Справа № 2а-3859/10
Суддя: Сидорук Є. І. Є. І.
Дата ухвалення: 2010-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3859/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2010 року м. Рівне

в особі судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВСУ в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Рівненського міського суду із адміністративним позовом до ВДАІ м. Рівне про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без його участі та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, заперечення проти позову не надав.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані, документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії ВК № 155398 від 06.09.2010 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності - ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф. Згідно якої та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВК1 № 023196 від 06 вересня 2010 року, 06.09.2010 року, о 11 год. 35 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, їхав в м. Рівне перехресті по вул. Набережна - ОСОБА_2, при проїзді перехрестя повертаючи ліворуч не дав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину дороги на яку він виїжджав.

З наданих позивачем документів, вбачається, що він дійсно у вищевказаний час рухався по зазначеному перехресті, однак при проїзді перехрестя він надав можливість перетнути проїзну частину пішоходу після чого продовжив рух, про що позивач зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім постанови в справі про адміністративне правопорушення факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується. Зокрема не відібрано пояснення від свідків та очевидців адміністративного правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення (від пішохода, якому згідно протоколу про адміністративне правопорушення не дав дороги позивач).

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. З ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо вій заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 251, 258, 280 КпАП України, ст.ст. 9, 69 -71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серія ВК № 155398 від 06.09.2010 року складену інспектором УДАІ УМВСУ в Рівненській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя

Повний текст постанови виготовлений 6 жовтня 2010 року

Суддя Рівненського міського суду Є.І. Сидорук