Справа № 815/3047/15
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3047/15

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойко А.В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря - Іленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Саратської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року, у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Саратської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачем подано до суду позов, у якому заявлено вимоги до податкового органу про скасування податкових повідомлень-рішень № від 27.04.2015 року, № від 29.04.2015 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 29.04.2015 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року - позов задоволено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та зроблено необґрунтований висновок щодо необхідності скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, так як в ході проведеної перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині заниження податку на доходи фізичних осіб, порушення терміну подання декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік та не подання звітності по формі 1ДФ, а тому відповідачем правомірно винесено оскаржувані рішення.

Позивачем подано заперечення на апеляційну скаргу, у яких зазначено про те, що контролюючим органом жодним чином не доведено обґрунтованість своїх висновків та не надано достовірних доказів на підтвердження встановлених порушень податкового законодавства, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є неправомірними.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 11.03.2015 року по 31.03.2015 року податковим органом проведено виїзну документальну перевірку діяльності позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, про що складено акт № 000386/15-27/НОМЕР_1 від 07.04.2015 року, яким встановлено порушення позивачем:

- абз. «б» п. 176.2 ст. 176 та п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме не подання звітності по формі 1ДФ за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року;

- п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.п.39.1.11 п. 39.1 ст. 39, п.п. 163.1.2 п.163 ст. 163, п.п. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу Україн, ч. 1 ст. 655, ч. ст. 691, ч. 4 ст. 632 Цивільного кодексу України, а саме заниження податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, в загальному розмірі 70764,60 грн.;

- п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме порушення терміну подання декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік.

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 27.04.2015 року, № від 29.04.2015 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 29.04.2015 року.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки податковим органом жодним чином не доведено наявність порушень з боку позивача, а тому оскаржувані рішення підлягають скасуванню, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України - податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом цього Кодексу.

За приписами п.18.1, 18.2 ст.18 ПК України - податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Відповідно до п.п.162.1.3 п.162.1 ст.162 ПК України - платниками податку на доходи фізичних осіб є податкові агенти.

Згідно з п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України - податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (15%, а в разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка становить 17 % суми перевищення).

Відповідно до п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Підпунктами «а» та «б» п.176.2 ст.176 ПК України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до п.3.2, 3.4, 3.5 розділу ІІІ наказу ДПА України №1020 від 24.12.2010 року «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» - у графі 3а «Сума нарахованого доходу» відображається (за звітний квартал) дохід, який нараховано фізичній особі відповідно до ознаки доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку. У разі нарахування доходу його відображення у графі 3а є обов'язковим незалежно від того, виплачені такі доходи чи ні. Нарахований дохід відображається повністю, без вирахування податку на доходи фізичних осіб, суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, у випадках, передбачених законом, - обов'язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, суми податкової соціальної пільги за її наявності.

У графі 4а «Сума нарахованого податку» відображається сума податку, нарахованого та утриманого з доходу, нарахованого платнику податку згідно із законодавством.

У графі 4 «Сума перерахованого податку» відображається фактична сума перерахованого податку до бюджету. Сума нарахованого доходу у графі 3а, сума виплаченого доходу у графі 3, сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб у графі 4а та сума перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб у графі 4 відображаються у грошовій формі, вираженій у національній валюті (у гривнях з копійками).

Згідно з п.п.165.1.24 п.165.1 ст.165 ПК України - до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи, отримані від продажу власної сільськогосподарської продукції, що вирощена, відгодована, виловлена, зібрана, виготовлена, вироблена, оброблена та/або перероблена безпосередньо фізичною особою на земельних ділянках, наданих їй у розмірах, встановлених Земельним кодексом України для ведення: садівництва та/або для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та/або для індивідуального дачного будівництва. При цьому якщо власник сільськогосподарської продукції має ще земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), але не використовує їх (здає в оренду або обслуговує), отримані ним доходи від продажу сільськогосподарської продукції не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу; особистого селянського господарства та/або земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), сукупний розмір яких не перевищує 2 гектари. При цьому розмір земельних ділянок, зазначених в абзаці другому цього підпункту, а також розмір виділених в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), які не використовуються (здаються в оренду, обслуговуються), не враховуються.

Якщо розмір земельних ділянок, зазначених в абзаці третьому цього підпункту, перевищує 2 гектари, дохід від продажу сільськогосподарської продукції підлягає оподаткуванню на загальних підставах.

При продажу сільськогосподарської продукції (крім продукції тваринництва) її власник має подати податковому агенту копію довідки про наявність у нього земельних ділянок, зазначених в абзацах другому та третьому цього підпункту. Оригінал довідки зберігається у власника сільськогосподарської продукції протягом строку позовної давності з дати закінчення дії такої довідки. Довідка видається сільською, селищною або міською радою за місцем податкової адреси (місцем проживання) платника податку протягом п'яти робочих днів з дня отримання відповідною радою письмової заяви про видачу такої довідки.

Форма довідки встановлюється у порядку, визначеному ст.46 цього Кодексу для податкових декларацій.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судовою колегією встановлено, що позивача зареєстровано як фізичну особу-підприємця 03.06.2002 року Татарбунарською РДА, № запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 2 003253 та він знаходиться на податковому обліку в Татарбунарському відділені Саратської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

У період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, здійснював діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку другої групи та сплачував до бюджету єдиний податок шляхом сплати авансових внесків в розмірі 20% від розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно свідоцтва платника єдиного податку, позивач здійснював наступні види діяльності за КВЕД: 15.11.0 - виробництво мяса, 15.11.0 - роздрібна торгівля з лотків та на ринках, 60.24.0 - діяльність автомобільного, вантажного транспорту (а.с. 15).

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень відповідача є висновок податкового органу щодо порушення підприємцем обов'язку сплати податку з доходів фізичних осіб, як податковим агентом, оскільки у перевіряємому періоді ним здійснено вид діяльності по виробництву м'яса, який включає забій худоби, оброблення та фасування м'яса, а оскільки позивачем не доведено факт самостійного вирощування худоби - це вказує на придбання м'яса у населення, що тягне за собою сплату відповідних податків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно особистих пояснень позивача та довідки №487 від 24.06.2015 року, виданої виконкомом Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області - позивач, починаючи з 01.01.2012 року по теперішній час, займається вирощуванням та реалізацією худоби (а.с.110).

При цьому контролюючим органом не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказаний висновок, а саме будь-які докази щодо фактичного придбання м'яса у населення (пояснення осіб, докази купівлі та сплати товару тощо).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вищевказаними вимогами закону саме на контролюючий орган покладено обов'язок доведення правомірності своїх дій та рішень, тобто відповідач повинен провести належну перевірку обставин ведення господарської діяльності позивача, встановити походження придбаного м'яса та надати докази на підтвердження своїх висновків, що ним не зроблено.

Судова колегія також вважає безпідставним самостійне обчислення податковим органом обсягу придбаного м'яса та його вартості, шляхом використання відомостей від Управління ветеринарної медицини в Татарбунарському районі Одеської області щодо отримання позивачем ветеринарних свідоцтв форми 2 та інформації від Управління статистики в Одеській області щодо звичайних цін на худобу, оскільки такі дані не є точними та не можуть використовуватись контролюючим органом при винесенні своїх рішень, а тому всі вищевказані обставини вказують на неправомірність оскаржуваних рішень.

Крім того судова колегія вказує на необґрунтованість посилань відповідача щодо відсутності у підприємця та ненадання ним до перевірки довідки за формою 3-ДФ, оскільки підпунктом 165.1.24 п.165.1 ст.165 ПК України передбачено обов'язок подання вказаної довідки лише у випадку продажу сільськогосподарської продукції (крім продукції тваринництва) її власником, проте сторонами не заперечено, що позивачем здійснювалось виробництво та продаж м'яса, тобто продукції тваринництва.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Саратської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 11 вересня 2015 року.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Вступна та резолютивна частини)

08 вересня 2015 року м.Одеса Справа №815/3047/15

Категорія: 8.3.2 Головуючий І інстанції: Стефанов С.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойко А.В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря - Іленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Саратської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року, у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Саратської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Саратської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло