Справа № 2а-1970/200/12
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 р. Справа № 59378/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Заверухи О.Б.,

суддів - Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2012 року у справі за позовом Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» до Шумської районної ради Тернопільської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне спеціалізоване лісогосподарське та мисливське підприємство «Волинь», за участю прокуратури Тернопільської області, що представляє інтереси відповідача про визнання незаконним рішення,-

В С Т А Н О В И В:

20.01.2012 року Обласне об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» звернулося до суду з позовом до Шумської районної ради Тернопільської області, в якому просило визнати незаконним рішення відповідача № 85 від 14.09.2011 року «Про прийняття майнового оздоровчого комплексу в спільну власність територіальних громад сіл та міста Шумського району».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення Шумської районної ради Тернопільської області № 85 від 14 вересня 2011 року є неправомірним, оскільки обласне об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» було утворено 27.04.1993р. на підставі чинного законодавства, з метою вирішення спільних економічних та соціальних завдань учасників Об'єднання, до якого входить дитячий оздоровчий заклад «Гайдарівець»(с.Кутянка Шумського району). Державну реєстрацію Об'єднання було здійснено у встановленому законом порядку - як на момент створення, так і додатково - на виконання ст. 89 ЦК України та Закону України «Про єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Пунктом 12 Статуту ДОЗ «Гайдарівець»визначено, що право розпорядження майном оздоровчого закладу належить самому закладу, його органам управління. Законним керівництвом закладу ніяких рішень щодо відчуження майна не приймалось. Згідно п. 51 ст. 26 та п.5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції сільських, селищних та міських рад належить надання згоди на передачу об»єктів з державної у комунальну власність. З огляду на те, що майновий комплекс ДОЗ «Гайдарівець» не належить ні до державної, ні до комунальної власності - у відповідача не було законних підстав вирішувати юридичну долю цього майна.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2012 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Шумська района рада приймаючи оскаржуване рішення діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Обласне об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржувану постанову скасувати.

Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що судпершої інстанції приймаючи оскаржувану постанову неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи..

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, у березні 2011 року Шумська районна державна адміністрація звернулася з проханням винести на розгляд сесії районної ради питання щодо прийняття у спільну власність територіальних громад сіл та міста Шумського району ДОЗ "Гайдарівець", що підтверджується листом №01-583/13-9 від 31.03.2011 року(а.с.67).

02 березня 2011 року відбулися збори трудового колективу ДОЗ "Гайдарівець", на яких прийнято рішення про ініціювання перед керівництвом району вирішення питання щодо включення даного закладу до об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста Шумського району, з метою збереження наявної матеріально-технічної бази та профілю функціонування закладу(а.с.68-69).

Відповідно до п.1 Розділу 1 Статуту оздоровчого закладу "Гайдарівець" - заклад створений колективними сільськогосподарськими підприємствами і міжгоспами району (господарствами - учасниками) шляхом добровільного об'єднання частини своїх фінансових, матеріально-технічних ресурсів з метою оздоровлення і відпочинку дітей(а.с.6-9).

Управління оздоровчим закладом здійснюється зборами уповноважених представників господарств-учасників і радою оздоровчого закладу, п.5 Розділу 1 вищезгаданого статуту. Вищим органом управління оздоровчого закладу є збори уповноважених представників господарств-учасників, що обираються у однаковій кількості від кожного господарства, незалежно від розмірів господарства і його пайової участі, п.16 р.4 того ж статуту, а відповідно до п.12 Розділу 2 право розпоряджатися майном і коштами оздоровчого закладу належить лише самому оздоровчому закладу, його органам управління.

Рішенням зборів господарств-учасників міжгосподарського дитячого оздоровчого закладу "Гайдарівець" колективних сільськогосподарських підприємств та міжгоспів району від 30 серпня 2011 року вирішено вилучити із користування ДОЗ "Гайдарівець" майно, що передано йому господарствами учасниками для здійснення оздоровлення дітей працівників агропромислового комплексу. Шумській районній раді приступити до використання нерухомого майна; здійснити державну реєстрацію переданого нерухомого майна; передбачити кошти на утримання єдиного майнового комплексу; берегти основне призначення майна; не відчужувати право власності на єдиний майновий комплекс(а.с.64).

14 вересня 2011 року рішенням сесії районної ради №85 прийнято Майновий оздоровчий комплекс в спільну власність територіальних громад сіл та міста Шумського району, який перебував в користуванні дитячого оздоровчого закладу "Гайдарівець", що знаходиться за адресою с. Кутянка Шумського району Тернопільської області із власності колективних сільськогосподарських підприємств та міжгоспів Шумського району в спільну власність територіальних громад сіл та міста Шумського району(а.с.32).

Разом з тим, в процесі апеляційного розгляду встановлено, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19 вересня 2012 року у справі № 14/16/5022-229/2012, яке набрало законної сили, позов Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» до Шумської районної ради Тернопільської області, Комунального спеціалізованого лісогосподарського та мисливського підприємства «Волинь», Шумського бюро технічної інвентаризації, Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, Головного управління агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Шумської районної ради Тернопільської області № 85 від 14.09.2011 року «Про прийняття майнового оздоровчого комплексу в спільну власність територіальних громад сіл та міста Шумського району»; визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області № 37 від 30.09.2011 року «Про розгляд заяв»; зобов'язано Шумське районне бюро технічної інвентаризації скасувати державну реєстрацію права власності на майновий оздоровчий комплекс за адресою вул. Млинок,6, с.Кутянка, Шумський район, Тернопільська область за територіальною громадою сіл та міста Шумського району в особі Шумської районної ради.

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що Шумська районна рада Тернопільської області прийняла спірне рішення № 85 від 14.09.2011 року поза межами повноважень передбачених Законом України «Про місцеве самоврядуваня».

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, в процесі апеляційного розгляду встановлено, що рішенням вісімнадцятої сесії шостого скликання Шумської районної ради від 07.12.2012 року № 187 рішення від 14.09.2011 року № 85 «Про прийняття Майнового оздоровчого комплексу в спільну власність територіальних громад сіл та міста Шумського району» на виконання рішення господарського суду від 19.11.25012 року скасовано.

Приймаючи постанову про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача є правомірним, однак, на думку колегії суддів, помилково не врахував наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 зазначеного Кодексу справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено вище, оскаржуваним рішенням Шумська районна рада Тернопільської області прийняла Майновий оздоровчий комплекс в спільну власність територіальних громад сіл та міста Шумського району із власності колективних сільськогосподарських підприємств та міжгоспів Шумського району.

З матеріалів справи слідує, що 29.12.2011 року Шумським БТІ видано свідоцтво про право власності на майновий оздоровчий комплекс, згідно якого власником є територіальна громада сіл та міста Шумського району в особі Шумської районної ради , форма власності - комунальна.

Відтак, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення, яке є актом індивідуальної дії, вичерпало свою юридичну силу після його реалізації, а саме: після одержання документу, що посвідчує право власності, а саме свідоцтва про право власності на майновий оздоровчий комплекс за територіальною громадою сіл та міста Шумського району.

З огляду на викладене, у даній справі має місце спір про право цивільне, а тому колегія суддів приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 01.10.2013 року у справі № 21-228а13.

Згідно п.4 ч.1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

А згідно з частиною 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального справа, що призвело до неправильного вирішення справи, тому її слід скасувати і закрити провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 195, ч.1 197, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2012 року по справі № 2а-1970/200/12 скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.Я. Качмар