у призначенні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, відповідач посилається на копії наказів та відповідну довідку № 28-3/24/394 від 19 листопада 2014 року, направлену на їх адресу Державною службою України з надзвичайних ситуацій, в якій зазначила, що наказом начальника штабу Цивільної оборони Української РСР від 25 жовтня 1986 року № 425 з 27 по 28 жовтня 1986 року позивач направлявся у службове відрядження у м. Іванків Київської області для виконання спеціального завдання, при цьому зазначений у довідці населений пункт не відноситься до зони відчуження. Крім того, відповідач в обґрунтування відмови у присвоєнні статусу та видачі свідоцтва посилався на той факт, що в довідці про підвищу заробітну плату позивача період роботи в зоні відчуження зазначено з 18 по 23 травня 1986 року та 12 по 16 червня 1986 року, тобто раніше ніж останній був зарахований на роботу (01 липня 1986 року).

В той же час, вказані відомості не можуть свідчити про те, що позивач не виконував робіт по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в складі Цивільної оборони, оскільки спростовуються довідками, виданими Штабом Цивільної оборони УРСР. Також, довідка № 28-3/24/394 від 19 листопада 2014 року, видана Державною службою з надзвичайних ситуацій, містить лише відомості про перебування ОСОБА_1 з 27 жовтня по 28 жовтня 1986 року у службовому відрядженні у м. Іванків Київської області з метою виконання спеціального завдання, проте не свідчить про відсутність причино-наслідкового зв'язку отриманого позивачем, внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, захворювання та безпосередньо визначеною позивачу другою групою інвалідності, беручи до уваги те, що експертним висновком підтверджено взаємозв'язок захворювання позивача та участю у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Крім того, як вбачається з витягу з протоколу засідання Комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 18 грудня 2014 року, було визнано видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) ОСОБА_1 безпідставною з повідомленням органів виконавчої влади (а.с.38).

В подальшому, рішення Комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було оскаржено позивачем до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2015 року, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та скасовано рішення Комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при Департаменті соціальної політики Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18 грудня 2014 року, оформлене протоколом № 11, в частині видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) ОСОБА_1 безпідставною та вилучення його посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади. Вказаною постановою було встановлено, що на підставі встановлення причинно-наслідкового зв'язку захворювання з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та визначенням 2 групи інвалідності безстроково і було видане посвідчення позивачу в 2008 відповідачем 2 із зміною категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 2 на 1, та яке не може бути скасоване з підстав відсутності підтвердження роботи в зоні відчуження.

З огляду на викладене та враховуючи наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що оскільки позивач був залучений до складу формувань цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та став інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, то відмова відповідача щодо встановлення йому статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення є необґрунтованою та такою, що порушує його право на одержання вказаного статусу та пов'язаного з ним соціального захисту, що зумовлює необхідність визнання судом такої відмови протиправною.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на дії суб'єкту владних повноважень у сфері управлінської діяльності з вимогою вчинити певні дії.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, Положенням про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90, ст. ст. 11, 17, 71, 94, 158-163, 186 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на дії суб'єкту владних повноважень у сфері управлінської діяльності з вимогою вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни - неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: