Справа № 820/2813/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р.Справа № 820/2813/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Коваленко М.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015р. по справі № 820/2813/15 за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування повідомлення- рішення, вимоги та рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № про збільшення суми грошових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб від 13.03.2015 року; скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №009 зі сплати єдиного внеску у розмірі 87200,77 грн. від 14.02.2015 року; скасувати рішення №000781702 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5473,25 грн. від 14.02.2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015р. адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги та рішення було задоволено частково.

Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №009 від 14.02.2015 року зі сплати єдиного внеску в частині донарахування грошових зобов'язань у розмірі 44538,27 грн.

Скасовано рішення №000781702 від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за нарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахування грошових зобов'язань 3340,94 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про скасування рішення та вимоги.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015р. без змін.

Судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що контролюючим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 27.12.2011 року по 09.09.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 27.12.2011 року по 09.09.2014 року, за результатами якої складено акт № 4919/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 02.10.2014 року.

Перевіркою зокрема встановлено порушення Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 п.п.1 п.4.5 Розділу VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Наказу Міндоходів України від 09.09.2013 року №455 на суму 87200,77 грн; п.п.16.14 п. 16.1 ст. 16, п.295.3 ст. 295 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим платником податків несвоєчасно сплачено єдиний податок у 2014 році.

На підставі вказаного акту перевірки № 4919/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 02.10.2014 року відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій від 10.11.2014 року № та вимога про сплату боргу №009 від 10.11.2014 року.

Позивач, не погоджуючись із вказаними рішеннями оскаржив їх у адміністративному порядку. Рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області від 23.01.2015 року №90/Г/20-40-10-04-17 скаргу позивача задоволено частково, вимогу про сплату боргу №009 від 10.11.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій від 10.11.2014 року № скасовано та відкликано з дня прийняття даного рішення, зобов'язано Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області сформувати та направити платнику нову вимогу та рішення.

У зв'язку із вказаними рішеннями головного управління Міндоходів у Харківській області, Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято та направлено на адресу позивача вимога про сплату боргу (недоїмки) №009 зі сплати єдиного внеску у розмірі 87200,77 грн від 14.02.2015 року та рішення №000781702 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5473,25 грн. від 14.02.2015 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №009 від 14.02.2015 року зі сплати єдиного внеску в частині донарахування грошових зобов'язань у розмірі 44538,27 грн. та рішення №000781702 від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за нарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахування грошових зобов'язань 3340,94 грн. є протиправними.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки № 4919/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 02.10.2014 року, фактичною підставою для відображення в акті порушень і винесення спірних рішень слугував викладений в акті висновок відповідача стосовно того, що у період з 01.01.2012 року по 30.06.2014 року діяльність платника податків ФОП ОСОБА_3 здійснювала на спрощеній системі оподаткування - ІІІ група та сплачувала єдиний податок, проте враховуючи, що загальна площа майна, яке здавалось в суборенду з червня 2012 року становила більше 300 кв.м., на думку відповідача, з 01.07.2012 року ФОП ОСОБА_3 повинна була здійснювати діяльність на загальній системі оподаткування, у зв'язку з чим донараховано єдиний внесок у розмірі 87200,77 грн. та штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного податку у розмірі 5473025 грн.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що за період з 01.01.2012 року по 30.06.2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 здійснювала господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування.

Основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна - 68.20.

У 2012 році позивачем укладено наступні договори суборенди:

- 01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4 (суборендар) укладено договір суборенди №3-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №4, загальною площею 18,0 кв.м.;

- 01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (суборендар) укладено договір суборенди № 4-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №707, загальною площею 15,1 кв.м.;

- 01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (суборендар) укладено договір суборенди № 5-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення загальною площею 36,0 кв.м.;

- 01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (суборендар) укладено договір суборенди №6-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №114, загальною площею 36,0 кв.м.;

- 01.01.2012 року між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 укладено договір суборенди №7-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №101, загальною площею 13,06 кв.м.;

- 01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 (суборендар) укладено договір суборенди №8-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №306, загальною площею 21,4 кв.м.;

- 01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_10 (суборендар) укладено договір суборенди №9-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №406, загальною площею 39,0 кв.м.;

- 12.03.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 (суборендар) укладено договір суборенди № 10-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №317, загальною площею 22,4 кв.м.;

- 01.04.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 (суборендар) укладено договір суборенди №11-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №402, загальною площею 18,4 кв.м.;

- 27.04.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13 (суборендар) укладено договір суборенди №12-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №104, загальною площею 17,6 кв.м.;

- 14.05.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (суборендар) укладено договір суборенди № 13-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №417, загальною площею 69,14 кв.м. та приміщення площею 36,0 кв.м.;

- 18.06.2012 року між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14 укладено договір суборенди №14-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №701, загальною площею 26,00 кв.м.;

- 19.09.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та ОСОБА_15 (суборендар) укладено договір суборенди № 15-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №5, загальною площею 15,5 кв.м.;

- 10.10.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 (суборендар) укладено договір суборенди №16-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №401, загальною площею 13,4 кв.м.

Крім того, позивачем укладено договори суборенди у 2013 році, а саме:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4 (суборендар) укладено договір суборенди №1-13 від 01.01.2013 року, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №4, загальною площею 18,0 кв.м.;

Також між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_17 (суборендар) укладено договір суборенди №2-13 від 01.01.2013 року, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №317, загальною площею 22,4 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автогаз-1" (суборендар) укладено договір суборенди №3-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №401, загальною площею 13,4 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13 (суборендар) укладено договір суборенди №4-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №104, загальною площею 17,6 кв.м.

Також між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (суборендар) укладено договір суборенди №5-13 від 01.01.2013 року, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №417, загальною площею 69,14 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (суборендар) укладено договір суборенди №6-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №707, загальною площею 15,1 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (суборендар) укладено договір суборенди №7-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №114, загальною площею 36,0 кв.м.

Крім того, 01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_18 (суборендар) укладено договір суборенди №8-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №320, загальною площею 7,4 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 (суборендар) укладено договір суборенди №9-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №401, загальною площею 13,4 кв.м.

Також між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 (суборендар) укладено договір суборенди №10-13 від 01.01.2013 року, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №402, загальною площею 18,04 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14 (суборендар) укладено договір суборенди №11-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №701, загальною площею 26,0 кв.м.

07.06.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Товариство м з обмеженою відповідальністю "Айтек Хайвей" (суборендар) укладено договір суборенди №12-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №406, загальною площею 39,0 кв.м.

Крім того, 08.07.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Приватним підприємством "Вест Х" (суборендар) укладено договір суборенди №13-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №412, загальною площею 57,7 кв.м.

На підставі вищевказаного, колегія судів зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що загальна площа яку здавала позивач у червні 2012 року склала з 01.06.2012 р. по 15.06.2012 р. - 256, 64 кв. м, а з 18.06.2012 р. по 30.06.2012 р. - 243, 64 кв. м. Загальна площа яку здавала позивач у березні 2013 року склала з 01.03.2013 р. по 21.03.2013 р. - 294,94 кв. м., а з 22.03.2013 р. по 31.03.2013 р. -294, 94 кв. м.

Також, колегія судів зазначає, що перевищення площі наданих в оренду нежитлових приміщень Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 у розмірі 333,94 кв.м. відбулось з червня 2013 року, після укладання договору суборенди №12-13 від 07.06.2013 року з ТОВ"Дайтек Хайвей".

Відповідно до ст. 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Пунктом 1 ст. 177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Підпунктом 4 пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок

Відповідно до п. 1 п. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Як вбачається із п.п. 1 п. 4.5 розділу Розділу VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Наказу Міндоходів України від 09.09.2013 року №455 (надалі Інструкція №455), що була чинною на момент правовідносин, обчислення сум єдиного внеску зазначеною категорією платників здійснюється на підставі даних річних податкових декларацій та отриманих від податкових органів відомостей про результати перевірок діяльності таких осіб, що призвели до збільшення або зменшення розміру доходу, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб

Зазначеною Інструкцією №455 передбачено, що платники, визначені підпунктом 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, сплачують єдиний внесок протягом року до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада у вигляді авансових платежів в розмірі 25 відсотків річної суми єдиного внеску, обчисленої від суми, визначеної органами доходів і зборів для сплати авансових сум податку на доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Суми єдиного внеску, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним за календарний рік до 10 лютого наступного року, на підставі даних річної податкової декларації.

Сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Платникам, які зобов'язані здійснити доплату до мінімального страхового внеску, органами доходів і зборів для узгодження надсилається повідомлення-розрахунок за формою згідно з додатком 1, у якому зазначається розрахунок сум такої доплати, які підлягають сплаті за результатами підприємницької діяльності за календарний рік.

Згідно з п. 7.1 Інструкції №455 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що перевищення площі наданих в оренду нежитлових приміщень Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у розмірі відповідно до п.п. 291.5.3 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України, почалось саме з червня 2013 року, тобто перехід зі спрощеної системи оподаткування до загальної повинен був відбутися з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, а саме з 01.07.2013 року, що не було зроблено позивачем та ним не заперечується, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) №009 від 14.02.2015 року зі сплати єдиного внеску в частині донарахування грошових зобов'язань у розмірі 44538,27 грн. та рішення №000781702 від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за нарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахування грошових зобов'язань 3340,94 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015р. по справі № 820/2813/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 15.09.2015 р.