Справа № 2а-892/09
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 р. Справа № 6939/10

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі Хмельницької області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі Хмельницької області про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії як учаснику війни,

ВСТАНОВИВ :

26 лютого 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила стягнути з управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі Хмельницької області (далі УПФ України в Хмельницькому районі) на її користь недоплачену частину щомісячного підвищення до пенсії, як учаснику війни, за період з січня по грудень 2008 року в розмірі 2317,20 грн. та зобовязати відповідача нараховувати та виплачувати їй щомісячну доплату до пенсії, як учаснику війни, з січня 2009 року в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2009 року вказаний позов задоволено частково. Вирішено стягнути з УПФ України в Хмельницькому районі на користь позивачки підвищення до пенсії як учаснику війни за 2008 рік в сумі 2095,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі УПФ України в Хмельницькому районі просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповноту зясування ним істотних обставин справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що воно належним чином та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виконало свій обовязок перед ОСОБА_1 щодо виплати їй підвищення до пенсії як учаснику війни в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч.4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачка має право на підвищення до пенсії на 50% мінімальної пенсії за віком, а тому позовні вимоги в цій частині за 2008 рік слід задовольнити.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням серії В-ІV № 728067, та відповідно до ч.4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У 2008 році відповідач здійснив виплату вказаного підвищення до пенсії на підставі зазначеного Закону у відповідності до ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Такі дії відповідача є правомірними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни.

Згідно ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив з 01 січня 2008 року 470,00 грн.; з 01 квітня 2008 року 481,00 грн.; з 01 липня 2008 року 482,00 грн.; з 01 жовтня 2008 року 498,00 грн.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем УПФ України в Хмельницькому районі належним чином та відповідно до вимог Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», виконав свій обовязок перед позивачкою ОСОБА_1 з виплати їй підвищення до пенсії у спірний період.

Згідно із положеннями ч.2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

З врахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що УПФ України в Хмельницькому районі, здійснивши позивачці виплату підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому вищевказаними Законами, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинними Законами України, тобто правомірно, а тому підстав для задоволення її позовних вимог немає.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі Хмельницької області задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2009 року у справі № 2а-892/09 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Я.С.Попко

ОСОБА_2