Справа № 815/1133/15
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1133/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Авраменка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промринок «Котовський» до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

18.02.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Промринок «Котовський» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.09.2014 року № , яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 455133 грн. та за штрафними санкціями в сумі 232 567 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2015 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Промринок «Котовський» задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 19.06.2015 року державна податкова інспекція у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі податкова інспекція посилалась на те, що в ході проведеної перевірки позивача було встановлено порушення товариством вимог Податкового кодексу України внаслідок чого підприємством було занижено суму податку на додану вартість. Податковий орган вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано та правомірно, а тому воно скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2015 року та прийняття нової, якою відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Промринок «Котовський» у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 05.09.2014 року по 11.09.2014 року, на підставі наказу начальника ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 04.09.2014 р. № 311, згідно пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Промринок «Котовський» з питань правильності нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам із контрагентами-постачальниками ТОВ «Сантан Бріз», ТОВ «Директива Пром» за період 01.02.2014 р. - 31.05.2014 р.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт від 12.09.2014 року № 1141/15-17-22-01-24/25046121, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.09.2014 року № , яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 455133 грн. та за штрафними санкціями в сумі 232 567 грн.

В ході проведеної перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем вимог п.198.3 ст.198, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого ТОВ «Промринок «Котовський» занижено податок на додану вартість в розмірі 465133 грн., у т.ч. за лютий 2014 р. - 149700 грн., березень 2014 р. - 141383 грн., квітень 2014 р. - 99800 грн., травень 2014 р. - 74250 грн.

Податковий орган посилався на те, що операції ТОВ «Сантан Бріз» та ТОВ «Директива Пром» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання таких робіт або здійснення діяльності , що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної діяльності. Зважаючи на зазначене, податковий орган дійшов висновку про неможливість фактичного здійснення ТОВ «Сантан Бріз» та ТОВ «Директива Пром» господарських операцій з ТОВ «Промринок «Котовський».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ТОВ «Промринок «Котовський», зважаючи на наступне:

У відповідності до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

П.198.2 ст. 198 Кодексу встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Кодексу податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст.201 ПК України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 ПК України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п. 201.6 ст.201 ПК України).

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення витрат до складу валових та сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності первинних документів, які підтверджують здійснення платником податку витрат, а також податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємий період ТОВ «Промринок «Котовський» мало взаємовідносини з ТОВ «Сантан Бріз» та ТОВ «Директива Пром».

01.12.2013 року ТОВ «Промринок «Котовський» (Замовник) було укладено з ТОВ «Сантан Бріз» (Виконавець) договір б/н, за умовами якого ТОВ «Сантан Бріз» зобов'язувалось виконати роботи з санітарного оброблення території Замовника, а саме: території промтоварного ринку «Котовський», який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Бочарова, 60, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи (т.1 а.с. 98-100).

Також між ТОВ «Промринок «Котовський» (Замовник) та ТОВ «Сантан Бріз» (Виконавець) було укладено договори на перевезення контейнерів б/н від 01.12.2013 року та на перестановку контейнерів б/н від 01.12.2013 року, відповідно до яких ТОВ «Сантан-Бріз» зобов'язувалось надавати Замовнику за плату послуги щодо перевозки контейнерів та перестановки контейнерів на території промтоварного ринку «Котовський», розташованого за адресою: Одеська область, Комінтерінвський район, с. Крижанівка, вул. Бочарова, 60 (т.1 а.с. 92-94).

У підтвердження виконання ТОВ «Сантан-Бріз» вищевказаних договорів позивачем були надані акти прийому-передачі виконаних робіт (послуг) від 31.03.2014 р., від 28.02.2014 р., податкові накладні на суму 898200 грн., у т.ч. ПДВ 149700 грн. (лютий 2014 р.), 848300 грн., у т.ч. ПДВ 141383,30 грн. (березень 2014 р.).

Оплата отриманих послуг здійснена позивачем у повному обсязі, що підтверджується наданими платіжними дорученнями (т.1 а.с. 57-91).

В свою чергу, з матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «Промринок «Котовський» та ТОВ «Райз ОД» було укладено ряд договір на перевезення та перестановку контейнерів:

- б/н від 02.04.2014 року, згідно якого ТОВ «Райз ОД» зобов'язувалось надати позивачу послуги щодо перевозки контейнерів (т. 1 а.с. 187-189).

- б/н від 02.04.2014 року, згідно якого ТОВ «Райз ОД» зобов'язувалось надати позивачу послуги щодо перестановки контейнерів на території промтоварного ринку «Котовський», розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Бочарова, 60 (т.1 а.с. 190-192).

Крім того, між ТОВ «Промринок «Котовський» та ТОВ «Райз ОД» було укладено договір б/н від 02.04.2014 року, відповідно до якого ТОВ «Райз ОД» взяло на себе зобов'язання надавати послуги щодо санітарного оброблення території Замовника, а саме: території промтоварного ринку «Котовський», розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Бочарова, 60. При цьому, за умовами вказаного договору сторони домовились, що для виконання обов'язків, які складають предмет даного Договору, Виконавець має право залучати третіх осіб (т. 1 а.с. 193-195).

На виконання вищезазначених договорів ТОВ «Промринок «Котовський» було переведено на користь ТОВ «Райз ОД» грошові кошти згідно платіжних доручень на суму 598800 грн., у т.ч. ПДВ 99800 грн. (квітень 2014 р.), 445500 грн., у т.ч. ПДВ 74250 грн. (травень 2014 р.) (т. 1 а.с.157-168).

В подальшому, ТОВ «Райз ОД» (Первісний боржник) було укладено із ТОВ «Директива Пром» (Новий боржник) та ТОВ «Промринок «Котовський» (Кредитор) договори про переведення боргу № 02150414 від 15.04.2014 р., № 01150414 від 15.04.2014 р., № 03150414 від 15.04.2014 р., відповідно до яких ТОВ «Райз ОД» перевело свій борг за договорами з ТОВ «Промринок «Котовський» на перевезення контейнерів б/н від 02.04.2014 р., на перестановку контейнерів б/н від 02.04.2014 р., та на надання санітарних послуг б/н від 02.04.2014 р. - до ТОВ «Директива Пром» (т. 1 а.с. 196-199).

У підтвердження виконання ТОВ «Директива Пром» зобов'язань по перевезенню та перестановки контейнерів, а також по наданню санітарних послуг, позивач надав акти прийому-передачі виконаних робіт та податкові накладні на суму 598800 грн., у т.ч. ПДВ 99800 грн. (квітень 2014 р.) та 445500 грн., у т.ч. ПДВ 74250 грн. (травень 2014 р.).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає помилковим висновок державної податкової інспекції у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області щодо заниження ТОВ «Промринок «Котовський» податку на додану вартість, зважаючи на наступне:

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму валових витрат, та у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування податком на додану вартість на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції.

За відсутності факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту та відноситись до складу валових витрат.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Вимоги до первинних документів містяться у ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В даному випадку, у підтвердження фактичного виконання контрагентами зобов'язань за укладеними договорами позивач надав первинні документи, складені належним чином, які містять достатню інформацію відносно змісту та вартості господарських операцій, здійснюваних між зазначеними вище суб'єктами господарювання.

Слід зазначити, що висновку про відсутність реального виконання ТОВ «Сантан-Бріз» договірних зобов'язань перед ТОВ «Промринок «Котовський» податковий орган дійшов на підставі дослідження актів ДПІ у Києво-Святошинському району ГУ Міндоходів у Київській області «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Сантан-Бріз» від 03.06.2014 р. № 243/22-3/33269068 та «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Сантан-Бріз» по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період березень, квітень, травень 2014 р.» від 11.07.2014 р. № 343/22-03/38961024.

Однак, колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зазначені акти, без дослідження та оцінки первинних документів, якими фіксуються факти здійснення господарських операцій, не можуть бути покладені в основу висновку про безтоварність операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом саме при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Так, допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення до складу валових витрат та податкового кредиту сплачених сум постачальникам товару.

Також варто зазначити, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може вважатися належним доказом допущення позивачем порушень, так як зазначений акт свідчить лише про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання. Такі звірки взагалі не є перевірками, а викладені в них висновки про порушення податкового чи цивільного законодавства платником податків є нічим іншим, як припущеннями податкового органу, які необґрунтовані належними доказами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Крім того, постановою Київського окружного адміністративного суду від 13.08.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду, по справі № 810/4328/14 було частково задоволено адміністративний позов ТОВ «Сантан Бріз» до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії. Зазначеними судовими рішеннями було визнано протиправними дії податкового органу щодо внесення змін до інформаційних баз даних Міндоходів та його територіальних органів на підставі акту від 03.06.2014 р. № 243/22-3/33269068 та зобов'язано відновити відповідні показники.

Також в судовому порядку (справа № 810/4688/14) було визнано протиправними дії податкового органу при проведення зустрічної звірки, оформленої актом від 11.07.2014 р. № 343/22-03/38961024, а також внесення до податкових баз її результатів; зобов'язано скасувати відповідні дані в базах даних.

Слід зазначити, що відмовляючи особі у праві на податковий кредит податковий орган повинен довести саме недобросовісність у діях платника.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для податкової економії.

В даному випадку, ДПІ не було надано доказів того, що по спірним операціям між ТОВ «Промринок «Котовський» та розглядуваними вище контрагентами у позивача була відсутня розумна ділова мета, або того, що позивач та вказані підприємства діяли спільно з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що податковим органом не досліджувались будь-які аспекти надання послуг ТОВ «Сантан Бріз» та ТОВ «Директива Пром» на користь покупця - ТОВ «Промринок «Котовський».

При цьому, податковий орган обмежився посиланням на акти перевірок контрагентів та без самостійного дослідження господарських операцій дійшов необґрунтованого висновку про безтоварність здійснюваних позивачем із контрагентами господарських операцій.

Суд першої інстанції також вірно зазначив, що в ході перевірки ТОВ «Промринок «Котовський» перевіряючою не надано оцінки фактам, що понесені позивачем витрати обумовлені виробничою необхідністю, а також направлені на організацію виробничого процесу та мали реальний характер; докази того, що дані, наведені в документах, не відповідають дійсності та послуги не придбавалися в ході перевірки не встановлені.

Так, в ході розгляду справи було встановлено, що ТОВ «Промринок «Котовський» є власником промтоварного ринку, у зв'язку з чим підприємство здійснює заходи щодо санітарної обробки території ринку, відповідно до наказу Міністерства сільського господарства і продовольства України «Про затвердження ветеринарно-санітарних правил для ринків» № 23 від 04.06.1996 р.

При цьому, санітарна обробка включає в себе дезінфекцію (знищення у зовнішньому середовищі збудників заразних хвороб та знищення хвороботворних мікробів в зовнішньому середовищі), дезінсекцію (знищення шкідливих комах), дератизацію (сукупність засобів по знищенню і попередженню поширення гризунів) та дезодорацію (усунення неприємних або небажаних запахів), які перешкоджають накопиченню і розповсюдженню збудників інфекції і переносників її в навколишньому середовищі та входять в систему заходів профілактики інфекційних захворювань, поліпшення санітарно-гігієнічних умов та усунення шкідників.

Крім того, промтоварний ринок, який перебуває у власності Підприємства, включає в себе торгівельні павільйони, контейнери та лотки. У зв'язку із недостатністю власних контейнерів, позивачем було укладено із ТОВ Контейнерний термінал «Юсеком» договір щодо оренди більше 300 контейнерів, які в подальшому були передані підприємцям для організації торгівельних місць.

Згідно пояснень позивача, було встановлено, що через скорочення кількості договорів про оренду контейнерів із підприємцями, зменшилась кількість торговельних місць (до 650 одиниць), у зв'язку з чим позивачем було повернуто біля 150 контейнерів протягом 2008-2014 рр. за рахунок позивача на склад ТОВ Контейнерний термінал «Юсеком».

З метою збереження цілісності торгівельних рядів, Позивачем було здійснено перестановку торгівельних контейнерів на ринку для виключення порожніх місць в рядках, де раніше стояли контейнери, а також перевезення порожніх контейнерів на територію складів. При цьому, Підприємство періодично звільняє від контейнерів ділянку, де проходить траса теплопостачання, з метою надання доступу до неї відповідним службам.

Таким чином, послуги, які надавались ТОВ «Промринок «Котовський» зазначеними в акті контрагентами (ТОВ «Сантан Бріз» та ТОВ «Директива Пром») безпосередньо пов'язані із забезпеченням господарської діяльності позивача.

При цьому, суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги доводи податкового органу щодо відсутності у позивача товарно-транспортних накладних та інших перевізних документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не може слугувати підставою для позбавлення підприємства права на податковий кредит, оскільки товарно-транспортні накладні є обов'язковими для застосування відправниками та одержувачами вантажів, позаяк слугують підставою для проведення розрахунків за договором перевезення.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів вважає, що ТОВ «Промринок «Котовський» було доведено суду наявність всіх необхідних умов на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні послуг, до податкового кредиту, зокрема, щодо фактичності наданих послуг, наявності податкових накладних на підтвердження придбання таких послуг та інших первинних документів, сплати відповідної суми ПДВ, а також використання придбаних послуг у власній господарській діяльності підприємства.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає, що ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеькій області дійшла безпідставного та необґрунтованого висновку щодо нереальності здійснюваних між ТОВ «Промринок «Котовський» та ТОВ «Сантан Бріз» та ТОВ «Директива Пром» господарських операцій, та, відповідно, про завищення позивачем податкового кредиту по операціям з цими контрагентами, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.09.2014 року № про визначення позивачеві податкового зобов'язання з податку на додану вартість є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв