Справа № 813/2199/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Справа № 876/5811/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олени Петрівни на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олени Петрівни про визнання протиправними дій та визнання протиправним і скасування наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 28.04.2015 року звернулася в суд з адміністративним позовом до керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олени Петрівни, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила визнати протиправними дії та скасувати наказ від 20.04.2015 №06-04/108 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними дії керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олени Петрівни щодо прийняття наказу від 20.04.2015 №06-04/108 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3". Визнано протиправним та скасовано наказ від 20.04.2015 №06-04/108 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3".

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції керівник апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олена Петрівна оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що в діях ОСОБА_3 вбачається неналежне виконання нею своїх службових обов'язків згідно посадової інструкції, які дискредитують Львівський апеляційний господарський суд в частині неоднакового застосування норм та правил направлення справ за межі суду.

Вказує, що судом не враховані основні докази, які мають значення для справи та підтверджують факт вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку наслідком чого мало застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

При цьому, в оскаржуваній постанові Львівського окружного адміністративного суду не обґрунтовано в чому саме полягають протиправні дії відповідача, який діяв у межах свої повноважень, що судом не заперечується.

Також наголошує, що саме керівник апарату суду накладає дисциплінарні стягнення та протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються (ч.3 ст.151 КЗпП України).

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.04.2015 року керівником апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх О.П. видано наказ №06-04/108 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3», яким ОСОБА_3 начальнику відділу документального забезпечення суду оголошено догану та на час дії догани на ОСОБА_3 заходи заохочення, в тому числі виплата премії, не застосовувати.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стала скарга Шуневича Т.П. представника ПАТ «Львівгаз» від 07.04.2015 року у справі №914/2492/14 з приводу надіслання матеріалів справи, всупереч вимогам ч.4 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 24.11.2011 року, а також п.3 резолютивної частини постанови Львівського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 року до суду касаційної інстанції.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що при досліджені обставини щодо правомірності направлення матеріалів справи за №914/2492/14 до Вищого господарського суду України та участь в процесі оформлення судової справи, підготовки супровідного листа про направлення справи до касаційної інстанції і інших працівників апарату суду, зокрема, секретаря судового засідання ОСОБА_4, відповідач зобов'язаний був провести службове розслідування щодо встановлення ступеня вини кожного з задіяних працівників.

Також, при обранні виду стягнення до ОСОБА_3 не було враховано ступеня тяжкості вчиненого проступку і заподіяну нею шкоду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ст.1 Закону України "Про державну службу", державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про державну службу", державний службовець повинен сумлінно виконувати свої службові обов'язки, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Статтею 10 Закону України "Про державну службу" передбачені основні обов'язки державних службовців, до яких, зокрема, відноситься додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців, визначені у ст.14 Закону України "Про державну службу", згідно з якою дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Засади та гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначені у Кодексі законів про працю України, згідно ст.147 якого за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, як догана або звільнення.

Відповідно до ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

З матеріалів справи видно, що згідно наказу керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №144 від 18.05.2011 року ОСОБА_3 займає посаду начальника відділу документального забезпечення Львівського апеляційного господарського суду.

Згідно посадової інструкції начальника відділу документального забезпечення Львівського апеляційного господарського суду останній, зокрема, безпосередньо підпорядковується голові суду, заступникам голови суду та керівнику апарату, підписує супровідні листи про направлення матеріалів справи за межі суду і здійснює контроль за оформленням таких справ.

Як встановлено судом першої інстанції підставою для прийняття наказу від 20.04.2015 року №06-04/108 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3" було направлення матеріалів справи до Вищого господарського суду України замість направлення справи до місцевого господарського суду для видачі судового наказу з подальшим скеруванням касаційної скарги разом з матеріалами справи до Вищого господарського суду України, як це передбачено Постановою Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 24.11.2011 року, а також пунктом 3 резолютивної частини постанови Львівського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 року у справі №914/2492/14.

Про факт направлення матеріалів справи №914/2492/14 не до місцевого господарського суду, а до Вищого господарського суду України керівнику апарату стало відомо із скарги ПАТ "Львівгаз" від 07.04.2015 року.

З матеріалів справи видно, що 31.03.2015 року Львівським апеляційним господарським судом у справі №914/2492/14 прийнято постанову, якою залишено без змін рішення господарського суду Львівської області від 11.09.2014 року, а апеляційну скаргу ПАТ "Іскра" - без задоволення.

02.04.2015 на адресу Львівського апеляційного господарського суду поступила касаційна скарга ПАТ "Іскра" за №112/873 від 01.04.2015 на рішення господарського суду Львівської області від 11.09.2014 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.109 ГПК України апеляційний господарський суд зобов'язаний невідкладно надіслати касаційну скаргу разом зі справою до Вищого господарського суду України.

На виконання вимог ст.109 ГПК України, 07.04.2015 Львівським апеляційним господарським судом матеріали справи №914/2492/14 разом з касаційною скаргою ПАТ "Іскра" за №112/873 від 01.04.2015 були направлені до Вищого господарського суду України, що підтверджується супровідним листом від 07.04.2015 року.

Статтею 116 ГПК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до державних податкових інспекцій.

Як видно з матеріалів справи представник ПАТ "Львівгаз" не звертався в апеляційний господарський суд із заявою про видачу наказу, відомості про таке звернення в господарський суд Львівської області також були відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується, що при наявності зареєстрованої касаційної скарги Львівський апеляційний господарський суд був зобов'язаний виконати вимоги ст.109 ГПК України та невідкладно надіслати касаційну скаргу разом зі справою до Вищого господарського суду України.

Крім того, з відповіді голови Львівського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року №02-04/20/15 на скаргу ПАТ «Львівгаз» в діях працівників апарату апеляційного господарського суду, в тому числі, ОСОБА_3 «відсутні будь-які порушення норм чинного законодавства, оскільки вони діяли відповідно до норм чинного процесуального Закону».

На думку колегії суддів, відповідачем було порушено також порядок притягнення до дициплінарної відповідальності так як не було проведено службового розслідування.

Вважаючи таке службове розслідування не обов'язковим відповідач не врахував положення Постанови КМ України від 13.06.2000 року №950 "Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" про те, що таке проводиться на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри. Право вимагати службового розслідування з метою зняття безпідставних, на думку службовця, звинувачень або підозри надано нормою ст.11 Закону України «Про державну службу».

Як пояснила представник позивач при апеляційному розгляді позивачка зверталася до голови Львівського апеляційного адміністративного суду з вимогою провести службове розслідування.

Враховуючи те, що позивач не надала письмових пояснень, для з'ясування всіх обставин для притягнення її до відповідальності службове розслідування було необхідним.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що в оскаржуваному наказі не зазначено жодних обставин, які доводять вину позивача у порушенні положень чинного трудового законодавства чи ст.ст.109, 116 ГПК України, як і не надано оцінки діям секретаря судового засідання, який був виконавцем супровідного листа про направлення справи до касаційної інстанції.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що ч.4 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 24.11.2011 року на яку посилався представник ПАТ "Львівгаз" у скарзі на дії позивача та відповідач в оскаржуваному наказі, жодним чином не регулює порядок направлення апеляційними господарськими судами касаційних скарг до касаційної інстанції. Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2011 року №11 регулює порядок перегляду судових рішень прийнятих місцевими та апеляційними господарськими судами у Вищому господарському суді України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Згідно ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду Палюх Олени Петрівни залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року у справі №813/2199/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 14.09.2015 року.