Справа № 2а-897/09/1902
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2011 р. Справа № 52310/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області на постанову Борщівського районного суду Тернопільського області від 04.06.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області про стягнення грошової допомоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області про стягнення грошової допомоги.

Позивач посилався на те, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому, як учаснику війни щорічно до 5 травня повинна виплачуватись разова грошова допомога у розмірі 3-ох мінімальних пенсій за віком. Однак, всупереч цим вимогам грошова допомога в 2005-2007 роках виплачувалась не в повному обсязі.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу за 2005-2007 роки.

Постановою Борщівського районного суду Тернопільського області від 04.06.2009 року позов задоволено частково.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області на користь ОСОБА_1 1175,18 грн. недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що виплата грошової допомоги потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

Крім того, управління як розпорядник коштів керувалось виключно нормами чинного законодавства, відповідно до статей Бюджетного кодексу України та Законів України про Державний бюджет на відповідні роки, відповідно до яких надходили кошти до управління праці та соціального захисту населення для проведення виплати одноразової щорічної допомоги.

Апелянт просить скасувати постанову Борщівського районного суду Тернопільського області від 04.06.2009 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у повному обсязі заявлених позовних вимог.

Оскільки, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, тому, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнані неконституційними положення статей Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими встановлено виплату щорічної разової допомоги для учасників війни у розмірі 55 грн., а тому виплата разової щорічної грошової допомоги до 5 травня учаснику війни у 2007 році повинна здійснюватись у розмірі, передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника війни, з врахуванням чого до 5 травня йому виплачувалась разова щорічна грошова допомога у розмірі відповідно до положень Законів України Про Державний бюджет України на 2005-2007 роки.

За наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах повинні застосовуватись положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

За таких підстав, в частині відмови в стягненні з відповідача суми недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2005, 2006 роки рішення суду першої інстанції є законним.

Щодо стягнення суми недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, то рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 було визнано неконституційними положення пункту 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої статей 12, 13, І4 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Тобто рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 має перспективну дію.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. За цим конституційним приписом у разі якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата грошової допомоги для ветеранів війни, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

При цьому, відповідач не має повноважень на самостійне визначення розміру грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково вирішено питання, щодо стягнення допомоги за 2007 рік, оскільки на момент виникнення спірних відносин, а саме: на дату нарахування і виплати позивачу органами праці та соціального захисту населення відповідних коштів, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, підстав для визнання дій відповідача неправомірними щодо виплати щорічної одноразової допомоги до 5 травня в 2007 році немає, оскільки управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги, що законодавством врегульовані правовідносини щодо виплат, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також, що позивач отримував зазначені виплати в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», органи державної влади правомірно керувалися нормами даного Закону у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197 ч.1, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області задоволити.

Постанову Борщівського районного суду Тернопільського області від 04.06.2009 року по справі № 2а-897/09 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : В.В. Ніколін

ОСОБА_2