Справа № 2а-8028/12/1370
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Справа № 876/5400/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Коваля Р.Й., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Львові на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року в адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові, третя особа: Державна податкова інспекція у Сихівському районі міста Львова Львівської області ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «Львівський бронетанковий завод» (далі - ДП «Львівський бронетанковий завод») звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові (далі - СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині зменшення податкового кредиту травня 2011 року на 221931,50 грн..

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №/16615 від 22 серпня 2011 року в частині зменшення податкового кредиту травня 2011 року на 221931,50 грн..

Із таким судовим рішенням не погодилася Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м.Львові та подала апеляційну скаргу, в якій вказала, що судом першої інстанції неповно досліджені обставини справи, не встановлено всіх фактів, не надано їм належної оцінки, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначив, що відповідач безпідставно дійшов висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки за наслідками перевірки було встановлено що позивач безпідставно включив до податкового кредиту з податку на додану вартість витрати, здійснені в ході здійснення фінансово-господарської діяльності з контрагентами по ланцюгу постачання ТзОВ «Метал Холдинг Львів» ТзОВ «Оріон» ЛТД, ТзОВ «Промислові мастила», ПП Фірма «Промімпекс», НДПУАН «Інститут автоматизованих систем», ТзОВ Фірма «Бласт», ПП «Галпостачсервіс», ТзОВ «Трансмашмоторс», ПП «Галпромресурс», ТзОВ «Компанія Абсолют-К», ТзОВ «Соломія Текс», ПП «Майстер Стиль», ПВП «АРТ-Сервіс», ТзОВ «Фірма «Олто», ТзОВ «Кіммет», МП «Консул», ПП «Ортіс Плюс», ТзОВ «Урус», які не мають відсутність виробничих потужностей, необхідних для здійснення певного технологічного процесу та проведення відповідної господарської діяльності. Перевіркою не підтверджено реальність здійснених господарських операцій вищезазначених підприємств, що позбавляє права платника податку на віднесення до податкового кредиту податку на додану вартість, отриманого від таких постачальників. Апелянт вважає первинні документи, оформлені внаслідок здійснення таких господарських операцій такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та не відображають сутність господарської операції і, відповідно, не створюють будь-яких змін в активах підприємства. Враховуючи викладене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Львівський бронетанковий ремонтний завод» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ, заявленої на розрахунковий рахунок за травень 2011 року.

За результатами перевірки складено акт № 927/08-04/07985602 від 12 серпня 2011 року, згідно якого встановлено порушення ДП «Львівський бронетанковий ремонтний завод»:

- п. п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму податкового кредиту травня 2011 р. в розмірі 222831,50 грн. та вересня 2010 р.- у розмірі 428,17 грн., що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту травня 2011 р. (р. 19 Декларації) на 222831,50 грн., вересня 2010 року на 428,17 грн. та залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного періоду на суму 1946589,95 грн.;

- п. п. 198.1, 198.2, 198.3, ст. 198, п. п. 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 530087,29 грн..

В акті перевірки зроблено висновки про нікчемність угод, укладених позивачем з ТзОВ «Метал Холдинг Львів», ТзОВ «Оріон» ЛТД, ТзОВ «Промислові мастила», ПП Фірма «Промімпекс», НДПУАН «Інститут автоматизованих систем», ТзОВ Фірма «Бласт», ПП «Галпостачсервіс», ТзОВ «Трансмашмоторс», ПП «Галпромресурс», ТзОВ «Компанія Абсолют-К», ТзОВ «Соломія Текс», ПП «Майстер Стиль», ПВП «АРТ-Сервіс», ТзОВ «Фірма «Олто», ТзОВ «Кіммет», МП «Консул», ПП «Ортіс Плюс», ТзОВ «Урус», які мають ознаки сумнівності, оскільки відсутні докази фактичної можливості здійснювати підприємницьку діяльність.

22 серпня 2011 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові податкове повідомлення-рішення № /16615, яким зменшено ДП «Львівський бронетанковий завод» розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2169421,45 грн..

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність цього податкового повідомлення-рішення з таких підстав.

Згідно із пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. п. 198.1, 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (надалі-ПК України) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до абз. 3 п. 198.6 ст. 198 ПК України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Відтак, згідно вимог ПК України, який регулює, зокрема, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, підставою, що позбавляє платника податків права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є не підтвердження його податковими накладними, або підтвердження податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 ПК України, проте, як в ході проведення перевірки, так і в ході судового розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності таких обставин, так само як і не надано доказів на порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України.

Таким чином, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України).

Як вбачається з акту перевірки податковим органом зазначено, що за результатами опрацювання додатку 5 до податкової декларації з ПДВ та проведеного аналізу розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, виявлених за результатами автоматизованого співставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість на рівні ДПА України, встановлено наявність у додатках 5 до Декларації з ПДВ контрагентів-постачальників ДП «Львівський бронетанковий ремонтний завод»: ТзОВ «Метал Холдинг Львів» ТзОВ «Оріон» ЛТД, ТзОВ «Промислові мастила», ПП Фірма «Промімпекс», НДПУАН «Інститут автоматизованих систем», Тзов Фірма «Бласт», ПП «Галпостачсервіс», ТзОВ «Трансмашмоторс», ПП «Галпромресурс», ТзОВ «Компанія Абсолют-К», ТзОВ «Соломія Текс», ПП «Майстер Стиль», ПВП «АРТ-Сервіс», ТзОВ «Фірма «Олто», ТзОВ «Кіммет», МП «Консул», ПП «Ортіс Плюс», ТзОВ «Урус» з ознаками сумнівності, що може свідчити про те, що ці підприємства безпідставно формують податковий кредит та валові витрати іншим суб'єктам господарювання з метою мінімізації податкових зобов'язань. Таким чином, не доведена реальність здійснення господарських операцій, тобто угоди з вище переліченими підприємствами носять фіктивний характер.

Разом з тим, відповідачем не досліджувались самі господарські операції, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту.

При вирішенні спору судом першої інстанції досліджено первинну документацію, якою підтверджено факт реального виконання господарських операцій.

Так, у 2011 році контрагентом ТзОВ «Соломія Текс» поставлялись інструменти ДП «Львівський бронетанковий завод» для здійснення господарської діяльності. Підставою таких взаємовідносин був договір № 23 від 27.01.2011 р. Згідно податкових накладних № 217 від 27.05.11 р., № 221 від 27.05.11 р., № 22 від 27.05.11 р., 216 від 27.05.11 р., № 215 від 27.05.11 р., № 218 від 27.05.11 р., № 140 від 19.05.11 р., № 219 від 27.05.11 р. підтверджується право на податковий кредит у покупця як платника податків у зв'язку із придбанням таких товарів. Факт отримання позивачем товару підтверджено видатковими накладними: № СТ-0001165 від 27.05.11 р., № СТ-0001169 від 27.05.11 р., № СТ-0001168 від 27.05.11 р., № СТ-0001164 від 27.05.11 р., № СТ-0001163 від 27.05.11 р., № СТ-0001166 від 27.05.11 р., № СТ-0001086 від 19.05.2011 р., № СТ-0001167 від 27.05.11 р.

4 січня 2011 року між ДП «Львівський бронетанковий завод» та ТзОВ «Метал Холдинг» укладений договір № 091/11 на закупівлю металу. Факт оплати позивачем продукції підтверджено платіжними дорученнями: № 522 від 24.05.2011 р., № 547 від 11.04.2011 р., № 558 від 11.04.2011 р., № 503 від 05.04.2011 р. Згідно податкових накладних № 829 від 31.05.2011 р., № 736 від 27.05.2011 р., № 626 від 24.05.2011 р., № 595, № 590 від 21.04.2011 р., № 402 від 17.05.2011 р., № 401 від 17.05.2011 р., № 423 від 15.04.2011 р., № 343 від 13.04.2011 р., № 248 від 11.04.2011 р., № 208 від 11.05.2011 р., № 207 від 11.05.2011 р., № 303 від 12.04.2011 р., № 12 від 01.04.2011 р., № 2 від 04.02.2011р., № 114 від 05.04.2011 р. підтверджено факт взаєморозрахунків між ДП «Львівський бронетанковий завод» та ТзОВ «Метал Холдинг». Відповідно до видаткових накладних № РН-0008016 від 31.05.2011 р., № РН-0007804 від 27.05.2011 р., ПД № 522 від 24.05.2011 р., № РН-0005534 від 21.04.2011 р., № РН-0005527 від 21.04.2011 р., № РН-0006951 від 17.05.2011 р., № РН-0006950 від 17.05.2011 р., № РН-0005180 від 15.04.2011 р., № РН-0005036 від 13.04.2011 р., № РН-0004898 від 12.04.2011 р., № РН0004896 від 12.04.2011 р., № РН-0006481 від 11.05.2011 р., № РН-0006480 від 11.05.2011 р., № РН-0004901 від 12.04.2011р., № РН-0004292 від 01.04.2011р., № РН-0005911 від 04.05.2011р., № РН-0004566 від 06.04.2011р., підтверджено факт передачі товару покупцю.

Згідно рахунку - фактури ДП «Львівський бронетанковий завод» придбав у ТОВ «Фірма «Бласт» манжет 432.3610сб. На цей товар контрагентом позивача виписано податкову накладну № 1 від 16. 05.2011 року і згідно платіжного доручення № 478 від 16 травня 2011 року товар було оплачено. Видатковою накладною № 7 від 17.05.2011 року підтверджено його отримання.

22 квітня 2011 року між ДП «Львівський бронетанковий завод» та ПП Фірмою «Промімпекс» укладено договір постачання № 118 товару (трубки та трубки гумові, рукав авіаційний, дюріти). Асортимент товару визначений у специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору. На цей товар виписано податкові накладні №341 від 31.05.2011 р., № 314 від 27.05.2011 р., № 261 від 24.05.2011 р., № 168 від 15.04.2011 р. Факт відвантаження товару підтверджується видатковими накладними ФП-1467 від 31.05.2011 р., ФП-1443 від 27.05.2011 р., ФП-995 від 15.04.2011 р.

У ПП «Галпромресурс» позивач придбав інструменти для здійснення господарської діяльності на підставі договору № 004 від 10.01.2011 р. У ході реалізації поставки були виписані податкові накладні: № 50 від 25.05.11 р., № 42 від 25.05.11 р., № 48 від 25.05.11 р., № 51 від 25.05.11 р., № 43 від 25.05.11 р., № 39 від 24.05.11 р., № 38 від 24.05.11 р., № 25 від 18.05.11р., № 21 від 17.05.11 р. Факт отримання товару покупцем підтверджено видатковими накладними: № ГПР-000212 від 30.05.11 р., № ГПР-000218 від 31.05.11 р., № ГПР-000217 від 31.05.11 р., № ГПР-000215 від 31.05.11 р., № ГПР-000214 від 31.05.11 р., № ГПР-000220 від 31.05.11 р., № ГПР-000219 від 31.05.11 р., № ГПР-000189 від 20.05.11 р., № ГПР-000188 від 20.05.11 р.

Контрагентом ТзОВ «Оріон ЛТД» на підставі договору поставки № 29 від 28.01.11 р. передано у власність ДП «Львівський бронетанковий завод» інструменти для господарських потреб. Податковими накладними № 42 від 31.05.11 р., № 40 від 31.05.11 р., № 44 від 31.05.11 р., № 39 від 31.05.11 р., № 41 від 31.05.11 р., № 28 від 25.05.11 р., № 01 від 06.05.11 р., № 16 від 18.05.11 р., № 38 від 31.05.11 р., № 37 від 31.05.11 р. підтверджено право покупця на отримання податкового кредиту та виникнення податкового обов'язку у продавця. Факт відпуску товару позивачу підтверджено видатковими накладними: № 42 від 31.05.11 р., № 40 від 31.05.11 р., № 44 від 31.05.11 р., № 39 від 31.05.11 р., № 41 від 31.05.11 р., № 28 від 25.05.11 р., № 1 від 06.05.11 р., б-н від 19.05.11 р., б-н від 02.05.11 р., б-н від 02.06.11 р.

Контрагент ТзОВ «Промислові мастила» передав у власність ДП «Львівський бронетанковий завод» продукти нафтоперероблення - рідкі мастила згідно договору № 115 від 22.04.11 р. Згідно податкових накладних № 2845 від 27.05.11 р., № 2728 від 26.05.11 р., № 2690 від 26.05.11 р., № 1630 від 18.05.11 р., № 434 від 05.04.11 р. ДП «Львівський бронетанковий завод» як покупець товарів для господарських потреб підприємства отримав підтвердження факту взаєморозрахунків з продавцем. Відповідно до видаткових накладних № 1-1174М від 27.05.11 р., № 1-ТП1920 від 26.05.11 р., № 1-1154М від 26.05.11 р., № 1-1017М від 18.05.11 р., № 1-0642М від 14.04.11 р. підтверджено відпуск товару продавцем покупцеві.

Контрагент ТзОВ «Кіммет» продав ДП «Львівський бронетанковий завод» листи алюмінієві на підставі виставленого рахунку - фактури № 0651 від 04.04.11 р., який є видом комерційного рахунку, що складається при здійсненні разових операцій. У підтвердження права на отримання податкового кредиту виписано податкові накладні №190 від 29.04.11 р. та № 168 від 27.04.11 р. Видаткова накладна № 0000609 від 29.04.11 р. підтверджує факт поставки товару покупцю. ПП «Галпостачсервіс» здійснив продаж позивачу товару (азбокартон, пароніт). Ці господарські операції підтверджені рахунками № СФ-0001625 від 25.05.11 р., № СФ0001560 від 20.05.11 р. та № СФ-0001299 від 04.05.11 р., податковими накладними: № 279 від 31.05.11 р., № 208 від 25.05.11 р., № 178 від 20.05.11 р., № 92 від 16.05.11 р., видатковими накладними: № РН-0001149 від 31.05.11 р., № РН-0001074 від 25.05.11 р., № РН-0001042 від 20.05.11 р., № РН-0000955 від 16.05.11 р.

Контрагент ТОВ «Трансмашмоторс» продав ДП «Львівський бронетанковий завод» товару (вкладиш корінний, вкладиш шатун, кільце) на підставі виставлених рахунків - фактури № СФ0000025 від 22.04.11 р., № СФ0000026 від 26.04.11 р., № СФ-0000027 від 11.05.11 р. Контрагентом позивача було виписано податкові накладні: № 3 від 28.04.11 р., № 2 від 25.05.11 р., № 1 від 16.05.11 р. Факт передачі товару підтверджено видатковими накладними № РН-0000012 від 10.05.11 р., № ПД 980 від 25.05.11 р., № РН-0000014 від 17.05.11 р.

ПП «Майстер Стиль» здійснив продаж робочих костюмів з логотипом ДП «ЛБТЗ» згідно рахунку - фактури № 3 від 25.01.11 р. та № 37 від 23.05.11 р. Право на податковий кредит підтверджено податковими накладними № 7 від 23.05.11 р. та № 9 від 29.03.11 р. Згідно видаткових накладних № 30 від 23.05.11 р. та № 14 від 29.03.11 р. позивач отримав товар.

ТзОВ «УРУС» поставляв ДП «Львівський бронетанковий завод» бензин А-80 згідно договору № 7 від 23.05.11 р. Факт реального виконання господарських зобов'язань підтверджено податковою накладною № 12 від 24.05.11 р., видатковою накладною № РН-0000032 від 26.05.11 р.

ПП «ОРТІС ПЛЮС» здійснив продаж позивачу кабелю згідно рахунку - фактури № 0066 від 26.05.11 р. та № 0063 від 24.05.11 р., податкових накладних № 0066 від 30.05.11 р., № 0065 від 27.05.11 р., видаткових накладних: № 520 від 30.05.11 р., № 517 від 27.05.11 р.

У ПВП «АРТ - Сервіс» ДП «Львівський бронетанковий завод» придбав паливо вимір ІТЗ-1С, ковпачок ГТС жовтий, зелений, червоний, провід БПВЛе 0,75. Факт реального виконання зобов'язань підтверджено податковими накладними № 38 від 25.05.11 р., № 37 від 24.05.11 р., видатковими накладними № А-00000008 від 30.05.11 р., № А-0000007 від 24.05.11 р.

ТзОВ «Консул» здійснив продаж ДП «Львівський бронетанковий завод» товару (стрічка ЛХХ, стрічка ЛРТ-25, ЛРТ-35) Підставою для здійснення операції був рахунок - фактура № СФ 281 від 01.04.11 р. На підтвердження права на податковий кредит виписано податкову накладну № 79 від 28.04.11 р. Підтвердженням поставки товару покупцю є видаткова накладна № РН-242 від 04.05.11 р.

ТзОВ «Олто» продало позивачу розетки і при цьому було виписано податкову накладну № 2 від 26.05.11 р., видаткову накладну № 19 від 27.05.11 р.

ТзОВ «Абсолют-К» передав у власність ДП «Львівський бронетанковий завод» акумуляторні батареї 12СТ-85 згідно договору № 77 від 29.03.11 р. При здійсненні операцій з купівлі-продажу було оформлено рахунки - фактури № 2403-1 від 24.03.11 р., № 0403-1 від 04.03.11 р., податкові накладні № 5 від 27.04.11 р. та № 2 від 19.04.11 р., видаткова накладна № 13 від 13.04.2011 року.

Контрагентом НДП УАН «Інститут Автоматизованих систем» позивачу була виписана податкова накладна № 1 від 13.04.11 р. на товар, вартість якого була оплачено згідно платіжного доручення № 572 від 13.04.11 р. (по першій події).

Факт реалізації товару, його подальше використання у господарській діяльності позивача підтверджено картками складського обліку, що містяться в матеріалах справи.

У матеріалах справи наявні копії платіжних доручень, що свідчать про оплату товару позивачем. Цей факт не спорюється і податковим органом.

Характер придбаних товарів, його використання відповідає напрямкам діяльності підприємства.

Таким чином, первинними документами підтверджено рух активів у процесі здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, а також встановлено наявність зв'язку між фактом придбання товарів із господарською діяльністю платника податку та використання цих товарів у господарській діяльності.

Слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність наявність (відсутність) підстав для виникнення податкових зобов'язань платника податку від дій його контрагента, фактичної сплати ним податку до бюджету, законності ведення податкового обліку, перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Суд першої інстанції правильно врахував, що податковим органом не надано документальних підтверджень відсутності фактичних господарських відносин з контрагентами позивача та наявності факту узгодженості їх дій з метою незаконного отримання податкових вигод або обізнаності позивача з такими діями постачальника.

Посилання податковим органом обгрунтування власної позиції лише на результати перевірки податковими органами діяльності вищевказаних підприємств не можуть свідчити про неправомірність включення ДП «Львівський бронетанковий завод» до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених вищевказаним підприємствам в ціні товару.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «..адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління..».

У той же час, податковим органом під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення (в оскаржуваній частині) є протиправним і постанова Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року про задоволення позовних вимог є обґрунтованою і законною.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року в адміністративній справі № 2а-8028/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді Р.Й. Коваль

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 25 серпня 2015 року.