Справа № 2а-10593/11/0523
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Павленко Л.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 року справа №2а-10593/11/0523 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: Арабей Т. Г., Геращенка І.В., Губської Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька на постанову Київського районного суду м.Донецька від 09 листопада 2011 року у справі № 2а-10593/11/0523 за позовом ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про зобовязання до нарахування щомісячної надбавки до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2011 року позивач звернувся до суду з позовом Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про зобовязання до нарахування щомісячної надбавки до пенсії за період з 01.01.2006 року по дату винесення рішення у справі з урахуванням поведених виплат.

Постановою суду першої інстанції від 09.11.2011 року позовні вимоги задоволені частково, внаслідок чого зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за рахунок коштів Державного бюджету України за період з 17.02.2011 року по 22 липня 2011 року включно, а також за період з 23 липня 2011 року по 09 листопада 2011 року в порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік, в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м.Донецька від 18.08.2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 за період до 17.02.2011 залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду. Ухвала суду не оскаржена та набрала чинності.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову Київського районного суду м.Донецька від 09 листопада 2011 року у справі № 2а-10593/11/0523 та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Київського районного суду м.Донецька від 09 листопада 2011 року скасувати та винести нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до якої нараховані суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Представники сторін у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Колегія суддів розглядає дану справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судове рішення першої інстанції відповідно до вимог ст. 195 КАС України переглядається в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне .

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач належить до соціальної групи діти війни, що підтверджується посвідченням та користується правами і пільгами, встановленими Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Статтею 1 вказаного закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10/рп/2008 було визнано неконституційними зміни до Закону № 2195-IV внесеними Законом України Про Державний бюджет на 2007 рік, Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік, чим було відновлено дію ст. 6 Закон № 2195-IV у попередній редакції.

Статтею 6 Закону № 2195-IV встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 58 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Колегія судів зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, застосовується не тільки для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що положення частини 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком..

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про прожитковий мінімум від 15 липня 1999 року № 966-ХІV прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів зазначає, що оскільки предметом позову є оскарження дій субєкта владних повноважень, наслідком яких є нарахування певних сум, які ще не нараховані, на застосування процесуальних строків не розповсюджуються вимоги Закону України ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, що відповідає положенням ст. 6 Закону № 2195-IV в редакції яка є чинною на даний час, адже попередні зміни, як і було зазначено вище, визнані неконституційними, тому застосовується саме та редакція, яка була до внесення відповідних змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 197 , п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Донецька від 09 листопада 2011 року у справі № 2а-10593/11/0523 за позовом ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про зобовязання до нарахування щомісячної надбавки до пенсії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Т.Г.Арабей

ОСОБА_3

ОСОБА_4