Справа № 2а-19199/10/2670
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

м. Київ

03 березня 2011 року 12:27 год. № 2а-19199/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Тимкович І.О.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" (далі ТОВ "Практікер Україна") до Державної по-даткової інспекції у Дніпровському районі Києва (далі ДПІ) про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14 грудня 2010 року № НОМЕР_1,

в с т а н о в и в:

У грудні 2010 року ТОВ "Практікер Україна" звернулося до суду з позовом, у якому просить скасувати рішення ДПІ від 14 грудня 2010 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 695791,50 грн. за порушення вимог Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон № 265/95).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про відсутність порушення ним вимог Закону № 265/95, оскільки при проведенні розрахункових операцій з повернення покупцям коштів за товар, що ними повертався продавцю (позивачу), останнім роздрукову-валися та видавалися цим особам відповідні розрахункові документи (видаткові чеки), які підтверджують проведення розрахункової операції. Позивач зазначив, що окремі недоліки у заповненні розрахункових документів, які, на думку перевіряючих, мали місце, не є порушенням вимог Закону № 265/95 та підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій. У додаткових письмових поясненнях позивач зазначив про відсутність у ДПІ документального підтвердження бази для розрахунку штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач у письмових запереченнях (а.с. 23-25) не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що видаткові чеки позивача не містять "назву операції виплати", тому ДПІ правомірно застосовано штрафні санкції.

На судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, враховуючи додаткові письмові пояснення. Пояснила, що всі необхідні реквізити у видатковому чеку наявні і у своїй сукупності підтверджують проведення розрахункової операції з повернення коштів за придбаний товар, що повертався покупцям.

Представник відповідача не визнала позов, посилаючись на обставини, зазначені у письмових запереченнях, та результати перевірки. Зазначила, що у видаткових чеках мало було б бути вказано назву операції виплати "видача", "повернення".

На підставі поданих сторонами та витребуваних судом письмових доказів і пояснень представників сторін, суд встановив наступне.

14 грудня 2010 року ДПІ прийнято рішення № НОМЕР_1 (форми "С"), яким за пору-шення п. 1 ст. 3 Закону № 265/95 та згідно з п. 1 ст. 17 цього Закону до позивача застосовано фінансові санкції у сумі 695791,50 грн. (а.с. 13, 26).

Як вказано у рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій воно прийнято на підставі акта від 1 грудня 2010 року № 0501/26/53/23/-33938302.

У дійсності акт перевірки складено 24 листопада 2010 року та зареєстровано в органі державної податкової служби за місцем здійснення діяльності позивача 25 листопада 2010 року за № 0938/26/57/23/33938302 та в органі державної податкової служби за місцем реєстрації позивача 1 грудня 2010 року за № 0501/26/53/23/-33938302 (а.с. 9-12, 28, 29).

Даний акт складений співробітниками Державної податкової інспекції у Святошинсь-кому районі м. Києва за наслідками проведеної ними планової перевірки господарської оди-ниці гіпермаркету, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 12, суб'єкта господарської діяльності ТОВ "Практікер Україна" (ідентифікаційний код: 33938302), на предмет дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Під час перевірки перевіряючими придбано товар дві пачки "Родентициду Смерч" загальною вартістю 23,98 грн., про що позивачем суб'єктом господарювання роздруковано та видано фіскальний касовий чек від 24 листопада 2010 року № 105 (а.с. 16, 33). У подальшому перевіряючими повернуто придбаний товар (дві пачки "Родентициду Смерч" загальною вартістю 23,98 грн.) та отримано кошти у сумі 23,98 грн., про що позивачем складено акт повернення товару (грошових коштів) від 24 листопада 2010 року № НОМЕР_2 засвідчений підписами (а.с. 15) та видано видатковий чек від 24 листопада 2010 року № 11 (а.с. 16, 33).

Як зазначено у акті перевірки, розрахункові операції проводяться через реєстратор розрахункових операцій (далі РРО) "Datecs FP-T260" заводський № ДЩ 20002574, фіскальний № НОМЕР_3, поставлений на облік в органі державної податкової служби (пп. 2.1.1); при проведенні розрахункової операції на суму 23,98 грн. відповідний розрахун-ковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції, роздруковувався, фіскальний режим роботи РРО забезпечений (пп.пп. 2.2.7 2.2.9), наявні та цілісні пломби РРО серії ГБ № 313610, № 313611 (пп. 2.2.11), забезпечується друк та зберігання фіскальних звітних чеків (пп. 2.2.12), сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків відповідає тій, яка зазначена у денному звіті РРО (пп. 2.2.13).

У пп. 2.2.14 акта додатково встановлено, що на момент перевірки в гіпермаркеті здійснюється роздрібна торгівля товарами за готівковий та безготівковий розрахунок із застосуванням 12-ти РРО. При купівлі товару 2-ох пачок "Родентициду Смерч" вартістю 23,98 грн. роздруковано і видано відповідний розрахунковий документ (фіскальний чек від 24 листопада 2010 року № 105). При поверненні вказаного товару, реєстрацію розрахункової операції з видачі коштів за повернутий товар проведено без роздрукування відповідного розрахункового документа, а саме видатковий чек від 24 листопада 2010 року № 11 не містить обов'язкового реквізиту "назва операції виплати". До перевірки надано акти на повернення товару та видаткові чеки за період з 1 листопада 2010 року по 23 листопада 2010 року включно, на загальну суму повернутого товару 139158,30 грн., які не містять "назви операції виплати".

Перевіркою встановлено порушення п. 1 ст. 3 Закону № 265/95, пп. 4.2 Положення про Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за № 105/5296 (далі Положення), що і стало підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно із розрахунком до акта перевірки (а.с. 57) сума фінансових санкцій визначена у згідно з п. 1 ст. 17 Закону № 265/95 у п'ятикратному розмірі вартості повернутих товарів: 139158,30 грн.*5= 695791,50 грн.

Аналізуючи встановлені факти, оцінюючи доводи сторін та подані ними докази, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з такого.

Спірні правовідносини між сторонами стосуються правомірності застосування контро-люючим органом фінансових санкцій до позивача на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265/95 та регулюються зазначеним Законом.

Статтею 1 Закону № 265/95 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що РРО застосовуються суб'єктами підприємницької діяльності, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти. Встановлення норм щодо застосування або незастосування РРО в інших законах не допускається.

Згідно із п. 1 ст. 3 Закону № 265/95 (порушення якого встановлено перевіряючими) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Пунктом 1 ст. 17 Закону № 265/95 передбачено, що у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки, до суб'єкта господарювання застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність.

Згідно із ст. 2 Закону № 265/95 розрахункова операція приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послу-гу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця (абз. 4); РРО пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг) (абз. 3); ЕККА РРО, який додатково забезпечує попереднє програмування найменування і ціни товарів (послуг) та облік їх кількості, друкування розрахункових та інших звітних документів (абз. 5); розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку РРО або заповнений вручну (абз. 15).

Згідно із ст. 8 Закону № 265/95 форма, зміст розрахункових документів встановлю-ються Державною податковою адміністрацією України.

Відповідно до п. 4.1 розділу 4 Положення фіскальний касовий чек видачі коштів (видатковий чек) це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків у разі видачі коштів покупцеві при поверненні товару, рекомпенсації послуги, прийнятті цінностей під заставу, виплаті виграшів у державні лотереї та в інших випадках.

Пунктом 4.2 цього ж розділу передбачено, що видатковий чек повинен містити обов'язкові реквізити, зокрема, "назву операції виплати".

Слід зазначити, що ні Закон № 265/95, ні Положення не визначають і не конкрети-зують назву реквізиту "назва операції виплати" як, наприклад: "повернення", "виплата", "видача", "отримання", "одержання" тощо.

У спірній по справі ситуації, позивач, здійснивши роздрібний продаж товару, роздруковував фіскальний касовий чек, а при поверненні товарів (коштів) видатковий чек.

За своєю формою фіскальний касовий і видатковий чеки є різновидами розрахункових документів, що підтверджують проведення відповідної розрахункової операції. Позивачем вірно застосовувалася форма розрахункових документів відповідно до проведеної розрахун-кової операції, сфери призначення РРО і виду діяльності позивача, зокрема, при видачі коштів при поверненні товару через РРО роздруковувався та видавався саме видатковий чек. Зазначені обставини не заперечувалися представником відповідача в судовому засіданні.

Як вбачається із наявних у справі копій видаткових чеків, вказані у них відомості відповідають вимогам щодо форми і змісту цього виду розрахункового документа, при цьому назва операції виплати визначена як артикул і назва товару, що повертається, та знак "-" (мінус) перед сумою виданих коштів, що узгоджується із положеннями розділу 4 Положення, а отже зазначена у видаткових чеках інформація підтверджувала факт повер-нення товару (видачу коштів), тобто підтверджувала здійснення розрахункових операцій, відтак забезпечується дотримання вимог та функцій Закону № 265/95.

Про додержання позивачем дисципліни щодо проведення готівкових розрахунків за товар свідчить складений акт повернення товару (грошових коштів) від 24 листопада 2010 року № НОМЕР_2, як передбачено абз. 1 п. 4.8 розділу 4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року № 614, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за № 107/5298.

Як вже зауважив суд, чинним законодавством не визначено саму назву операції виплати як-то "повернення", "виплата", "видача", "отримання" тощо, про необхідність зазначення чого стверджує представник відповідача, а в силу ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Таким чином, оскільки законодавством не вимагається зазначення у видаткових чеках таких слів (термінів) як "повернення", "виплата", "видача" чи "отримання", то їх відсутність у видаткових чеках позивача за наявності всіх інших обов'язкових реквізитів, що підтверджують факт повернення товарів та видачу (отримання, повернення) коштів, не є порушенням вимог Закону № 265/95 взагалі та п. 1 ст. 3 цього Закону зокрема, а тому такі спірні видаткові чеки суд вважає відповідними розрахунковими документами.

Крім цього, законодавцем встановлена відповідальність суб'єктів господарювання виключно за порушення норм Закону № 265/95, зокрема за нероздрукування відповідного розрахункового документа, водночас цей Закон не визначає умов невідповідності розрахункових документів, а в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із зазначеними положеннями Закону № 265/95 кореспондується ч. 2 ст. 241 Господар-ського кодексу України, згідно з якою перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Суд зауважує, що у п. 1 ст. 17 Закону № 265/95 встановлена відповідальність у вигляді фінансових санкцій у п'ятикратному розмірі вартості проданих (повернутих) товарів за:

1) проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів;

2) непроведення розрахункових операцій через РРО;

3) нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує вико-нання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Матеріалами справи та поясненнями представників сторін підтверджено, що позива-чем розрахункові операції з видачі покупцям коштів за товар, що ними повертався, проводився на повну суму вартості проданих товарів через РРО з роздрукуванням і видачею відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання такої розрахункової операції.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що здійснене відповідачем адміністра-тивне нарахування у розмірі 695791,50 грн. не ґрунтується на законі, а тому рішення ДПІ від 14 грудня 2010 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій підлягає скасуванню.

Крім всього іншого, суд зазначає також, що фінансова санкція, передбачена у п. 1 ст. 17 Закону № 265/95, застосовується контролюючим органом у разі, якщо перевіркою доказово встановлено суму розрахункових операцій, проведених без роздрукування (видачі) розрахункового документа при здійсненні таких розрахункових операцій.

Водночас у справі відсутні документальні докази, які б підтверджували обставини, зазначені у акті перевірки, щодо загальної вартості товарів, які були повернені покупцями, у розмірі 139158,30 грн. Загальна вартість товарів за наявними у справі видатковими чеками (а.с. 33-56) складає лише 575,45 грн.

При вирішенні справи суд зважає на правову позицію, висловлену колегією суддів Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 23 листопада 2010 року № К-10340/08.

Виходячи з меж позовних вимог, враховуючи викладені факти і мотиви та беручи до уваги приписи ст. 19 Конституції України, а також критерії оцінювання рішень суб'єктів владних повноважень, визначені ст. 2 КАС, суд доходить висновку про скасування рішення ДПІ від від 14 грудня 2010 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 695791,50 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 69, 70, 71, 76, 79, 86, 138, 158163 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна".

2. Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва від 14 грудня 2010 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 695791,50 грн.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" судові витрати (державне мито) у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга на постанову подається до протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Д.А. Костенко