Справа № 2а-2457/11/1227
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юрченко І.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 року справа №2а-2457/11/1227 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Юрко І.В.

суддів Блохін А. А. , Компанієць І.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Стаханові Луганської області на постанову Стахановського міського суду Луганської області від 01 липня 2011 року у справі № 2а-2457/11/1227 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Стаханові Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як «дитині війни»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Стаханові Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як «дитині війни».

Постановою Стахановського міського суду Луганської області від 01 липня 2011 року позовні вимоги задоволені.

Визнана неправомірною бездіяльність відповідача щодо несплати підвищення до пенсії позивачу з 06.12.2010 року по 18.06.2011 року. Зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, з 06.12.2010 року по 18.06.2011 року з урахуванням фактично сплачених сум.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається по-перше, на те, що Закони України «Про державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії» та «Прожитковий мінімум» відносяться до загальних норм, яким держава задекларувала відповідні показники, тоді як Закон України «Про соціальний захист дітей війни» є спеціальним законом. Відповідач вважає, що саме спеціальним законом повинно бути обумовлено, який саме прожитковий мінімум на одну особу (для працездатних, непрацездатних чи ін.) використовувати при розрахунку розміру пенсії, як дитині війни. По-друге, відповідач вважає, що питання, повязані з підвищенням пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» слід вирішувати шляхом внесення змін в діюче законодавство України. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховані положення ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких - фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не бюджету Пенсійного фонду України. Апелянт посилаючись на ст. 72 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вказує, що кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач віднесений до категорії дітей війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Водночас ст. 7 цього закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року за № 1646, встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 листопада 2009 року - 573 гривень, з 1 січня 2010 року - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень.

Статтею 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» № 2154 від 27 квітня 2010 р., встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Оскільки норми наведених вище законів щодо спірних відносин не змінювалися з 22.05.2008 р., та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача з 13.01.2011 року по 18.06.2011 року з урахуванням фактично сплачених сум.

Крім того, приймаючи до уваги роз'яснення Вищого Адміністративного суду від 01.12.2009 року №1623/13/13-09 - нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Стаханові Луганської області на постанову Стахановського міського суду Луганської області від 01 липня 2011 року у справі № 2а-2457/11/1227 залишити без задоволення.

Постанову Стахановського міського суду Луганської області від 01 липня 2011 року у справі № 2а-2457/11/1227 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Стаханові Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як «дитині війни» залишити без змін.

Ухвала прийнята в порядку письмового провадження є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Юрко

Судді А.А. Блохін

ОСОБА_3