Справа № 2а-2611/09/1370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. < Текст >Справа № 64025/09/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Кушнерика М.П., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Грущенко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Хімфарб» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2009 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хімфарб» до Львівської митниці, головного управління Державного казначейства у Львівській області, третя особа представництво «Саламандр Індустрія- Продукте Гмбх» в Україні, м. Київ, про визнання неправомірною довідки про визначення митної вартості товарів, зобовязання до вчинення дій та стягнення надмірно нарахованих та сплачених платежів,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю «Хімфарб» звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці, головного управління Державного казначейства у Львівській області, третя особа представництво «Саламандр Індустріє- Продукте Гмбх» в Україні, м. Київ, про визнання неправомірною довідки про визначення митної вартості товарів, зобовязання до вчинення дій та стягнення надмірно нарахованих та сплачених платежів.

Позивач просив визнати неправомірною довідку відділу контролю митної вартості та номенклатури Львівської митниці № 18/28-12130 від 26.11.2008 року про визначення митної вартості товарів, зобовязати Львівську митницю провести митне оформлення товарів, які ввезені 25.11.2008 року, за першим методом визначення митної вартості та стягнути з Державного бюджету 23024, 69 грн. неправомірно нарахованих на підставі оскаржуваної довідки митного органу та сплачених позивачем митних платежів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2009 року позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило товариство з обмеженою відповідальністю «Хімфарб», яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти рішення про повне задоволення позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд, порушивши норми матеріального права, не взяв до уваги неправомірності застосування митним органом шостого (резервного) методу визначення митної вартості товарів, оскільки не дослідив цього питання послідовно шляхом проведення консультацій з платником, неправомірно вимагав надання документів, не передбачених чинним законодавством, маючи підстави для визначення митної вартості за першим методом. Суд перекрутив обставини справи, допустив численні порушення норм процесуального права, внаслідок чого прийняв неправомірну постанову про відмову в позові.

Вислухавши суддю-доповідача, представника Львівської митниці, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В справі встановлено, що 24.01.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімфарб» як покупцем та «Саламандр Індустріє- Продукте Гмбх» як продавцем був укладений контракт № 23-01/07 SIP, за яким позивач продає продукцію продавця як його офіційний ділер в Україні своїм клієнтам у відповідних регіонах України. Продавець продає, а покупець від свого імені та за власний рахунок купує на умовах поставки профільні системи та інші вироби.

30.10.20078 року між сторонами було укладено додаток № 3 до вказаного контракту, яким передбачено відповідні знижки покупцеві.

На виконання вказаного контракту 25.11.2008 року позивач ввіз на митну територію України відповідні товари згідно вантажної митної декларації № 209000004/2008/0229 06, у якій вказав митну вартість товару відповідно до даних контракту. Львівська митниця прийняла вантажні митні декларації та супроводжуючі товаро-транспортні документи.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 45 МК України особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Перелік документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю, порядок їх подання визначаються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу.

Перелік документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю, порядок їх подання визначаються постановою КМ України від 1.02.2006 року № 80 « Про перелік документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України».

26.11.2008 року старшим інспектором відділу митного оформлення № 1 Львівської митниці позивачу було надано картку відмови № 209000004/2008/ 001790, згідно якої відмовлено у митному оформленні товарів в силу невірного заповнення відповідних граф вантажно-митної декларації щодо митної вартості товарів та пропонувалося позивачу подати нову декларацію з вірним заповненням відповідних її граф.

Позивач виконав вимоги відповідача, подав вантажно-митну декларацію № 209000004/8/023039 та зазначив митну вартість товарів, яка визначена в довідці відділу контролю митної вартості та номенклатури Львівської митниці № 18/28-12130 від 26.11.2008 року за шостим (резервним) методом.

Відповідно до ст. 259 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 260 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з ч.1 та 2 ст. 264 МК України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Скористувавшись повноваженнями, наданими ст. 265 МК України та п.11 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою КМ України № 339, посадовою особою відділу контролю митної вартості та номенклатури Львівської митниці перед представником позивача була поставлена вимога подати додаткові документи, а саме щодо обґрунтування знижок, формування спеціальної ціни, витяг біржових цін на сировину, прас-листи виробника, калькуляцію собівартості продукції виробника. При цьому було звернуто увагу на те, що фактура від 20.11.2008 року № 90092496, яку подав декларант, не містила відмітки митниці відправлення Німеччина) та митниць країн транзиту.

Таких документів представник позивача митному органу подати не зміг, про що письмово підтвердив відповідачу 26.11.2008 року (а.с. 131).

Шляхом порівняння рівня заявленої позивачем митної вартості товарів з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснене за наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари відповідачем було встановлено заниження митної вартості імпортованих товарів. При цьому позивачу було запропоновано визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав при її визначенні.

Оскільки для визначення митної вартості товарів за першим способом не було правових підстав, митний орган провів процедуру консультацій з представником позивача. Ця обставина знаходить свої підтвердження письмовим записом представника позивача від 26.11.2008 року (а.с. 131), згідно якого він просив відповідача визначити митну вартість товарів вже того числа, 26.11.2008 року.

Правових підстав для визначення митної вартості товарів за методами 2-5 також не було, тому з врахуванням заяви представника від 26.11.2008 року податковий орган правомірно застосував при визначенні митної вартості товарів шостий (резервний) метод з врахуванням інформації бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України та інформаційного бюлетеня Держзовнішінформу «Огляд цін українського та світового товарних ринків».

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку доказам та прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову тому оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Доводи апелянта в частині того, що у відповідача були підстави для застосування при визначенні митної вартості товарів першого методу за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), в силу наведеного вище, є безпідставними. Такими ж визнаються посилання апелянта на відсутність консультацій митного органу з позивачем та про не доведення цього доказами, оскільки письмова заява представника позивача від 26.11.2008 року про неможливість подачі документів та про визначення митної вартості того ж числа, обєктивно свідчить про ведення консультацій між сторонами та про їх спільну на той час позицію щодо визначення митної вартості товарів.

Посилання апелянта на допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки це не потягнуло за собою неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Хімфарб» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2009 року в справі №2а- 2611/09/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : М.П.Кушнерик

ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 28.01.2012 року