Справа № 357/11481/15-а
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом 13.08.2015 року мотивуючи тим, що 18.07.1996 року помер їх батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку № 56 по вулиці Кірова в с. Макіївка Білоцерківського району Київської області та земельної ділянки площею 0,618 га, розташованої на території с. Макіївка Білоцерківського району Київської області, з цільовим призначенням для обслуговування житлових і господарських будівель та для ведення підсобного господарства. Протягом визначеного чинним законодавством шестимісячного строку вони звернулись до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та в 2010 році отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все спадкове майно. Зокрема, 12.10. 2010 року державним нотаріусом кожній із них були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,618 га, розташованої на території с. Макіївка Білоцерківського району Київської області та переданої для обслуговування житлових і господарських будівель та для ведення підсобного господарства. В отриманих свідоцтвах було зазначено про необхідність проведення державної реєстрації права на спадщину згідно зі ст. 1299 ЦК України (що було передбачено чинним цивільним законодавством станом на 2010 рік), однак, через фінансові труднощі вони вчасно не провели державну реєстрацію своїх спадкових прав на вказану вище земельну ділянку. Внаслідок кардинальних змін в чинному земельному законодавстві протягом останніх років повністю змінилась процедура державної реєстрації прав на землю. Так, в 2015 році державний нотаріус, яка видавала свідоцтва по право на спадщину за заповітом, розяснила, що для реєстрації своїх прав на успадковану землю необхідно отримати витяг з Державного земельного кадастру в управлінні Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області та звернутись з усіма документами до Реєстраційної служби Білоцерківського МРУЮ Київської області. Спеціалісти управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області вивчили документи та вказали на необхідність розробки двох кадастрових планів окремо на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та окремо на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з метою подальшого присвоєння їм двох кадастрових номерів, видачі окремих Витягів з Державного земельного кадастру та правовстановлюючих документів в органах державної реєстрації прав на нерухоме майно. Вони виготовили два кадастрові плани, отримали витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок та подали всі документи відповідачу для отримання Витягу з Державного земельного кадастру. Однак, 22.07.2015 р. управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області відмовило в наданні вказаних вище Витягів. Підставою для відмови послугувало те, що реєстрація Державного акта на право приватної власності на землю проведена головою Макіївської сільської ради 16.03.1998 р. вже після смерті власника землі ОСОБА_4 (який помер 18.07.1996 р.). Проте, для отримання Витягу з Державного земельного кадастру вони надали відповідачу два свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.10.2010 року. Ці правовстановлюючі документи видані на їх імя, є чинними і в них чітко вказано на яке саме право видані ці свідоцтва. Отже, в даному випадку реєстрація вказаних вище двох земельних ділянок мала бути проведена саме на підставі виданих свідоцтв про право на спадщину за заповітом, а не на підставі державного акту на право приватної власності на землю, що аналізувався у відмові відповідачем. Позивачі просять в судовому порядку зобовязати кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру в Білоцерківському районі Київської області зареєструвати в Національній кадастровій системі України земельну ділянку площею 0,1180 га, розташовану за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Макіївка, вул. Кірова, 56, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; та земельну ділянку площею 0,5000 га, розташовану за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Макіївка, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що складають одну земельну ділянку площею 0,618 га, розташовану на території Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 12 жовтня 2010 року державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5 на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2; та видати витяги з Державного земельного кадастру на ці земельні ділянки.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заяв про відмову від позову до суду не надали.

Представник позивачів, адвокат за договором, ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, адміністративний позов підтримують, судовий збір залишають за собою.

Відповідач ОСОБА_3 Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області представника до суду не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов до суду не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18.07.1996 року помер ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку № 56 по вулиці Кірова в с. Макіївка Білоцерківського району Київської області та земельної ділянки площею 0,618 га, розташованої на території с. Макіївка Білоцерківського району Київської області, з цільовим призначенням для обслуговування житлових і господарських будівель та для ведення підсобного господарства.

Позивачі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, являються спадкоємцями першої черги ОСОБА_4, протягом шестимісячного строку звернулись до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та 12.10.2010 році отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все спадкове майно, яке залишилось після померлого 18.07.1996 року ОСОБА_4.

12.10.2010 року державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/2 частці земельної ділянки площею 0,618 га, розташованої на території с. Макіївка Білоцерківського району Київської області, переданої для обслуговування житлових і господарських будівель та для ведення підсобного господарства. В отриманих свідоцтвах було зазначено про необхідність проведення державної реєстрації права на спадщину згідно зі ст. 1299 ЦК України (що було передбачено чинним цивільним законодавством станом на 2010 рік), однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачі не провели вчасно державну реєстрацію своїх спадкових прав на вказану вище земельну ділянку.

Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с. 6-21) та не заперечуються відповідачем.

Також, з матеріалів справи ( а.с.23-26) вбачається, що на земельну ділянку площею 0,618 га, розташованої на території с. Макіївка Білоцерківського району Київської області, було виготовлено кадастрові плани: на 0,180 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд та 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства та 20.07.2015 року видано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.

Відповідач, листом на заяву позивачів від 15.07.2015 року, відмовив у наданні витягу з Державного земельного кадастру мотивуючи тим, що державний акт на землю серії КВ № НОМЕР_1, що посвідчує право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,618 га, розташованої на території с. Макіївка Білоцерківського району Київської області, був зареєстрований в книзі реєстрації державних актів 16.03.1998 року після смерті власника, що суперечить нормам земельного законодавства.

Ст. 131 Земельного кодексу України в редакції від 17.08.2010 р. (чинній на момент видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом) було визначено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво по право на спадщину видається на імя кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Статтею 1299 ЦК України в редакції від 20.08.2010 р., що діяла на момент отримання позивачами свідоцтв про право на спадкове майно за заповітом, було вказано: якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту реєстрації цього майна.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі Закон) ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до п.п. 4, 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок), ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр.

Функції адміністратора Державного земельного кадастру виконує визначене Держгеокадастром за погодженням з Мінрегіоном державне підприємство, яке належить до сфери управління Держгеокадастру.

До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

За ст. 24 Закону державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Згідно зі ст. 38 Закону відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі витягів з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру.

На отримання відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку мають право:

власник (власники) та користувачі земельної ділянки або уповноважені ними особи;

спадкоємці (правонаступники - для юридичних осіб) осіб, зазначених в абзаці другому цієї частини, або уповноважені ними особи;

особа (особи), в інтересах якої (яких) встановлено обмеження, або уповноважені ними особи;

органи державної влади та органи місцевого самоврядування для реалізації своїх повноважень, визначених законом;

особи, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників та Державного реєстру інженерів-геодезистів.

Виходячи із вищевказаних норм чинного законодавства відповідач був зобовязаний провести державну реєстрацію земельних ділянок на підставі наданих позивачем свідоцтв про право на спадщину за заповітом згідно розроблених кадастрових планів, а позивачі мали право на отримання відповідних витягів з Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Отже, дії відповідача щодо відмови позивачам в реєстрації в Національній кадастровій системі України зазначених земельних ділянок та видачі витягів з Державного земельного кадастру на ці земельні ділянки є протиправними.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судові витрати позивача компенсуються за рахунок відповідача в разі задоволення позовних вимог, однак позивачі просять залишити їх за собою.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.1296,1297,1299 Цивільного кодексу України, ст.131 Земельного кодексу України, Законом України «Про Державний земельний кадастр», Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, ст.ст. 6, 9, 11, 17, 72, 90,94,104, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в проведенні реєстрації земельних ділянок та видачі витягів з Державного земельного кадастру протиправними.

Зобовязати кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру в Білоцерківському районі Київської області зареєструвати в Національній кадастровій системі України земельну ділянку площею 0,1180 га, розташовану за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Макіївка, вул. Кірова, 56, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,5000 га, розташовану за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Макіївка, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що складають одну земельну ділянку площею 0,618 га, розташовану на території Макіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 12 жовтня 2010 року державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5 на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та видати витяги з Державного земельного кадастру на вказані земельні ділянки.

Постанова суду може бути оскаржена до Київської апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_7