Справа № 22-а/0690/10/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/10/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Гансецької I.A.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 01.10.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,-

встановила:

Позивач звернулась до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, в якій просила визнати неправомірними дії відповідача у неправильному нарахуванні коштів та стягнути з нього недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст.ст.37,39,48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.05.2008 по 31.12.2008 року.

Постановою Овруцького районного суду від 01.10.2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації по застосуванню постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.05.2008 по 31.12.2008 року та за ст.48 Закону за 2008 рік. Стягнуто з УПСЗН Овруцької райдержадміністрації на користь позивача грошову допомогу у зв»язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.05.2008р по 31.12.2008 р. в сумі 1283,2 грн.; доплату до пенсії відповідно до ст.39 зазначеного Закону за період з 01.05.2008 по 31.12.2008 року в сумі 4278,4 грн. та щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону за 2008 рік в сумі 1970 грн. В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту > населення Овруцької райдержадміністрації просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт посилається на те, що управління праці та соціального захисту населення не може бути відповідачем за даною справою, оскільки відповідно до п.4 постанови КМУ № 936 від 20.09.2005 року підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене ст.39 Закону України "Про статус і соціальний^ захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додаткова пенсія не входить у перелік виплат, які проводяться управліннями праці та соціального захисту населення і не передбачені кошторисними призначеннями, а є невід»ємною частиною пенсійного забезпечення і виплачується Пенсійним фондом разом з пенсією.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером і має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, яка постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення, що підтверджується копією посвідчення.

. Частиною 1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції встановлено, що громадянам, які проживають на території зони гарантованого добровільного відселення виплачується щомісячна грошова допомога у зв»язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Частиною 2 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, підвищуються у розмірах, визначених ч.І ст.39 Закону, тобто на дві мінімальних заробітних плати.

Відповідно до ст. 48 Закону .позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в кратному розмірі мінімальних заробітних плат.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення допомоги та доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови KM України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836. Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обгрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 37,39,48 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік від 16.05.2008року № 279-УІ дію ч.іст. 37 та 4.2 ст. 39,ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008. зупинення дії положень ст.ст.37,39,48 Закону України № 796-ХІІ, передбачене пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації по застосуванню Постанови KM України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до вимог ст. ст. 37,48 Закону №796-ХІІ та стягнув з УПСЗН Овруцької райдержадміністрації на користь позивача щомісячну грошову допомогу у зв»язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року та щорічну допомогу на оздоровлення, яка була виплачена позивачу в травні 2008 року. Відповідачем не надано суду доказів того, що вказана допомога була виплачена позивачу до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп.

Разом з тим, суд дійшов помилкового висновку про стягнення з Управління праці і соціального захисту населення 8556,0 грн. доплати до пенсії, відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, судом не було враховано, що положення п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов»язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою KM України від 20.09.2005 року № 936 відносно виплат, передбачених ст.39 Закону (796-12), стосуються виплат особам, з числа працюючих.

Позивач є непрацюючим пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Овруцькому районі Житомирської області, якому на централізованому рівні з фонду Державного бюджету України перераховуються кошти для відповідних доплат до пенсій непрацюючим пенсіонерам. Отже, Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації є неналежним відповідачем по вимогах, що стосуються доплат до пенсій непрацюючим пенсіонерам.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова в частині стягнення з відповідача коштів, передбачених ст.39 Закону, ухвалена із порушенням норм матеріального права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову про відмову в позові в цій частині за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 199, 205-207, 212 КАС України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації задовольнити частково.

Скасувати постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 01.10.2009 року в частині визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру доплати до пенсії відповідно до вимог ст. 39 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і стягнення з УПСЗН Овруцької райдержадміністрації на користь позивача 4278,4 грн. доплати до пенсії за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року та ухвалити в цій частині нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій у неправильному, нарахуванні коштів за ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та стягнення з УПСЗН Овруцької райдержадміністрації доплати до пенсії в розмірі 4278,4 грн. за безпідставністю.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: