Справа № 461/7522/15а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 р. Справа № 876/8379/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Большакової О.О.,

Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 01 липня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі №461/7522/15-а за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним дій,-

В С Т А Н О В И В:

01.07.2015р. Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі-Управління) звернулось в суд з позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, просило визнати неправомірними дії Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо нездійснення керівництва управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та координування і контролю за їх діяльністю, визнати протиправним дії державного виконавця при винесені постанови від 16.06.2015р. ВП №47848489 про відкриття виконавчого провадження, скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2015р. ВП №47848489.

Одночасно із позовною заявою Головним Управління Пенсійного фонду України у Львівській області подано клопотання про забезпечення позовної заяви шляхом заборони відповідачам вчиняти будь-які дії по виконанню постанови від 16.06.2015р. ВП №47848489 про відкриття виконавчого провадження, в тому числі: накладати штрафи, арешт на кошти або виставляти платіжні вимоги про списання коштів з рахунків Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області до набрання чинності судовим рішенням по даному спору. Просить також зупинити виконання постанови державного виконавця від 16.06.2015р. ВП №47848489 про відкриття виконавчого провадження до набрання законної сили рішенням по даному спору.

Ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова від 01.07.2015р. в задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 01.07.2015р. та ухвалити нове рішення, яким клопотання про забезпечення позову задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що дане виконавче провадження відкрите з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2015р. ВП №47848489 за виконавчим документом, який не відповідає ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». На рахунках позивача обліковуються кошти на виплату пенсій, страхові внески, сплачені підприємствами за найманих працівників та заробітна плата працівників ПФ. Кошти на виплату за судовими рішеннями в органах Пенсійного фонду відсутні. Оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження не зупиняє її дії, тому є пряма загроза правам позивача та правам пенсіонерів, які отримують пенсії за рахунок страхових внесків, підприємств, які обліковуються на рахунках органів пенсійного фонду, відкритих в Ощадбанку.

В судовому засідання представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, відповідачі повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 117 КАС України передбачено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересна позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття цих заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів зауважує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Суд при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.117 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суд України №2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Слід зауважити, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою відповідно до статті 117 КАС зупинено дію оскаржуваного акта, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся з позовом, зокрема, про визнання протиправним дій державного виконавця при винесені постанови від 16.06.2015р. ВП №47848489 про відкриття виконавчого провадження, скасування вказаної постанови, а в клопотанні про забезпечення позову просить заборонити відповідачам вчиняти будь-які дії по виконанню постанови від 16.06.2015р. ВП №47848489 про відкриття виконавчого провадження, в тому числі: накладати штрафи, арешт на кошти або виставляти платіжні вимоги про списання коштів з рахунків Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, до набрання чинності судовим рішенням по даному спору та зупинити виконання постанови державного виконавця від 16.06.2015р. ВП №47848489 про відкриття виконавчого провадження до набрання законної сили рішенням по даному спору.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції враховано пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача та третім особам, неможливості чи ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім того зауважує, що запропонований Управлінням спосіб забезпечення позову не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Згідно ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 01 липня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі №461/7522/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Повний текст Ухвали виготовлено 01.09.2015р.