Справа № 813/2514/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р. Справа № 876/7536/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання: Корнієнко О.А.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Ортинської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року у справі за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення та податкової вимоги,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу № Ф-271 від 20.03.2015 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 07.05.2015 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що податковим органом була проведена виїзна документальна перевірка за результатами якої складено акт № 154/17-2/ від 20.03.2015 року та прийнято вимогу про сплату боргу № Ф-271 від 20.03.2015 року на суму 50243,22 грн., та рішення № від 07.05.2015 року про застосування штрафних санкцій в сумі 4150,88 грн. за дорахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску. З вказаною вимогою про сплату боргу та рішенням про застосування штрафних санкцій не згідний, оскільки застосування відповідачем показника середньомісячного річного доходу для визначення щомісячного чистого доходу, на суму якого нараховується єдиний внесок, не узгоджується з вимогами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», виключно яким визначаються порядок нарахування, обчислення та сплата єдиного внеску, а висновок про заниження в 2011 2014 роках сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є безпідставним та необґрунтованим. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано вимогу про сплату боргу(недоїмки) № Ф-271 від 20.03.2015 року та рішення № від 07.05.2015 року про застосування штрафних санкцій, винесені ДПІ у м.Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Державна податкова інспекція у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з 27.02.2015 року по 13.03.2015 року Державною податковою інспекцією у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, з врахуванням вимог пункту 3 розділу ІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

За результатами якої складено акт № 154/17-2/ від 20.03.2015 року яким встановлено наступні порушення, а саме: заниження єдиного соціального внеску у сумі 50243,22 грн., в тому числі за 2011 рік в сумі 4867,24 грн., за 2012 рік в сумі 4303,74 грн., за 2013 рік в сумі 9565,23 грн., за 2014 рік в сумі 31507,01 грн., чим порушено частину 2 статті 7, частину 2 і частину 3 статті 9, пункту 3 частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згодом, ДПІ у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області 20 березня 2015 року винесено вимогу про сплату боргу № Ф-27, якою зобов'язано боржника ОСОБА_3 сплатити до бюджету 50243,22 грн. недоїмки.

Разом з тим, контролюючим органом 07 травня 2015 року винесено рішення № про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій в розмірі 4150,88 грн.

Апеляційним судом встановлено, що загальна сума чистого оподатковуваного доходу отриманого позивачем у 2011 році склала 178759,75 грн., у 2012 році склала 139850,35 грн., у 2013 році склала 195032,76 грн. та у 2014 році склала 334390,58 грн., що і відповідно було відображено позивачем в Деклараціях про майновий стан та доходи за відповідні роки. В свою чергу, позивачем нараховано та відображено у звіті помісячні суми єдиного внеску, що в загальному за 2011 рік склав 62663,38 грн.; за 2012 рік склав 101089,32 грн.; за 2013 рік склав 167379,45 грн.; за 2014 рік склав 116561,62 грн.

У висновках акта перевірки податковий орган визначаючи суму чистого щомісячного доходу Позивача як бази нарахування ЄСВ виходив із розміру середньомісячного річного оподатковуваного доходу відображеного ФОП ОСОБА_3 в додатку № 5 Податкової декларації про майновий стан та доходи за 2011 рік у сумі 178759,85 грн., за 2012 рік у сумі 139850,35 грн., за 2013 рік у сумі 194945,10 грн., за 2014 рік у сумі 308250,74 грн.

Відтак, суми податковим органом було взято за основу для розрахунку, як щомісячну суму чистого оподатковуваного доходу отриманого позивачем протягом 2011-2014 року в цілях нарахування ЄСВ. Відповідно, вказані суми і визначені податковим органом як чистий оподаткований дохід отриманий позивачем у кожному окремому місяці у 2011-2014 роках.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок не входить до системи оподаткування, а порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, і лише в частині адміністрування - ПК України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 164.1 ст. 164 ПК України передбачено, що чистий річний оподатковуваний дохід визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПКУ, а саме об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця, та пункту 178.3 статті 178 ПКУ, згідно з яким оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Поряд з тим, фізичні особи - підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, в обов'язковому порядку разом з Податковою декларацією подають додаток 5 до розділу III Податкової декларації.

Згідно ст. 167.1 ПК України розмір середньомісячного річного оподаткованого доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці 1 цього пункту та поділена на кількість календарних місяців протягом яких платником податку було одержано такі доходи в податковому (звітному році) за який здійснюються декларування.

Відповідно до п. 4.1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 09.09.2013 року № 454, звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.

Підпунктом 4.5 пункту 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції здійснюється на підставі даних річних податкових декларацій (річної звітності) та результатів перевірок діяльності таких осіб, що призвели до збільшення або зменшення розміру доходу, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

За таких обставин, механізм нарахування середньомісячного річного оподаткованого доходу та щомісячного чистого доходу із нарахування суми єдиного внеску є різним, а саме розмір середньомісячного річного оподаткованого доходу розраховується математично, тоді як щомісячний чистий дохід вираховується на підставі бухгалтерських та інших первинних документів.

Поняття отриманого середньомісячного річного доходу не є тотожним поняттю щомісячного чистого доходу отриманого позивачем у звітному періоді, як про це зазначає відповідач.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року у справі №813/2514/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: О. Довга

В. Затолочний

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.09.2015 року