Справа № 824/1306/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1306/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кушнір В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

08 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та ОСОБА_5 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної фіскальної служби України, Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Також, не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить змінити рішення суду першої інстанції, а саме суму, яка підлягає стягненню у розмірі 67 488,08 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги, також заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2015 року - змінити.

Представники відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її, а апеляційну скаргу позивача відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 з 1995р. проходив державну службу в митних органах України, де працював на різних посадах, що підтверджується копією трудової книжки.

Наказом Державної митної служби України № 107-к від 25.01.2012 р. По особовому складу Чернівецької обласної митниці за порушення Присяги державного службовця, відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України Про державну службу припинено перебування ОСОБА_5 на державній службі в митних органах з 26.01.2012 р. (встановлено постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2013р.).

Вважаючи наказ та мотиви звільнення незаконними, позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2013р.:

- визнано протиправним звільнення ОСОБА_5 та скасовано наказ Державної митної служби України №107-к від 25.01.2012 р., в частині припинення перебування його на державній службі в митних органах України;

- поновлено ОСОБА_5 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької обласної митниці з 26.01.2012 р.;

- стягнуто з Чернівецької обласної митниці на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2012 р. за виключенням заробітної плати за 1 місяць.

У частині позовних вимог про поновлення на державній службі в митних органах України на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької обласної митниці ОСОБА_5 постанова підлягала до негайного виконання.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2013р. №2а/2470/372/12 постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної митної служби, правонаступником якої є Міністерство доходів і зборів України, Чернівецької обласної митниці про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, - змінено. Абзац 4 резолютивної частини постанови викладено в наступній редакції: "Стягнути з Чернівецької обласної митниці на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2012 року по 15.08.2013 року в розмірі 67534,72 грн.".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.06.2014 р. залишено постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2013р. та постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013р. в незміненій частині - без змін.

На підставі заяви ОСОБА_5 від 21.11.2013р. йому здійснено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.01.2012р. по 15.08.2013р. в розмірі 67534,72грн., з вирахуванням сум допомоги по безробіттю отриманої у Новоселицькому центрі зайнятості та обов'язкових податків (даний факт сторонами не заперечувався).

З матеріалів справи видно та не заперечувалось сторонами, що 08.07.2014р. ОСОБА_5 видано виконавчий лист №2а/2470/372/12 про примусове виконання пунктів 2, 3 та 5 постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013 р.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.10.2014р. про заміну сторони виконавчого провадження замінено боржника у виконавчому провадженні ВП №44418719, а саме замінено Державну митну службу України на Державну фіскальну службу України.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.11.2014р. №2а/2470/372/12 змінено спосіб і порядок виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2013р., а саме постановлено: поновити ОСОБА_5 на посаду, яка відповідає кваліфікаційним вимогам посади старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці Міндоходів або на рівнозначну посаду з 26.01.2012р.

Відповідно до наказу ДФС України від 17.01.2015р. №134-о Про виконання рішення суду скасовано наказ ДМС України від 24.01.2012р. №107-к "По особовому складу Чернівецької обласної митниці".

Надалі, ОСОБА_5 оголошено наказ Державної фіскальної служби України від 17.01.2015р. №134-0. По особовому складу митних органів щодо скасування наказу Державної митної служби України від 25.01.2012р. №107-к По особовому складу Чернівецької обласної митниці в частині припинення 26.01.2012р. перебування на державній службі в митних органах. Також, наказано вважати ОСОБА_5 таким, що приступив до виконання обов'язків інспектора митного поста Чернівецької митниці ДФС з 26.01.2015р. з посадовим окладом згідно штатного розпису митниці.

У зв'язку із поновленням ОСОБА_5 26.01.2015 р. на посаді старшого інспектора митного поста Вадул-Сірет Чернівецької митниці Міндоходів, кадровою службою були внесені відповідні записи у його трудову книжку ЛТ-І №1769960.

На письмове звернення від 09.02.2015 р. відповідача щодо виплати середньомісячної заробітної плати за час затримки виконання рішення суду з 16.08.2013р. по 26.01.2015р., ОСОБА_5 отримав відповідь від 14.02.2015р. №1369/24-70-10-12/01-С-4, якою його повідомлено, що проведення виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.08.2013 р. по 25.01.2015 р. відповідно до положень ст.236 КЗпП України можливе лише за ухвалою органу, який розглядав трудовий спір .

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обовязковості судових рішень закріплений і в статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якої постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Крім цього, частиною пятою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, суд приходить до висновку про те, що у Чернівецькій митниці Державної фіскальної служби України був обовязок щодо негайного виконання рішення суду від 21 червня 2013 року в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької обласної митниці.

Однак, в ході розгляду справи було встановлено, що позивача було поновлено на роботі лише наказом від 17 січня 2015 року №134-о, а до роботи він приступив 26 січня 2015 року згідно наказу від 26 січня 2015 року №38-о.

Таким чином, період з 21 червня 2013 року по 25 січня 2015 року є повним часом затримки в поновленні ОСОБА_5 на роботі в митних органах за судовим рішенням.

При цьому, з огляду на вказані вище норми, безпідставними є доводи відповідача - 1 стосовно того, що ОСОБА_5 свідомо не звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа у справі №2а/2470/372/12 щодо негайного виконання судового рішення в частині поновлення його на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року у справі №2а/2470/372/12 в частині поновлення на роботі ОСОБА_5 підлягала негайному виконанню незалежно від наявності або відсутності виконавчого провадження. Сама постанова є підставою для її виконання.

Відтак, суд вважає, що при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника такий має право на оплату вимушеного прогулу. Це право передбачене статтею 236 Кодексу законів про працю України.

З матеріалів справи видно, що позивач звертався до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України із заявою щодо виплати середньомісячної заробітної плати за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, на що отримав відмову, внаслідок чого і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

В ході розгляду справи було встановлено судом, на підставі заяви ОСОБА_5 від 21.11.2013р. йому здійснено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.01.2012р. по 15.08.2013р. в розмірі 67 534,72 грн., з вирахуванням сум допомоги по безробіттю отриманої у Новоселицькому центрі зайнятості та обов'язкових податків.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року в сумі 67 488,08 грн. суд вказує наступне.

Відповідно до аб. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (далі - Порядок), у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, не передбачених аб.аб. 1-2 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плаї а обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Абз. 4 п. 2 Порядку визначено, що, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу п. 4 Порядку.

Згідно з останнім абзацом п. 4 Порядку, в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Оскільки, ОСОБА_5 не працював впродовж 4 місяців, що передували події - прийняттю судового рішення 15.08.2013 року, затримка виконання якого відбулася, середня заробітна плата за час затримки виконання судовою рішення обчислюється відповідно до останнього абзацу п. 4 Порядку.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що при розрахунку суми можливого заробітку ОСОБА_5К, за період затримки виконання рішення суду з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року необхідно застосовувати Довідку про можливі доходи за період затримки виконання рішення суду з 16.08.2013 року по 25.01.2015року № 2546/24-70-05-16/01 від 27.03.2015 року (а.с.54).

Таким чином, виходячи зі встановлених обставин справи, враховуючи зазначені положення закону, а також беручи до уваги положення абз.3 п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, та довідку Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 27.03.2015 року №2546/24-70-05-16/01 про можливі доходи за період затримки виконання рішення суду з 16.08.2013 року по 25.01.2015 року, суд погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 16 серпня 2013 року по 25 січня 2015 року в розмірі 20 981,50 грн.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

ОСОБА_6