Справа № 2а-1876/10/0770
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 р. Справа № 33991/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Богаченка С.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Ткач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги прокуратури Закарпатської області та Свалявської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.09.2010 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Свалявської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області, головного управління Державного казначейства України в Закарпатській області про зобовязання повернути бюджетне відшкодування з податку на додану вартість,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2010 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Свалявської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області, головного управління Державного казначейства України в Закарпатській області про зобовязання повернути бюджетне відшкодування з податку на додану вартість.

Позивачка посилалась на те, що всупереч вимогам Закону України «Про податок на додану вартість» позивачу не було відшкодовано з Державного бюджету України сплачений податок на додану вартість.

Позивачка просила зобовязати головне управління Державного казначейства України у Свалявському районі повернути позивачці з Державного бюджету України бюджетне відшкодування з ПДВ у розмірі 116576,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.09.2010 року позовні вимог задоволено частково.

Зобовязано відшкодувати з Державного бюджету України на користь ПП ОСОБА_1 бюджетну заборгованість з ПДВ в сумі 101254 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржили прокуратура Закарпатської області та Свалявська міжрайонна державна податкова інспекція Закарпатської області, подавши на неї апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах апелянти зазначають, що постанова суду першої інстанції є необґрунтована та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянти вказують на те, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем у звязку з поданням заяви про оформлення відшкодування сум ПДВ облігаціями внутрішньої державної позики змінено спосіб отримання відшкодування у відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», зокрема і суми, яка є предметом судового розгляду.

Апелянти просять скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.09.2010 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, представника Свалявської МДПІ, який апеляційну скаргу підтримав, представника позивачки ОСОБА_1, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

В справі встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та є платником податку на додану вартість.

18.09.2007 року ОСОБА_1 подала до Свалявської МДПІ Закарпатської області податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2007 року, в якій заявила у відповідності до розрахунку бюджетне відшкодування суми податку на додану вартість - 116576 грн. Того ж числа позивачка подала до податкового органу заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку.

Скористувавшись правом, наданим пп.7.7.5 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, Свалявська МДПІ провела виїзну позапланову перевірку позивачки, в процесі якої підтвердила суму бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2007 року 116576 грн.

Проте, податковим повідомленням-рішенням відповідача від 19.03.2008 року № .0 в звязку з порушенням позивачкою вимог податкового законодавства позивачці було визначено суму податкового зобовязання з ПДВ, що разом з штрафними санкціями складає 15321,01 грн.

Оскільки сума бюджетного відшкодування ПДВ змінилася в бік зменшення, 14.04.2010 року Свалявська МДПІ подала висновок про бюджетне відшкодування ПДВ позивачці в розмірі 101254 грн.

Суд першої інстанції правильно вважав, що вказана сума підлягає відшкодуванню позивачці як бюджетне відшкодування ПДВ, оскільки вона дотримала всіх вимог чинного на той час законодавства, зазначених в ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», подала всі необхідні документи для бюджетного відшкодування цього виду податку. Наявності заборгованості перед позивачкою з бюджетного відшкодування ПДВ в зазначеному судом розмірі не оспорюють відповідачі.

За таких обставин суд першої інстанції правильно присудив відшкодування з Державного бюджету позивачці податок на додану вартість в розмірі 101254 грн.

Та обставина, що позивачка зверталася з заявою про оформлення відшкодування ПДВ облігаціями внутрішньої державної позики, не є підставою для визнання рішення суду першої інстанції помилковим.

Суд правильно вважав, що сума відшкодування ПДВ, задекларована позивачкою у вересні 2007 року, тобто до 1.05.2010 року в розумінні ст. 25 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», а подана нею заява 10.06.2010 року залишена податковим органом без розгляду та виділення відповідних облігацій на бюджетне відшкодування ПДВ, що не позбавляє права позивачки на відшкодування ПДВ в порядку, визначеному судом в оскаржуваній постанові.

Постанова суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, наявним в ній доказам , правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права, тому підстав для її задоволення колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційних скарг в тій частині, що позивачка, подавши заяву про погашення бюджетного відшкодування ПДВ облігаціями внутрішньої державної позики, вже вибрала спосіб відшкодування ПДВ та не має права на стягнення такого відшкодування з бюджету, не є підставою для її задоволення, оскільки спростовуються висновками суду першої інстанції, які обґрунтовані нормами матеріального та процесуального права та наведеним вище.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокуратури Закарпатської області та Свалявської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.09.2010 року по справі № 2а-1876/10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : С.І. Богаченко

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 04.03.2011 р.