Справа № 2а-489/09
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2011-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2011 р. Справа № 53140/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Богаченка С.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Ткач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 25.06.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення.

Позивач посилався на те, що він має є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. В порушення вимог статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає виплату учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, дана допомога в 2005-2009 роках виплачувалась не у повному розмірі.

Позивач просив зобовязати відповідача виплатити йому недовиплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2005-2009 роки в сумі 10 520 грн. та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.06.2009 року позов задоволено частково.

Зобовязано Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести донарахування та виплату ОСОБА_1 починаючи з 26.03.2008 року щорічної грошової допомоги в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом при прийнятті постанови неповно досліджено всі обставини у справі та неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт звертає увагу на те, що стягнення коштів управління є неможливим, оскільки у разі, якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата допомога на оздоровлення потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

Апелянт просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 25.06.2009 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, якому відповідно до вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закону) щорічно виплачується грошова допомога на оздоровлення у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Розмір отриманої позивачем одноразової допомоги на оздоровлення з 26.03.2008 року не відповідає вимогам зазначеного Закону.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Безспірно встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що стверджується відповідним посвідченням, та має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст.. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» дію абзацу третього частини першої та дію абзацу третього частини четвертої статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 5 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в частині виплати допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

При цьому вважає, що розмір такої допомоги в 2007 році, виплачений позивачу на підставі постанов уряду, суперечить розміру, встановленому законом.

Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» дію абзацу третього частини четвертої статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Враховуючи те, що даний закон неконституційним у встановленому порядку не визнавався, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про виплату одноразової допомоги на оздоровлення за 2006 рік.

Щодо стягнення допомоги на оздоровлення за 2005 рік, то розмір виплати такої допомоги не обмежувався Законом України «Про Державний бюджет на 2005 рік» і тому виплата допомоги на оздоровлення в 2005 році у меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є неправомірною.

Ч.2 ст. 99 КАС України, в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом 26.03.2009 року, а на застосуванні наслідків пропуску річного строку звернення до суду наполягав відповідач у своєму запереченні на позовну заяву.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування наслідків пропуску строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України та відмову в задоволенні позовних вимог позивача за 2005 та 2007 роки.

Що стосується виплати допомоги на оздоровлення за 2008-2009 рроки, то згідно п. 28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-6 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено у такій редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону України від 28.12.2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, позивач має право на щорічну допомогу на оздоровлення за 2008-2009 роки в розмірі, встановленому ст.48 Закону в редакції, яка діяла до 28.12.2007р.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виплати на його користь заборгованості з виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2009 роки.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмірів щорічної грошової допомоги на оздоровлення як на причину невиконання покладених на нього зобовязань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України).

Оскільки суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір, помилково сформулювавши резолютивну частину постанови щодо покладення обовязку донарахуваннЯ та виплати допомоги на оздоровлення з 26.03.2009 року, колегія суддів визнає можливим змінити постанову, зазначивши про обов'язок відповідача нарахувати та виплатити допомоги на оздоровлення позивачу за 2008-2009 роки з одночасним визнанням неправомірними дій відповідача в частині відмови позивачу у виплаті даної допомоги з метою повного захисту прав та інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задоволити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 25.06.2009 року у справі № 2а-489/09 змінити.

Визнати відмову Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у виплаті ОСОБА_1 одноразової щорічної допомоги на оздоровлення протиправною.

Зобов'язати Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2008-2009 роки, з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : С.І. Богаченко

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 11.03.2011 року