Справа № 752/10150/15-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до УПФУ в Голосіївському районі м. Києва про визнання протиправними дій щодо не включення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення та індексації грошових доходів населення до складових заробітної плати для призначення пенсії; зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії державного службовця в розмірі 80 % від суми місячного заробітку, за період з 04 вересня 2013 року по 24 травня 2015 року, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення та індексації грошових доходів населення, що зазначенні у графі «Інші виплати» довідок про складові заробітної плати, видані Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві 04 вересня 2013 року № 53/5674 та № 53/5675, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; здійснення перерахунку розміру пенсії державного службовця в розмірі 80 % від суми місячного заробітку, починаючи з 25 травня 2015 року з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення та індексації грошових доходів населення, що зазначені у графі «Інші виплати» довідок про складові заробітної плати, виданих Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві 04 вересня 2013 року № 53/5674 та № 53/5675, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов'язання нарахувати та виплатити суму заборгованості, що виникла як різниця між належними та такими, що підлягали виплаті сумами пенсії з 04 вересня 2013 року до дати проведення перерахунку.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову в частині задоволення позову та постановити нову про відмову в позові. Мотивами апеляційної скарги апелянт зазначає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція частково підтримує таку правову позицію з огляду на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 04.09.2013 року.

25.05.2015 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що при призначенні пенсії не було включено до складу заробітної плати суми, що виплачувались в якості матеріальної допомоги для оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Своїм листом № 176/12/К-167 від 27.05.2015 року відповідач повідомив позивача, що заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплат за ранг, надбавок, а отже проводити перерахунок пенсії за віком з урахуванням матеріальної допомоги для оздоровлення немає підстав.

Вирішуючи питання щодо правомірності такої відмови, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії державного службовця здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 865, відповідно до пункту четвертого якої у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з рішеннями Уряду після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року № 432 - IV, заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України №3723, визначається в наступному порядку:

- пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

- іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

У разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів виплати, одержані особою за період до зміни структури заробітної плати, включаються в заробіток для обчислення пенсії без коригування.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Пунктом четвертим Постанови № 865 визначено порядок визначення заробітної плати для перерахунку у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

За частиною 2 статті 37 Закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За таких обставин, призначення пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (ст. 33 Закону) .

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Проте, зі змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 Постанови № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» , визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 41 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що

діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Отже, чинне законодавство, як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Для вирішення спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії зокрема, ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11).

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Проте, судова колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині визначення початкової дати, з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату пенсії

З даним позовом позивачка звернулася до суду 12.06.2015 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, починаючи з 12.02.2015 року, а не з 04.09.2013 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, який обчислюється з дня звернення до суду.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав,свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення його без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга - підлягає частковому задоволенню, постанова про задоволення позовних вимог щодо зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію за період з 04.09.2013 року до 12.02.2015 року підлягає скасуванню з залишенням позову в цій частині без розгляду, в зв'язку з порушенням норм процесуального права. Початковою датою перерахунку та виплати перерахованої пенсії слід вважати 12.02.2015 року.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва - задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2015 року в частині задоволених позовних вимог щодо зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію, за період з 04.09.2013 року до 12.02.2015 року - скасувати, позов в цій частині - залишити без розгляду.

В решті постанову суду - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.