Справа № 820/7165/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р.Справа № 820/7165/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2015р. по справі № 820/7165/15

за позовом Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

20 серпня 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено у повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 07.07.2015 року № НОМЕР_1 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість та штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 28276 (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят шість) грн. 50 коп.

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби у апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, фінансово-господарські відносини між позивачем та його контрагентами ТОВ "СБ Рембудсервіс", ТОВ "Строительная компания интеграл" не мали характеру реальних в силу відсутності необхідних ресурсів для провадження господарської діяльності. З наявної податкової інформації також вбачається відсутність поставок товарів (надання послуг) по ланцюгу постачання від підприємств-постачальників ТОВ "СБ "Рембудсервіс", ТОВ "Строительная компания интеграл".

Відповідач також зазначає, що до перевірки не було надано всіх необхідних первинних документів на виконання умов договору між Національним технічним університетом "Харківський політехнічний інститут" та ТОВ "СБ Рембудсервіс", а саме: дефектних актів, сертифікатів якості.

Національний технічний університет "Харківський політехнічний інститут" у письмових запереченнях просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та представників позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального ГУ ДФС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут (далі - НТУ ХПІ) по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками: ТОВ СБ РЕМБУДСЕРВІС () за період листопад та грудень 2014 року, ТОВ СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ ИНТЕГРАЛ () за період грудень 2014 року.

19 червня 2015 року за результатами проведеної перевірки складено Акт № 9/28-09-49-15/02071180, яким встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет у розмірі 18 851, 00 грн. (з урахуванням частки використання товарів/ послуг в оподаткованих операціях 9, 86 % у 2014 році), у тому числі: за листопад 2014 року - на 4 321, 0 грн.; за грудень 2014 року на 14 530, 00 грн.

07 липня 2015 року на підставі вище зазначеного акут перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 18 851, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 9 425, 50 грн., а усього на суму 28 276, 50 грн.

Задовольняючи позов НТУ "ХПІ", суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган не мав підстав вважати господарські взаємовідносини між позивачем та ТОВ "СБ Рембудсервіс", ТОВ "Строительная компания интеграл" невиконаними, а первинні документи, складні за їх наслідками, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Отже, податкове повідомлення-рішення від 07.07.2015 року № прийняте без належних на те правових підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (ПК України) встановлено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно п.201.10 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Вимоги щодо оформлення податкової накладної передбачено п.201.1 ст. 201 ПК України.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України , датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також наявність документів первинного обліку (зокрема, податкових накладних), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що між НТУ ХПІ та ТОВ СБ РЕМБУДСЕРВІС були укладені договори про надання послуги № 24 від 06.11.2014 року, № 23 від 06.11.2014 року, № 22 від 06.11.2014 року, № 21 від 28.10.2014 року, № 20 від 30.09.2014 року, договору на послуги № 25 від 18.11.2014 року, № 15 від 14.08.2013 року, № 27 від 11.12.2014 року, № 28 від 11.12.2014 року, № 30 від 15.12.2014 року, № 33 від 24.12.2014 року, № 32 від 22.12.2014 року, № 31 від 22.12.2014 року, відповідно до яких ТОВ СБ РЕМБУДСЕРВІС здійснювало ремонтні роботи покрівлі, аудиторій.

Факт виконання робіт підтверджується актами прийому виконаних будівельних робіт за листопад та грудень 2014 року.

Розрахунок за угодами було здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями .

Також, між НТУ ХПІ та ТОВ СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ ИНТЕГРАЛ укладено договір розробки проектних робіт № 1 від 29.09.2014 року та № 2 від 06.11.2014 року. Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивачем отримано від ТОВ СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ ИНТЕГРАЛ проектну документацію та оплачено надані послуги.

Надані позивачем на підтвердження правомірності формування податкової звітності з ПДВ первинні документи відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16 липня 1999 року N 996-XIV, а також Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88, що не заперечувалось також відповідачем.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що укладені правочини є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, не оскаржені та у судовому порядку не визнані не дійсними.

Щодо тверджень відповідача у апеляційній скарзі про те, що неможливо підтвердити реальний характер фінансово-господарських відносин між НТУ "ХПІ" та ТОВ СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ ИНТЕГРАЛ, ТОВ "СБ РЕМБУДСЕРВІС", оскільки за наявною податковою інформацією у ланцюгу постачальників - платників податку виявлено певні порушення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі змістом норм розділу V Податкового кодексу України, платники податку на додану вартість відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на права позивача, встановлені ПК України. Покупець товару (послуги) на час здійснення господарської операцій з придбання товару (послуги) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо, і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність будь-кого з таких суб'єктів господарювання.

Крім того, враховуючи закріплений Конституцією України принцип особистого характеру юридичної відповідальності, колегія суддів вважає, що відповідальність за порушення норм чинного податкового законодавства повинна нести особа, яка допустила таке порушення. Той факт, що контрагентом позивача, як на тому наполягає в апеляційній скарзі податковий орган, порушено умови провадження господарської діяльності, не дає підстави застосовувати до підприємства позивача, як добросовісного платника податків, фінансові санкції.

Посилання заявника на той факт, що на час проведення перевірки позивачем не надано документів, що стосуються товарів (сертифікатів якості виробника продукції, дефектних актів), не є достатньою підставою для спростування висновків суду. З огляду на викладене вище та зважаючи на норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що первинні документи за результатом взаємовідносин між позивачем та контрагентами ТОВ СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ ИНТЕГРАЛ, ТОВ "СБ РЕМБУДСЕРВІС" оформлені належним чином, у сукупності містять необхідні для цілей оподаткування відомості про спірні господарські операції та підтверджують факт їх виконання. Відсутність на час проведення перевірки підприємства позивача сертифікатів якості від виробника товарів чи дефектних актів не призводить до неможливості ідентифікації змісту господарських операцій.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2015р. по справі № 820/7165/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 02.10.2015 р.