Справа № 2а-2386/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 р. Справа № 3886/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Кушнерика М.П., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як ветерану війни,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача - до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як ветерану війни до 5 травня.

Позивачка посилалась на те, що їй як ветерану війни згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" повинна виплачуватись разова щорічна грошова допомога в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, проте відповідач всупереч вимогам даного Закону виплачував дану допомогу в меншому розмірі.

Тому, позивачка просила зобовязати відповідача виплатити недоплачені суми разової щорічної грошової допомоги як ветерану війни до 5 травня за 2007-2010 роки в розмірі 5942,00 грн.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2011 року позов задоволено частково.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової щорічної допомоги до 5 травня відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2007-2010 роки з урахуванням виплачених сум.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Зокрема, апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що управління праці належним чином виконало свій обовязок перед позивачкою з виплати їй щорічної допомоги як ветерану війни до 5 травня, оскільки виплата здійснювалася фіксованими сумами згідно до постанови КМ України № 177 від 18.02.2004 року.

Оскільки, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, тому, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка як ветеран війни має право на отримання разової щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату оспорюваної допомоги позивачці відповідно до вимог Закону.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка є ветераном війни, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 9).

Позивачкою, відповідно до листа-відповіді відповідача, отримано разову грошову допомогу: в 2007 році в розмірі 55 грн., в 2008 році 65 грн., в 2009 році 70 грн., в 2010 році 120 грн. (а.с.10).

Відповідно до статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" 3551-XII від 22.10.1993 року який набрав чинність з 01.01.1994 року щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до вимог статті 17 вищевказаного Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законом України від 19.06.2003 р. N 968-IV вищезгаданий Закон доповнено статтею 171 відповідно до частини 4 якої, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України, виключно Законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. За цим конституційним приписом у разі якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата грошової допомоги для учасників бойових дій, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що Законом України "Про Державний бюджет на 2004 рік", Законом України "Про Державний бюджет на 2007 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" обмежувалась дія статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішеннями Конституційного Суду України від 01.12.2004 N 20-рп/2004, від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 і від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 визнавались неконституційними положення Законів України "Про Державний бюджет України на 2004, 2007 і 2008 роки", якими зупинялись на ці роки дія статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки норми Законів, якими обмежувалась дія ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" 3551-XII від 22.10.1993 року визнані неконституційними і втратили свою чинність, то у 2009 році ст. 14 цього Закону діяла у редакції відповідно до якої, щорічно до 5 травня ветеранам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними лише за 2009-2010 роки.

Згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом 30.05.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як ветерану війни за 2007-2010 роки слід залишити без розгляду.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність постанови суду першої інстанції щодо незастосування до спірних правовідносин строку звернення до суду, тому оскаржувану постанову належить скасувати та прийняти ухвалу про залишення позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 203, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2011 року скасувати та прийняти ухвалу, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як ветерану війни за 2007-2010 роки залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : М.П. Кушнерик

ОСОБА_2