Справа № 2а/0570/7612/2011
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кочанова П.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 року справа №2а/0570/7612/2011

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Казначеєва Е.Г.

суддів Яманко В.Г. , Васильєва І. А.

при секретарі Балакай І.Л., за участю представника відповідача ОСОБА_2, за довіреністю від 25.08.2011 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську Донецької області, ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 по адміністративній справі № 2-а/0570/7612/2011 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську Донецької області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області про стягнення заборгованості по понесеним витратам за період з 01.12.2010 року по 25.04.2011 року на загальну суму 402238,84 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області про стягнення заборгованості по понесених витратах за період з 01.12.2010 року по 25.04.2011 року на загальну суму 402 238, 84 грн.

В обґрунтуванні зазначивши, що розміри відшкодування суми виплаченої державної адресної допомоги за зазначений період та витрат з виплати і доставки пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання не прийняті відповідачем до заліку, чим порушено право УПФУ на відшкодування зазначених виплат. Відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою щомісячної державної адресної допомоги повинно здійснюватись відповідно до чинного законодавства за рахунок коштів, з яких виплачуються пенсії по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Враховуючи те, що пенсія по інвалідності в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги є Фонд соціального страхування від нещасних випадків. На виконання ОСОБА_4 від 04.03.2003 року за № 5-4/4 позивачем на адресу відповідача за період з грудня 2010 року по квітень 2011 року щомісячно направлялись акти звірки, які відповідачем були підписані в неповному обсязі.Зазначені витрати позивача за період з 01.12.2010 р. по 25.04.2011 р. складають 402 238, 84 грн.

Позивач 05.07.2011 року уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість по понесених витратах в загальному розмірі 402 238, 84 грн. за період з 01.12.2010 року по 25.04.2011 року, з яких витрати з основного розміру пенсії на суму 5 583, 15 грн., витрати з виплати щомісячної державної адресної допомоги на суму 396 596, 43 грн. та витрати з поштового збору на суму 59,26 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2011 року позовні вимоги задоволені частково. Суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача витрати за основним розміром пенсій за особовими справами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за період з 01.12.2010 року по 25.04.2011 року в розмірі 4 833 (чотири тисячі вісімсот тридцять три) грн. 15 коп. та поштового збору в розмірі 59 (п'ятдесят дев'ять) грн. 26 коп., витрат по сплаті пенсії ОСОБА_12 у розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп, загальна сума 5 642, 41 грн.

Позивач та відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення. Обґрунтовано апеляційні скарги тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім того, вважають, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Представник позивача вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, апеляційну скаргу відповідача не обґрунтованою, а постанову суду першої інстанції скасуванню.

Представник відповідача вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, апеляційну скаргу позивача не обґрунтованою, а постанову суду першої інстанції скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем управлінням Пенсійного фонду України в м. Артемівську Донецької області та відповідачем ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську Донецької області підписані ОСОБА_8 щомісячної звірки по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та державна адресна допомога за період з грудня 2010 року по квітень 2011 року.

Різниця згідно таблиць розбіжностей та розрахунку суми позовних вимог по видам платежів за період з грудня 2010 року по квітень 2011 року складає в розмірі 402 238,84 грн.(9,13,17,21,25) Відповідач не прийняв до заліку суми щомісячної державної адресної допомоги до пенсій, витрат з пенсій та поштового збору, виплачених позивачем, загальна сума витрат за зазначений період складає 402 238,84 грн., в тому числі: основний розмір пенсії - 5 583,15 грн.; щомісячна державна адресна допомога - 396 596,43 грн.; поштовий збір - 59,26 грн.(а.с.5) Відповідачем не враховані суми витрат із виплати пенсії громадянам, які отримали трудове каліцтво в країнах СНД та переїхали на постійне місце проживання на Україну - 4 833,15 грн. та адресна допомога згідно постанови КМУ від 26.03.2008 р. № 265 - 21 402,85 грн.; адресна допомога згідно постанови КМУ від 26.03.2008 р. № 265 - 372 444,58 грн.; пенсії по втраті годувальника за особовою справою ОСОБА_12 - 3 499,00 грн., з яких основний розмір пенсії 750,00 грн. та адресна допомога згідно постанови КМУ від 26.03.2008 р. № 265 - 2 749,00 грн.

Колегія суддів стосовно витрат на виплату пенсій і доставку пенсій громадян, які отримали каліцтво за межами України і переїхали в Україну на постійне місце проживання зазначає наступне.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробниц тві і професійних захворювань, що призвели до втрати працездатності" № 1105-ХІУ (далі За кон), Фонд при настанні страхового випадку зобов'язаний у встановленому законодавством порядку - своєчасно та в повному об'ємі відшкодовувати: пен сію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання; пен сію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання. Також, Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну внаслідок ушкодженням його здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворю вання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника з цих причин, при настанні страхового випад ку.

Згідно з постановою правлінь Пенсійного фонду України та Фонду соціального страху вання від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України "Про затвердження ОСОБА_4 відшкодування Фондом Пенсійному фонду України витрат, пов'я заних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або про фесійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок не щасного випадку на виробництві або професійного захворювання" від 04.03.2003р. № 5-4/4, за реєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.05.2003р. за № 376/7697 (ОСОБА_4), Фон дом провадиться відшкодування Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою за значених пенсій. Зокрема, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричи нили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслі док нещасного випадку на виробництві або профзахворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержав вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отриму вала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Фонд соціального страхування, як некомерційна, самоврядна організація здійснює стра хові виплати в разі настання страхового випадку. Одним з видів страхових виплат є виплата пе нсій по інвалідності та пенсія у зв'язку з втратою годувальника, що були призначені внаслідок настання страхового випадку. Таким чином, щомісячна державна адресна допомога до пенсії, та підвищення до пенсій та інших видів виплат у фіксованому розмірі з подальшим поетапним пі двищенням, не є однією з страхових виплат та не властива Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Частиною першою п.6 прикінцевих положень Закону України "Про загальнообо в'язкове державне пенсійне страхування", передбачено, щодо прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначені надбавки та підвищення встано влюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населен ня. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ст.7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 2272-1 від 02.02.2001 року, внесено зміни до ст.. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Фонд проводить виплати особам, право яких на отримання відшкодування збитку раніше було встановлене відповідно до за конодавства СРСР або законодавства України про відшкодування збитку, заподіяного праців никам унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаного з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від неща сного випадку відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"

У ч. 2 ст. 2 зазначеного Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV, особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством і України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових; обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, в якій із колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом "а" ст. 27 Закону про пенсійне забезпечення встановлено, що громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Правове регулювання питань відшкодування шкоди потерпілим, які отримали каліцтво за межами України і переїхали в Україну на постійне місце проживання, і не застрахованими в Україні, здійснюється у відповідності до міжнародних угод.

Зокрема, з цього питання діє Угода про взаємне визнання праці на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, підписана 9 вересня 1994 року державами колишнього Союзу РСР (Азербайджан, Вірменія, Білорусія, Грузія. Казахстан, Киргизія, Молдова, Росія, Таджикистан, Туркменія, Узбекистан, Україна).

Згідно ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Неза лежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.92 року пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до статті 2 цієї Угоди відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (в тому числі при настанні втрати працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівником трудових обов'язків, після переїзду потерпілого на територію іншої Сторони), смерті, проводиться роботодавцем Сторони, Законодавство якої поширювалося на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті.

Питання надання пенсій, в тому числі і пенсій по інвалідності регулюються Угодою країн - учасниці СНД про гарантії прав громадян держав співдружності у галузі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 3 цієї Угоди призначення та виплата пенсій громадянам інших країн - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення та членам їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення, несе держава, яка надає забезпечення. Колегія суддів зазначає, що Фонд соціального страхування не с органом держави і не відповідає за зобов'язаннями держави. Проведення взаєморозрахунків між Фондами не передбачено.

Виходячи з наведеного, згідно чинного законодавства України та відповідних міжнародних угод, підстави дня відшкодування Пенсійному фонду України Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, виплат пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам країн - учасниць СНД відсутні.

На підставі викладеного колегія судів погоджує висновок суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення та прийнятті до за ліку витрат на виплату пенсій і доставку пенсій громадян, які отримали каліцтво за межами України і переїхали в Україну на постійне місце проживання.

З огляду на вищенаведене колегія суддів прийшла до висновку, щодо безпідставності позовних вимог позивача в частині стягнення основного розміру пенсій громадян держав - учасників СНД та членів їх сімей, які отримали каліцтво в країнах СНД і переїхали на постійне проживання в Україну за особовими справами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11. за період з 01.12.2010 року по 25.04.2011 року в розмірі 4 833,15 грн. та поштового збору в розмірі 59,26 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення витрати з виплати щомісячної державної адресної допомоги на суму 396 596, 43 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі Основи) встановлено, що загальнообовязкове державне соціальне страхування це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообовязкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообовязкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у звязку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів. Відповідно до пункту четвертого цієї статті за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоровя та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним своїх трудових обовязків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону № 1105-XIV Фонд зобовязано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, повязаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону № 1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд зобовязаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоровя, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Кабінет Міністрів України постановою від 26 березня 2008 року № 265 установив, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у звязку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у звязку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сімї 100 відсотків, на двох 120 відсотків, на трьох і більше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. У разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

Колегія суддів аналізуючи вищезазначені норми приходить до висновку, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообовязкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоровя громадян у процесі їх трудової діяльності. Одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів. Відповідно до статті 46 Закону № 1105-XIV кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

З врахування викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови в задоволені позовних вимог про стягнення витрати з виплати щомісячної державної адресної допомоги на суму 396 596, 43 грн..

Стосовно позовних вимог щодо відшкодування витрат у розмірі 3 499,00 грн. з виплати пенсії ОСОБА_12, яка отримує пенсію по втраті годувальник, але яка на момент смерті годувальника не була непрацездатною, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання на виробництві, які спричинили втрату працездатності» Фонд зобов'язаний у встановленому порядку своєчасно та повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії по втраті годувальника з цих причин, при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 33 Закону у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсії згідно п. 1 - д. ст.21 Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утриманні. У пункті 3 цієї статті зазначено, що такими є жінки, які досягли 55 років, якщо вони не працюють, інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності.

Статтею 35 Закону передбачено, що у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення, факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку.

Згідно із статтями 37, 38 Закону України « Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, зокрема, батьки (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли 55 років.

ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною ОСОБА_13, який помер 06.05.1984 року від нещасного випадку на виробництві. На момент смерті чоловіка їй виповнилося 45 років, вона не досягла непрацездатного віку, була працездатною, тобто, права на страхові виплати у разі смерті потерпілого не мала.(а.с.63-68)

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, на повного зясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 24, 69, 71, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 по адміністративній справі № 2-а/0570/7612/2011 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 по адміністративній справі № 2-а/0570/7612/2011 задовольнити

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 по адміністративній справі № 2-а/0570/7612/2011 скасувати.

Відмовити в задоволені позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську Донецької області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівську Донецької області про стягнення заборгованості по понесеним витратам за період з 01.12.2010 року по 25.04.2011 року на загальну суму 402238,84 грн..

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі з дня складення в повному обсязі.

Повний текст складено 09 вересня 2011 року

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: В.Г.Яманко

ОСОБА_14