Справа № 2-а-528/11/1222
Суддя: Архипенко А. В.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-528/11р./1222
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2011 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі

головуючої судді Архипенко А.В..

при секретарі Діхтяренко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі на неправомірні дії щодо відмови в призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника, -

встановив:

Позивач є матірю ОСОБА_2, який за життя був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, інвалідом 1-ої групи, та який помер 18 жовтня 2009 року. При цьому згідно висновку МСЕК отримане ОСОБА_2 захворювання повязане з виконанням роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі постанови Попаснянського районного суду від 21.05.2009р. та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.12.2009р. за ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипочинаючи з 01 березня 2009 року було визнано право на отримання основної пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, рішенням апеляційного суду Луганської області від 02.12.2010р. був встановлений факт, відповідно до якого позивачка перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2, який помер 18 жовтня 2009 року.

Посилаючись на вищезазначені обставини, 19 січня 2011 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника, так як відповідно до ст.36 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявона має право на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника у розмірі 50% від розміру пенсії померлого чоловіка.

Але, Управління ПФУ у Попаснянському районі, розглянувши заяву позивача, відмовило позивачу в перерахунку його пенсії, про що повідомило позивача своїм листом від 27.01.2011р.

Вважаючи таку відмову незаконною, яка не відповідає вимогам діючого законодавства України та порушує його права як громадянина та пенсіонера, позивач в поданому позові просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязати відповідача призначити пенсію у звязку з втратою годувальника у розмірі 50% від розміру пенсії померлого сина.

Справу просила розглянути без її участі.

Представник відповідача відповідно до наданих письмових заперечень позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість, зазначивши, що розмір пенсії померлого ОСОБА_2 був встановлений за рішеннями судів лише після смерті ОСОБА_2, при цьому фактично такий розмір пенсії померлому не нараховувався та не виплачувався. Справу просив розглянути без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно ст.71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі втрати годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. При цьому, згідно ч.1 ст.37 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Враховуючи вищенаведені вимоги діючого пенсійного законодавства України судом із наданих позивачем доказів було встановлено, що позивачка дійсно є матірю ОСОБА_2, який за життя був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, інвалідом 1-ої групи, та який помер 18 жовтня 2009 року (а.с.3,4).

При цьому згідно висновку МСЕК отримане ОСОБА_2 захворювання повязане з виконанням роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також судом встановлено, що рішенням Попаснянського райсуду від 02.12.2010р. (а.с.11) був встановлений факт, відповідно до якого позивачка перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2, який помер 18 жовтня 2009 року.

При цьому, відповідно до мотивувальної частини рішення позивачка на час смерті свого сина отримувала пенсію у сумі 730-08грн., тобто менше, ніж половина його пенсії /1615-96грн.: 2 = 807-98грн./, що дає підстави для висновку про те, що позивачка одержувала від померлого годувальника сина допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом існування./а.с.17-19/

Крім того, на підставі постанови Попаснянського районного суду від 21.05.2009р. та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.12.2009р. (а.с.5-8), за сином позивачки ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипочинаючи з 01 березня 2009 року було визнано право на отримання основної пенсії у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

Також судом встановлено, що позивачка скористалася можливістю досудового врегулювання спірних правовідносин та зверталася із заявою до відповідача про призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника, але відповідач своїм листом відмовив йому в задоволенні заяви, про що свідчить письмова відповідь на а.с.10.

До цього ж в своїй відповіді відповідач ігнорував факт визнання за ОСОБА_2 на підставі рішень судів права на отримання основної пенсії у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, зазначивши, що перехід на пенсію у звязку з втратою годувальника є для позивачки недоцільним, тому що розмір пенсії приблизно буде складати 750 грн., що не відповідає фактичним обставинам по справі.

При таких обставинах суд вважає неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачці пенсії у звязку з втратою годувальника у розмірі 50% від розміру пенсії померлого сина, при цьому позовні вимоги, які були заявлені позивачкою, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.36,37 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, керуючись ст.ст.9,71,86,158-163,183-2,186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі, починаючи з 19 січня 2011 року, призначити ОСОБА_1 пенсію у звязку з втратою годувальника у розмірі 50% від розміру пенсії ОСОБА_2, який помер 18 жовтня 2009 року.

Копію постанови направити сторонам для повідомлення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський райсуд.

Суддя: