Справа № 22-ц-5212/11
Суддя: Піддубний Р. М.
Дата ухвалення: 2011-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц- 5212/2011 р. Головуючий 1 інст. - Музиченко В.О.
Категорія - «зобовязання вчинити дії» Доповідач - Піддубний Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2011 року. м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Піддубного Р.М.,

суддів -Тичкової О.Ю., Солодкова А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є інвалідом 3-ї групи, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.19991 року має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Посилаючись на невідповідність розміру виплачуваної йому допомоги розміру, встановленому ч. 4 ст. 48 вказаного Закону та відмову відповідача у її перерахунку, просив зобовязати відповідачів здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати за 2007-2009 роки.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 червня 2010 року позов задоволено. Визнано бездіяльність відповідачів протиправною та зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області (Управління праці) призначити, та Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації - нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2007 - 2009 роки.

В апеляційній скарзі Управління праці, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга прийнята до розгляду судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області і розглядається за правилами КАС України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до розділу ХП «Прикінцеві положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 2 грудня 2010 року № 2748 -УІ, який набрав чинності з 30 грудня 2010 року.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 197 Кодексу Адміністративного судочинства України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, за правилами цього Кодексу.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалід 3 групи, а тому має пільги, передбачені статтею 48 Закону N 796-ХІІ, зокрема йому належить право на щорічну грошову допомогу з оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення виплачувалась відповідачем не у відповідності з вимогами статті 48 Закону N 796-ХІІ, а тому порушує права позивача. При цьому суд визнав пріоритетність статті 48 Закону N 796-ХІІ у застосуванні до даного спору над постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 3 групи, захворювання яких повязано з ліквідацією наслідків на ЧАЕС виплачується щорічна грошова допомога на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Дію положення статті 48 Закону N 796-ХІІ було зупинене на 2007 та 2008 роки, в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, певними нормами Законів України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік".

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 зазначені норми визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Між тим, при ухваленні рішення судом було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Спірні виплати є одноразовими, виплачуються щорічно, і правовідносини закінчуються на день проведення таких виплат, тобто про своє порушене право позивач дізнався після отримання неповних сум виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 15 квітня 2010 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце у 2007, 2008 та 2009 роках.

За таких обставин, коли відповідач наполягав на застосуванні строку позовної давності, підстав для задоволення позову не було.

При вирішенні питання застосування статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, суд помилково виходив з положень частини 3 статті 268 ЦК України, яка до публічних правовідносин не застосовується.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про поновлення позивачу строку на звернення до суду з позовом суд першої інстанції не навів підстав для його поновлення. З матеріалів справи таких підстав не вбачається, доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачкою не надано.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що постанова підлягає зміні, а позов задоволенню лише в частині зобовязання відповідача провести нарахування та виплату сум щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, судова колегія, -

постановила :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 червня 2010 року змінити.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання дій протиправними та зобовязання відповідачів здійснити нарахування та виплату сум щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідно до вимог статті 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2007 та 2008 роки залишити без розгляду.

В іншій частині рішення Харківського районного суду Харківської області від 4 червня 2010 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили в порядку ч. 5 ст. 254 КАС України і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді