Справа № 803/1187/15-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р. Справа № 876/7585/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000033/2 від 14.05.2015 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070001/2015/00034 від 14.05.2015.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що йому необґрунтовано було відмовлено у митному оформленні товарів, оскільки прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів не містить обґрунтування причин, через які заявлено декларантом митну вартість не може бути визнано та не має обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Фактично рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації ґрунтувалися на тому, що декларантом не було подано митному органу додаткових документів, які могли б на думку відповідача стати єдиною підставою для встановлення митної вартості товарів. Однак законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів. Зазначає, що митницею безпідставно, необґрунтовано та на власний розсуд вимагались висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями, калькуляція (розрахунок ціни) бухгалтерські документи, що містять відомості про вартість оцінюваного товару. Вважає, що Волинською митницею ДФС безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у митному оформленні товару, а тому позивач просить їх визнати протиправними та скасувати. Просив позов задоволити.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Волинської митниці ДФС №205000011/2015/000033/2 від 14.05.2015. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070001/2015/00034 від 14.05.2015.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Волинська митниця ДФС. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.05.2015 для митного оформлення товару яблука свіжі 9160 кг., клас якості 2, сорт LIGOL, апельсини свіжі4620 кг., лимони свіжі 2640 кг, мандарини свіжі 855 кг., помідори свіжі 1200 кг, ківі свіжі 900 кг. декларантом (ПП «Еліт Брок») на митний пост «Луцьк» було подано електронну митну декларацію №205070001/2015/003575 та комплект документів.

Зазначений товар надійшов на адресу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 згідно з контрактом № 01 від 03.01.2012 року, укладеним між компанією «BURY Trade Sp.z о.о.» (Польща) та позивачем, а також на підставі інвойсу №059849 від 12.05.2015. Відповідно до пункту 3.1 контракту продавець продає товар на умовах EXW Польща, а також на умовах CIP Луцьк, Україна для поставок автомобільним транспортом (або інших умовах, визначених додатково, в інвойсах чи додатках до даного договору), що підтверджується відповідними документами.

Для митного оформлення митниці були подані декларантом наступні документи, зокрема.

- контракт №01 від 03.01.2012 року;

- рахунок фактура експортна №FX/00253/2015/MG від 12.05.2015 року;

- вантажно-митна декларація (ВМД) №205070001/2015/003502 від 13.05.2015;

- міжнародна автомобільна накладна (CMR) №059849 від 12.05.2015;

- сертифікат про походження товару PL/MF/AK 0105257 від 12.05.2015;

- сертифікат якості №КО.8231.3.548.2015.7 від 12.05.2015;

- копія митної декларації країни відправлення №15PL302010E0050796 від 12.05.2015 року.

- інші документи, перелічені в графі 44 ВМД.

Як слідує із графи 43 зазначеної електронної митної декларації №205070001/2015/003502 від 13.05.2015 товар було задекларовано за 1 методом, тобто за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів.

Проте, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, а саме: не всі подані документи для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 МК України, а також документи, подані до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності, зокрема: адреса отримувача (м. Луцьк, вул. Чорновола, 18/20) не співпадає з адресою розвантаження (м. Луцьк, вул. Нікішева, 1); згідно з пунктом 3.1 розділу 3 контракту № 01 від 03.01.2012 продавець продає товар на умовах EXW Польща, а також на умовах СІР Луцьк Україна для поставок автомобільним транспортом, що підтверджується відповідними документами, а в графі 20 «Умови поставки» митної декларації № 205070001/2015/003575 зазначено умови поставки «EXW-Люблін»; довідка про витрати па транспортування від 24.02.2015 року б/н містить інформацію про те, що витрати на навантаження здійснювалися за рахунок відправника, що не відповідає умовам поставки «EXW», посадовою особою митниці направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої вартості: висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені, бухгалтерські документи, розрахунок ціни (калькуляцію).

У свою чергу декларантом до митниці було додатково подано експертний висновок №В-351 від 13.05.2015, платіжне доручення від 05.05.2015 №10, розрахунок ціни (калькуляція) товарів від 13.05.2015; договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.01.2015, довідку про транспортні витрати від 13.05.2015.

Проте, 14.05.2015 позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.05.2015 №205070001/2015/00034.

У вказаній картці відмови зазначено, що м/п «Луцьк» повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: необхідність вчинення декларантом дій згідно з вимогами пунктів 4 або 7 статті 55 Митного кодексу України, рішення про визначення митної вартості товару №205000011/2015/000033/2 від 14.05.2015. У цій же Картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості №205000011/2015/000033/2 від 14.05.2015.

Частиною 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Частинами 2,3 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч. 1,3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 9 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм та зібраних у справі доказів дає підставу зрозуміти, що вимога митного органу про надання бухгалтерських документів декларантом була виконана. Позивачем були надані документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: розрахунок ціни (калькуляція) товарів від 13.05.2015; фактура експортна №FX/00253/2015/MG від 12.05.2015; платіжне доручення від 05.05.2015 №10 про оплату за отриманий товар. Із зазначених документів слідує, що заявлена декларантом у митній декларації митна вартість товару повністю підтверджується, а тому зазначені документи містять інформацію, яка є складовою розрахунку ціни товару.

Також, позивачем надано експертний висновок №В-351 від 13.05.2015 Волинської торгово-промислової палати, яким ще раз підтверджено, що вартість зазначена у фактурі №FX/00253/2015/MG від 12.05.2015 та комерційній пропозиції (прайс -листі) фірми «BURY Trade Sp.z о.о.» (Польща) від 12.05.2015 відповідає рівню цін, який панує на ринку, а саме: мандарини свіжі 0,70 USD за 1 кг, апельсини свіжі 0,65 USD за 1 кг, ківі свіжі 1,25 USD за 1 кг, помідори свіжі 1,10 за 1 кг.

Декларантом також були надані документи, що підтверджують факт використання транспортних послуг та понесені витрати на них, а саме: договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.01.2015 та довідка про транспортні витрати від 13.05.2015.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданих документів достатньо для визначення митної вартості товару - яблука свіжі 9160 кг., клас якості 2, сорт LIGOL, апельсини свіжі 4620 кг., лимони свіжі 2640 кг, мандарини свіжі 855 кг., помідори свіжі 1200 кг, ківі свіжі 900 кг за першим методом, тобто за ціною договору (контракту).

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року у справі №803/1187/15-а - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: О. Довга

В. Затолочний