Справа № 2а-8213/10/0570
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2010-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 року справа №2а-8213/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого судді Білак С.В.

суддів Жаботинської С.В., Арабей Т.Г.

при секретарі судового засідання Тимченко М.Ю.

за участю:

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довір.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2010 року у адміністративній справі № 2а-8213/10/0570 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Просила скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 10.03.2010 року у сумі 13488,80 грн., № НОМЕР_2 від 10.03.2010 року у сумі 5744,70 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2010 року у справі № 2а-8213/10/0570 адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково, а саме: скасовано частково рішення Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції від 10 березня 2010 року № НОМЕР_2 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 340 грн.;

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнати неправомірними рішення № НОМЕР_1 № НОМЕР_2 від 10.03.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при винесенні рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, а також судом не повністю з»ясовані та недоведені обставини, що мали значення для вирішення справи, а саме: Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою, визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року.

Скаржник зазначає, що позивачем фактично порушено вимоги порядку ведення книг обліку розрахункових операцій, а не пп..2.6 п.2 Положення про проведення касових операцій, оскільки всі звітні чеки РРО, на момент перевірки були в наявності і надані перевіряючим.

Апелянт вказує, що застосування штрафних санкцій за порушення вимог Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій ні Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обліку готівки» від 12.06.95 р. № 436/95 ні жодним іншим нормативно правовим актом не передбачено.

Апелянт зазначає, що судом було помилково встановлено, що відповідач був допущений до проведення перевірки, що підтверджується підписом на акті працівника позивача, з яким укладений трудовий договір.

Скаржник також вказує, що суд не прийняв до уваги те, що в оскаржуваному рішенні не вказано, порушення якої саме норми і якого саме встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в частині відсутності первинних документів, має місце.

Позивач у судове засідання не з»явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Представники відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення представників відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 26 лютого 2010 року Горлівською ОДПІ проведена перевірка позивача за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складений акт № 399/05/03/23//2 від 26.02.2010 року та встановлені наступні порушення: не оприбуткування позивачем грошових коштів в сумі 2697 грн. 76 коп.; проведення розрахункової операції без використання реєстратора розрахункових операцій на суму 16 грн. 50 коп. та не роздрукування розрахункового документу встановленої форми; незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, що зазначена в денному звіті РРО на суму 109 грн. 50 коп.; незабезпечення зберігання фіскальних звітних чеків в книзі обліку розрахункових операцій; ведення з порушенням встановленого порядку обліку товарів за місцем їх реалізації на суму 2387 грн. 35 коп.

На підставі акта перевірки № 399/05/03/23//2 від 26.02.2010 Горлівської ОДПІ прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 10.03.2010 року у сумі 13488,80 грн., № НОМЕР_2 від 10.03.2010 року у сумі 5744,70 грн. (арк. спр. 17, 18).

Оскаржуваними рішеннями визначено порушення позивачем пунктів 1, 2, 9, 12, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР, пункту 2.6 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в України" позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Згідно ст. 16 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в України" посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Як вбачається із матеріалів справи, при проведенні позапланової перевірки Горлівською ОДПІ направлення на перевірку позивачу надавалися, що підтверджується наявністю вказаних документів у позивача, оскільки направлення додано до позовної заяви (арк. спр. 19).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія план-графіку перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у готівковій та безготівковій сфері по Горлівської ОДПІ на лютий 2010 року, затвердженого заступником начальника Горлівської ОДПІ (арк. спр. 62-66).

Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджене постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320, визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Відповідно п. 2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Згідно п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні:

оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій;

книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Порядок реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року № 614, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за № 106/5297.

Відповідно до пункту 7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Як вбачається з копії книги обліку розрахункових операцій, долученої до матеріалів справи, позивачем не здійснені щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків в книзі обліку розрахункових операцій (арк. спр. 53).

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Статтею пунктами 1, 2, 9, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій; вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг); забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня;

Згідно п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ст. 22. Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

З акту перевірки № 399/05/03/23//2 від 26.02.2010 року вбачається, що працівник позивача здійснила продаж однієї пляшки горілки вартістю 16 грн. 50 коп., отримала кошти, передала товар покупцю, не здійснивши проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій.

Згідно з абз. 1 пункту 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, касир та інший працівник, з якими споживач розраховується за товар, під час проведення розрахунку повинен чітко назвати суму, що підлягає сплаті, суму, одержану від споживача, і покласти гроші окремо на видному місці, оформити розрахунковий документ на повну суму покупки, назвати споживачеві належну йому суму здачі та видати її разом з розрахунковим документом.

З опису готівкових коштів вбачається, що на місці проведення розрахунків на момент проведення перевірки знаходилося 126 грн. готівкових коштів, проте з копій денних звітів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що дена сума за 26.02.2010 складає 0,00 грн. (арк. спр. 67).

Як вбачається з копії книги обліку розрахункових операцій, яка зареєстрована в органі державної податкової служби, позивачем належним чином виконуються вимоги п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки міститить підклеєні фіскальні звітні чеки у відповідності до хронології дат, копія долучена до матеріалів справи.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом не доведено допущення вказаного порушення позивачем, внаслідок чого штрафні (фінансові) санкції у розмірі 340 грн. застосовані до позивача безпідставно.

Форма Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного року (форма № 10) затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України 21 квітня 1993 року № 12 «Інструкція про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 9 червня 1993 року за № 64.

З копії книги обліку доходів і витрат фізичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності № 17/773, долученої до матеріалів справи, вбачається, що позивачем заповнені тільки графи № 1 та № 6, інші графи не заповнені (арк. спр. 50-51).

01 березня 2010 позивачем надано податковому органу письмові пояснення, щодо невірного ведення книги обліку доходів і витрат. Як вбачається з книги, позивачем обліковувалися тільки суми від реалізації товару, проте відсутній облік витрат на придбання товару, який потім реалізовувався. Під час перевірки податковим органом здійснена інвентаризація товару за місцем його реалізації, про що складена відомість підписана від суб'єкта господарювання працівником (продавцем) позивача (арк. спр. 6, 70).

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2010 року у адміністративній справі № 2а-8213/10/0570 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, - залишити без змін.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 17 серпня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: С.В. Білак

Судді: Т.Г.Арабей

ОСОБА_5