Справа № 2а/0570/14850/2011
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Циганенко А.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 року справа №2а/0570/14850/2011

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Василенко Л. А.

суддів Гімона М.М. , Карпушової О.В.

при секретарі судового засідання: Солодько О.І.,

з участю представників: позивача ОСОБА_2, івідповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2011 року у справі №2а/0570//14850/2011 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька про стягнення виплачених сум пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька про стягнення виплачених сум пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, стягнення виплаченої державної адресної допомоги до пенсії за пенсійною справою ОСОБА_4 за період з квітня до червня 2011 року на загальну суму 3792,00 гривень.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2011 року у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька про стягнення виплачених сум пенсії задоволений частково, а саме, стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Ворошиловському районі м.Донецька на користь управління Пенсійного фонду України Ворошиловському районі м.Донецька витрати з виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у справі ОСОБА_4 за період з квітня до червень 2011 року у розмірі 750,0грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач на вказане рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування сплаченої суми адресної допомоги.

Відповідачем на постанову суду також подано апеляційну скаргу в частині задоволених позовних вимог, просив скасувати її та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважав, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити, водночас заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, водночас просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача через неспроможність доводів.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчила доводи апеляційних скарг, перевірила матеріали справи і дійшла до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м.Донецька виплачено з квітня 2011 року до червня 2011 року державну адресну допомогу ОСОБА_4, як особі, яка знаходилась на утримані годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, у розмірі 3042,00 гривень. Вказана сума була включена позивачем до відповідних актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного .випадку на виробництві або професійного захворювання, але вказана сума відповідачем до заліку не прийнята.

Також позивачем виплачена пенсія ОСОБА_4 у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з квітня до червня 2011 року в сумі 750,0 грн., які відповідач відмовився прийняти до заліку відшкодування витрат з виплати та доставки пенсій, оскільки годувальник помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався за межами території України.

ОСОБА_5 отримує пенсію по втраті годувальника - батька ОСОБА_6, який1помер в результаті нещасного випадку на виробництві 09.12.2002 року, що підтверджено рішенням Шмідтовського районного суду Чукотського автономного округу та актом про нещасний випадок №12/02 від 24.12.2002 року.

Встановлені обставини у справі визнані сторонами і не є спірними.

Щодо вимог апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м.Донецька про стягнення з відповідача виплаченої адресної допомоги колегія зазначає наступне.

Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року N 5-4/4, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 р. за N 376/7697, передбачено порядок відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій, що виплачується відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та визначено механізм відшкодування на централізованому рівні.

Статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не передбачено можливість відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань витрат по оплаті державної адресної допомоги.

Постановами Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року за № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", Кабінету Міністрів України від 05.05.2010 року №331 Деякі питання реалізації Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» запроваджена щомісячна державна адреса допомога, яка сплачується у разі, коли розмір пенсії не досягає певного відсотка прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків передбачений ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону України позивач зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, при настанні страхового випадку.

Державна адресна допомога, яка встановлена постановами Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року, Кабінету Міністрів України від 05.05.2010 року №331 Деякі питання реалізації Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян не передбачена у вказаному переліку соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року передбачено, що виплата державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога, але ж даною постановою Кабінету Міністрів України не передбачено обов'язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати по сплаті вказаних виплат.

Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року за N5-4/4 затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено перелік виплат, які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України, серед якого відсутня щомісячна державна адресна допомога та витрати по її доставці.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, прийшов до вірного висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо відшкодування витрат на виплату і доставку щомісячної адресної допомоги, повязаною з витратами по особових справах потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.04.2011 року до 30.06.2011 року в сумі 3042,0грн.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення витрат з виплати основного розміру пенсії по втраті годувальника, в звязку з нещасним випадком на виробництві, то судова колегія вважає висновок суду першої інстанції щодо наявності законних підстав для стягнення заявленої суми з відповідача помилковим, виходячи з наступного.

Суть спору в цій частині полягає в тому, чи зобовязаний відповідач відшкодовувати виплачену позивачем пенсію по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві за межами України 09.12.2002 року, тобто після запровадження системи соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Пенсійне забезпечення громадян України відповідно до статті 10 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-12 здійснюється органами Пенсійного фонду України. Статті 81 вказаного Закону передбачає, що призначення та виплата пенсій, в тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами Пенсійного фонду України.

З набранням чинності Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23 вересня 1999 року № 1105-14 (далі за текстом Закон № 1105) обовязок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності у звязку із втратою годувальника покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

В пункті 5 статті 24 Закону № 1105 вказано, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до пункту 2 статті 7 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 22 лютого 2001 року № 2272-ІІІ (надалі - Закон № 2272) Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Колегія суддів зазначає, що зазначені правила застосовуються для державного соціального страхування громадян України.

Посилання представника позивача на частину 2 статті 2 та пункт 5 статті 24 Закону № 1105 не є підставою заявлених вимог, з огляду на те, що вищезазначеними приписами врегульовані взаємовідносини між застрахованою особою і страховиками. У межах спірних відносин такі відносини відсутні, оскільки як позивач так і відповідач не є страховиками по відношенню до особи, яка отримала пошкодження здоровя за межами держави. Виплата пенсії по втраті годувальника Пенсійним фондом України таким особам здійснюється на підставі статті 27 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 внаслідок прийняття на себе державою певних обовязків, а не внаслідок виконання обовязків страховика.

13 березня 1992 року державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення підписана ОСОБА_7 яка дії з моменту її підписання, про що зазначено в статті 13 даної ОСОБА_7. ОСОБА_7 підписана 11 Державами у тому числі Україною, Російською Федерацією, та Туркменістаном. ОСОБА_7 є чинним міжнародним договором. Предметом її регулювання є виключно пенсійне забезпечення.

Статтею першою передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї ОСОБА_7 та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до статті 3 ОСОБА_7 про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД усі витрати, які повязані із здійсненням пенсійного забезпечення несе держава, що надає це пенсійне забезпечення. Статті 5 цієї ОСОБА_7 передбачає, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян.

Статтею 6 передбачено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць ОСОБА_7 проводиться за місцем проживання.

Обґрунтування позивачем своєї позиції положеннями ОСОБА_7 про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншими ушкодженнями здоровя, які повязані із виконанням трудових обовязків, є безпідставним, оскільки вказана ОСОБА_7 не передбачає відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншими ушкодженнями здоровя, які повязані із виконанням ними трудових обовязків, а регулює питання виплати пенсій. Тобто відшкодування шкоди фізичній особі і відшкодування витрат на пенсійне забезпечення у звязку з трудовим каліцтвом це різні поняття, які регулюються різними нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене колегія суддів пришла до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував положення зазначеної ОСОБА_7 до спірних відносин. Висновок суду першої інстанції про те, що відповідно до вказаних положень, страховик, який має виплачувати пенсію по втраті годувальника, який загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР після 1 квітня 2001 року, а в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України відшкодувати останньому витрати Фондом соціального страхування від нещасних випадків є безпідставним, тобто суд першої інстанції безпідставно стягнув на користь позивача витрати з виплати пенсії по втраті годувальника за період з квітня до червня 2011 року включно в сумі 750,0грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що привело до частково неправильного вирішення справи, внаслідок чого позовні вимоги щодо стягнення витрат з виплати основного розміру пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві вирішені невірно, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової, якою у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Постанова виготовлена в повному обсязі 28 жовтня 2011 року

На підставі викладеного, керуючись ст.195 ч.1, ст. 196, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.4, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2011 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька про стягнення виплачених сум пенсії скасувати.

У задоволенні позовних вимог Управлінню Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі м. Донецька про стягнення виплачених сум пенсії відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі..

Головуючий Л.А.Василенко

Судді М.М.Гімон

ОСОБА_8