Справа № 808/6859/14
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2015 рокусправа № 808/6859/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Юхименка О.В. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля Донецької області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року у справі № 808/6859/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля Донецької області, про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій у зв'язку із втратою годувальника, -

в с т а н о в и в:

В жовтні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області (далі - Позивач) звернулося до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля Донецької області (далі - Відповідач), згідно з яким просило стягнути з Відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області витрати на виплату та доставку пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, за квітень-червень 2014 року у розмірі 450 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля Донецької області на порушення вимог ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», безпідставно відмовляється від відшкодування вказаних витрат. (а.с.2-3)

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області - задоволено.(а.с.25-28)

Постанова мотивована тим, що відповідно до положення ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Відповідач зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку. Механізм відшкодування Відповідачем витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, визначено Порядком.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля Донецької області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року та постановити нове рішення, яким відмовити Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат ( пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого,яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Відділення ФСС в м.Добропіллі не прийняло до заліку суму пенсій у зв'язку з відсутністю у Відділенні та на території України особистої справи потерпілого і тому право цієї особи на отримання страхових виплат у зв'язку з нещасним випадком на виробництві не підтверджено, відсутній оригінал акту за формою Н-1, у пенсійних справах заходяться копія акту, яка не завірена належним чином, що є порушенням « Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій» від 04.03.1992 року № 15.Відповідно до законодавства для призначення страхових виплат по відшкодуванню шкоди обов'язково повинні бути оригінали або затверджені нотаріально ксерокопії актів за формами Н-1, Н-5, та П-4.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу не подавав.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено,що гр..ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника - батька ОСОБА_2, з яким 01.02.1990 року стався нещасний випадок на виробництві на будівельно - технологічному кооперативі «Строітель» тресту «Добропіллявуглебуд» про що 09.02.1990 року складено акт №1 форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві.

На момент смерті батька внаслідок нещасного випадку на виробництві гр.ОСОБА_1 був інвалідом з дитинства, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками. (а.с.13-15)

Відповідно до ст. 1 Основ загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Основи виділяють такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування:

- пенсійне страхування;

- страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням;

- медичне страхування;

- страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності;

- страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України (ст.4).

Положеннями ст. 25 Основ визначено, що, зокрема, за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

- профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого;

- допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків;

- пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

З набранням чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-14 (далі - Закон № 1105) обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності у зв'язку із втратою годувальника, покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом наведено у частині 1 статті 21 Закону № 1105, згідно якої у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку, зокрема:

1) своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні:

2) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

3) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого;

4) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого;

5) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

6) пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону № 1105, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" особи, право яких встановлено раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди внаслідок травмування на виробництві та професійного захворювання мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04.03.2003 № 5-4/4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 р. за № 376/7697.

Згідно з пунктом 4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України повинні відшкодувати органам ПФУ суми виплат, які вказані в пункті 4 Порядку.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обов'язок Фонду відшкодувати витрати, які пов'язані з виплатою та доставкою пенсій гр..ОСОБА_1, у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, за період квітень-червень 2014 року в розмірі 450,00 грн.

Відносно доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не визначено обов'язку Фонду відшкодовувати пенсійним органам пенсійним органам витрат, пов'язаних з виплатою такої пенсії лише за умови отримання особою виробничої травми на території колишнього СРСР або на території України. Частиною 2 статті 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначено коло осіб, які мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідного до цього Закону і такими особами є ті, право яких раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди внаслідок травмування на виробництві та професійного захворювання, а не ті, які отримали травми за часи СРСР чи на території України.

Щодо посилання заявника апеляційної скарги на те, що для призначення страхових виплат по відшкодуванню шкоди обов'язково повинні бути оригінали або затверджені нотаріально ксерокопії актів за формами Н-1, Н-5 та П-4, колегія суддів визнає його безпідставним, оскільки нещасний випадок стався 01.02.1990 року, акт по формі Н-1 було складено 09.02.1990 року, тобто, до набрання чинності Закону України № 1105-ХІV та іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону, якими не регулювалися дані правовідносини на момент їх виникнення. Крім того, розпорядження щодо призначення пенсії не скасовано, факт виплати пенсії не припинявся та її виплата безпідставною не визнавалась.

Отже, в межах доводів апеляційної скарги підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року - залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, в порядку та у строки, передбачені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Н.А. Олефіренко