Справа № 2а-6506/10/0570
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2010-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року справа №2а-6506/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого судді Білак С.В.

суддів Гаврищук Т.Г., Сухарьок М.Г.

при секретарі судового засідання Васильєві Є.С.

за участю:

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітел» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року по справі № 2а-6506/10/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітел» до Горлівської обєднаної державної податкової інспекції про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітел» звернувся до суду з позовом до Горлівської обєднаної державної податкової інспекції про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 09.03.2010р. та № /0 від 09.03.2010р., а також рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 09.03.2010р.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року у задоволені позовних вимог було відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітел» просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняту нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права та процесуального права, а саме: Закон України «Про державну податкову службу в Україні», Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Апелянт вказує, що у всіх оскаржуваних рішеннях відповідача номер акту перевірки, на підставі яких вони прийняті, не співпадає з номером акту, яким оформлена позапланова виїзна перевірка на підприємстві, а тому вважає, що дані рішення не можуть вважатися законними.

Апелянт вважає, що у відповідача не було визначених законом підстав для проведення позапланової виїзної перевірки позивача та зазначає, що під час перевірки відповідачем не прийняті до уваги первинні документи бухгалтерської та податкової звітності, які надавало підприємство, а перевірили лише документи, які раніше вилучались в ТОВ «Вітел».

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції повністю проігноровано доводи позивача відносно безпідставності та помилковості визначення товариству сум податкових зобов»язань та штрафних санкцій.

Представник позивача у судове засідання не з»явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Представники відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення представників відповідача щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Постановою слідчого ПМ ДПА в Донецькій області від 30.12.2009 року та дорученням слідчого у порядку ст. 114 КПК України від 13.01.2010 року за наслідками розгляду матеріалів кримінальної справи № 144-41759/4 призначено документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства України ТОВ «Вітел» за період з 01.01.2006 року по теперішній час проведення документальної перевірки було доручено працівникам Горлівської ОДПІ і спільно з працівниками ДПА в Донецькій області.

В результаті перевірки відповідачем складено Акт від 25.02.2010р. №384/27-3/25101446, яким виявлені наступні порушення:

- п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.2.1, п.п.5.2.7 п.5.2, абз.4 п.п.5.3.9 п.5.3, п.п.5.6.1 п.5.6, п.п.5.7.1 п.5.7, п.5.9, п.5.10 ст.5, п.п.8.1.2 п.8.1, п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8, п.п.12.1.5 п.12.1 ст.12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме, занижено податок на прибуток в сумі 21955649 грн.;

- п.п.7.4.1, 7.4.3, 7.4.4, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме, занижено податок на додану вартість в сумі 14516553,00 грн.;

- п.2.8 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за №40/10320, а саме, перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі підприємства у розмірі 867379,41 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення: №/0 від 09.03.2010р., яким визначено позивачу податкове зобовязання на суму 30964134,00 грн., в тому числі за основним платежем 15482067,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 15482067,00 грн.; №/0 від 09.03.2010р., яким визначено позивачу податкове зобовязання на суму 14142985,50 грн., в тому числі за основним платежем 9428657,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 4714328,50 грн., а також прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 09.03.2010р., яким застосовані штрафні санкції в сумі 1734758,82 грн. за порушення касової дисципліни.

Статтею 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Частиною 6 статті 11-1 цього Закону встановлено, що позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту (п.1);

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту (п.3);

- у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту (п.5).

Статтею 11-2 Закону №509 передбачені умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планових та позапланових виїзних перевірок, якою встановлено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Відповідно до наказу №246 від 15.02.2010 про проведення позапланової виїзної перевірки позивача, план перевірки та направлення на проведення перевірки зазначено, що перевірка ТОВ «Вітел» проведена на підставі п.1 ст.11, п.1,3,5 ч.6 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та постанови слідчого від 30.12.2009.

Відповідно до пунктів 1,3,5 частини 6 статті 11-1 Закону №509, відповідачем на адресу позивача надсилались листи із запитами про надання пояснень та їх документальні підтвердження щодо взаємовідносин з певними СПД фізичними особами.

В матеріалах справи відсутні докази стосовно виконання позивачем вищезазначених вимог відповідача.

Перевірка позивача була проведена на підставі первинних бухгалтерських документів, які надані позивачем та вилучених документів податковою інспекцію, інших документів для спростування виявлених порушень позивачем надано не було.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що позивачем заявлені позовні вимоги щодо визнання недійсними спірні рішення у зв»язку з безпосередньо діями перевіряючих під час проведення перевірки та просив надати цим діям правову оцінку, на підставі чого визнати недійсними спірні рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови позивачу у задоволені позовних вимог.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітел» - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року по справі № 2а-6506/10/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітел» до Горлівської обєднаної державної податкової інспекції про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій - залишити без змін.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 18 серпня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: С.В. Білак

Судді: М.Г. Сухарьок

ОСОБА_5