Справа № 813/1872/13-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 р. Справа № 876/12289/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області ДПС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2013 року у справі за позовом Колективного виробничого підприємства "Енергомонтаж" до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області ДПС про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2012р. №, -

ВСТАНОВИЛА :

Колективне виробниче підприємство "Енергомонтаж" 12.03.2013року звернулося у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області ДПС та просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.11.2012р. №, винесене на підставі акта позапланової перевірки №307/22-40/01018671 від 24.10.2012р.

Обґрунтовує позов тим, що визначення зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням на суму 115 078,50 грн., з яких 76 719 грн. основний платіж та 38 359,50грн. штрафні санкції, які застосовані за порушення п.186,1 ст.186, п.198.1, п.198,2, п.198.3, п.198.4, п.198.6, ст.198, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України по взаємовідносинах з ТзОВ "Сана Прим" не ґрунтується на фактичних обставинах справи, оскільки на момент вчинення фінансових операцій останній був зареєстрованим платником податків; за договором поставки, товар від ТзОВ "Сана Прим" поставлявся на склад Підприємства: м . Львів, вул. Зелена 269/А. В підтвердження факту придбання та використання матеріалів, отриманих від вищезгаданого контрагента ДПІ надано документи, що підтверджують товарність операцій. Вважає, що висновки ДПІ викладені в Акті №307/22-40/01018671 від 24.10.2012 року не відповідають реальним обставинам, є необґрунтованими та суперечать чинному законодавству України.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2013 року позовну заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що КВП "Енергомонтаж" придбавало товар у ТзОВ "Сана Прим", яке знаходиться на обліку в ДПІ у Печерському районі м. Києва , яке на дату поставки мало стан платника 9 - "Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням ", то відсутній об'єкт оподаткування таких операцій, так як Податковим кодексом України чітко передбачено, що основною вимогою визначення об'єкта оподаткування є місце постачання таких товарів. Окрім того, до перевірки не надано товарно-транспортних накладних щодо поставки ТМЦ від ТзОВ "Сана Прим". В порушення вимог Податкового кодексу України Підприємством завищено податковий кредит за липень 2012 року на суму 94 428,00грн. по факту придбання товару у ТзОВ "Сана Прим" та завищено податкове зобов'язання за липень 2012 року на суму 17 709,00рн. щодо реалізації придбаного у ТзОВ "Сана Прим" товару контрагенту Підприємства ТзОВ Західенергомонтаж". Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що як зазначено у частині 2 статті 215 ЦКУ, визнання судами нікчемних правочинів недійсними не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦКУ недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім пов'язаних з його недійсністю. Актом перевірки від 24.10.2012р. №307/22-40/01018671 не підтверджено, що на момент здійснення господарських операцій ТзОВ "Сана Прим" та ТзОВ "Західенергомонтаж" - контрагенти Підприємства не знаходились в Єдиному державному реєстрі , а також що у таких не було Свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Як вбачається з Довідки ДПІ у Яворівському районі Львівської області ДПС від 09.04.2013р. №535/22-00/31267582 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Західенергомонтаж" з питань дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах з КВП "Енергомонтаж", відображення даних операцій в бухгалтерському та податковому обліку за липень 2012р., предметом дослідження податкового органу були , в тому числі , і операції по Договору поставки №0207/12 від 02 липня 2012р. між ТзОВ "Сана Прим"" та КВП "Енергомонтаж". За висновками перевірки порушень не встановлено. На підтвердження реальності придбання у ТзОВ "Сана Прим" ТМЦ, реалізацію їх ТзОВ "Західенергомонтаж" та використання таких у власній господарській діяльності ТзОВ "Західенергомонтаж" по об'єктах у м. Чорткові , м. Кременці , м. Шумську , Підприємством подано ряд первинних бухгалтерських документів: довідки про вартість виконаних будівельних робіт, Акти приймання виконаних робіт форми КВ-2в.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що Колективне виробниче підприємство "Енергомонтаж" зареєстроване як суб'єкт господарювання виконавчим комітетом Львівської міської ради 26.06.1996р. Взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 12.07.1996р. за №3577. На дату складання акта Підприємство перебувало на обліку в ДПІ у Личаківському районі м.Львова.

Судом встановлено, що ДПІ проведено позапланову виїзну перевірку Підприємства з питань взаємовідносин з ТзОВ "Сана Прим" за період 01.07.2012 по 31.07.2012р., за наслідком якої податковий орган прийшов до висновку, що Підприємством порушено п.186.1 ст.186, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.4, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2756 з наступними змінами та доповненнями , в результаті чого занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 76 719,00 грн., що викладено в Акті перевірки від 24.10.2012р. №307/22-40/01018671.

На підставі Акта перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.11.2012р. №, яким Підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем - 76 719,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - на суму 38 359,50 грн.

Як зазначено в акті перевірки, КВП "Енергомонтаж" до перевірки не надано належним чином оформлених первинних документів, які б підтверджували фактичне здійснення фінансово-господарських операцій та відповідно, встановлення використання в господарській діяльності тих товарів, які повинні були поставлятись, а саме: відсутні документи, що підтверджують факт перевезення, відсутні сертифікати якості, відповідності.

У відповідь на направлений ДПІ у Личаківському районі м.Львова Львівської області ДПС запит до ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС від 24.09.12р. №13286/7/22-40 "Щодо проведення зустрічної звірки ТзОВ "Сана Прим" з КВП "Енергомонтаж" за липень 2012 року отримано відповідь від 01.10.12р. №13747/7/22-1011 та Акт про неможливість проведення перевірки від 01.10.2012р. №4029/22-10/3392760 з яких вбачається, що згідно АІС РПП підприємство ТзОВ "Сана Прим" має стан - 9 "Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням ", що на думку ДПІ є підтвердженням відсутності об'єкта оподаткування таких операцій, так як ПК України чітко передбачено, що основною вимогою визначення об'єкта оподаткування є місце постачання таких товарів, що є наслідком не підтвердження факту отримання товарів від ТзОВ "Сана Прим" та факту реалізації товарів ТзОВ "Західенергомонтаж" у липні 2012 року. На підставі вищевикладеного податковий орган прийшов до висновку що Підприємство в порушення вимог ПК України занизило ПДВ на 76 719 грн. з підстав, що укладені угоди мають ознаки нікчемності.

Проте з такими висновками ДПІ суд не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно п. 201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПУ України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Як передбачено п.198.3. ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, в тому числі, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996 від 16.07.1999 р., підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

У розумінні пункту 14.1.36. ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З огляду на викладене, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Представлені представником позивача в судовому засіданні документи свідчать про підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, а також про фактичне здійснення господарських операцій позивачем та його контрагентами, та є достатніми доказами на підтвердження здійснення останніх. Факт здійснення операцій підтверджується договором, податковими та видатковими накладними, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 "Товари на складі ", звітами про партії номенклатури та іншими письмовими документами.

Як вбачається з Договору поставки №0207/12 від 02 липня 2012р. ТзОВ "Сана Прим"" (Постачальник) та Колективне виробниче підприємств "Енергомонтаж" (Покупець) уклали договір, предметом якого є постачання товарів. Згідно п.1.2, 1.3 Договору, найменування, кількість і ціна товару узгоджуються і вказуються Сторонами у відповідних накладних, які є невід'ємною частиною Договору. Накладні є документами, що підтверджуються набуття Сторонами зобов'язань по Договору, передача конкретної партії здійснюється на підставі усних або письмових заявок.

На виконання умов Договору ТзОВ "Сана Прим" було виписано видаткові накладні №№ РН-7-31097 від 31 липня 2012 року, РН-7-31098 від 31 липня 2012 року, РН-7-31106 від 31 липня 2012 року, РН-7-31107 від 31 липня 2012 року, РН-7-31105 від 31 липня 2012 року, РН-7-31108 від 31 липня 2012 року, РН-7-31009 від 31 липня 2012 року, РН-7-31099 від 31 липня 2012 року, РН-7-31103 від 31 липня 2012 року, РН-7-31102 від 31 липня 2012 року, РН-7-31104 від З31 липня 2012 року, РН-7-31101 від 31 липня 2012 року, РН-7-31100 від 31 липня 2012 року, РН-7-31096 від 31 липня 2012 року та податкові накладні №№ 733 від 31 липня 2012 року, 734 від 31 липня 2012 року, 742 від липня 2012 року, 743 від 31 липня 2012 року, 741 від 31 липня 2012 року, 745 від 31 липня 2012 року, 746 від 31 липня 2012 року, 732 від 31 липня 2012 року,739 від 31 липня 2012 року,738 від 31 липня 2012 року, №740 від 31 липня 2012 року, №737 від 31 липня 2012 року, №736 від 31 липня 2012 року, №732 від 31 липня 2012 року, згідно номенклатури яких ТМЦ, які відповідають номенклатурі товару, зазначеного у видаткових накладних на загальну суму ПДВ 94 428,00грн., що віднесені Підприємством до складу податкового кредиту з ПДВ податкової декларації за липень 2012 року, що підтверджено ДПІ в акті перевірки.

Оплата за товар проведена Підприємством 13.09.2012 року на суму 26 000,00 грн., 14.09.2012 року на суму 120000,00грн., 19.09.2012 року на суму 50000,00 грн., 04.10.2012 року на суму 80 000,00грн., 11.10.2012 року на суму 200 000,00 грн., 15.10.2012 року на суму 60 000,00грн., 18.10.2012 року на суму 40 730,00 грн., 25.10.2012р. на суму 57 562,28 грн., 26.10.2012 року на суму 33 000,00 грн., 29.10.2012 року на суму 169 180,38 грн., що підтверджується банківськими виписками за особовим рахунком.

Як вбачається з Договору поставки №10/07 від 10 липня 2012р.ТзОВ "Західенергомонтаж" (Покупець) та Колективне виробниче підприємств "Енергомонтаж" (Постачальник) уклали договір, предметом якого є матеріали будівельного призначення. Згідно п.1.1, 3.1 найменування, одиниці виміру, загальна кількість та ціна матеріалів будівельного призначення визначається у видаткових накладних, поставка товару здійснюється силами і засобами Постачальника за адресою вул. Зелена ,269 а.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, придбаний у ТзОВ "Сана Прим" товар реалізований на виконання умов Договору поставки №10/07 від 10 липня 2012р. ТзОВ "Західенергомонтаж".

На виконання умов Договору №10/07 від 10 липня 2012р. Підприємством було виписано видаткові накладні №№ Ен-00084 від 05.10.2012 року, № Ен-00095 від 19.12.2012 року,№ Ен-00071 від 05.09.2012 року, № Ен-00072 від 05.09.2012 року, № Ен-00073 від 05.09.2012 року, № Ен-00066 від 21.08.2012 року, № Ен-00067 від 21.08.2012 року, № Ен-00068 від 21.08.2012 року, № Ен-0000055 від 31.07.2012 року, Ен-0000056 від 31.07.2012 року, № Ен-0000054 від 31.07.2012 року, № Ен-0000058 від 20.08.2012 року, № Ен-0000060 від 20.08.2012 року, № Ен-0000061 від 20.08.2012 року, № Ен-0000063 від 20.08.2012 року, №Ен-00075 від 11.09.2012 року, Ен-00076 від 11.09.2012 року, № Ен-00078 від 11.09.2012 року, № Ен-00079 від 11.09.2012 року, № Ен-00084 від 05.10.2012 року, № Ен-00095 від 19.12.2012 року, № Ен-00071 від 05.09.2012року, № Ен-00072 від 05.09.2012 року, № Ен-00073 від 05.09.2012 року, № 62 від 21.08.2012 року, № Ен-00066 від 21.08.2012 року, № Ен-00067 від 21.08.2012 року, № Ен-00068 від 21.08.2012 року, № Ен-0000055 від 31.07.2012 року, № Ен-0000056 від 31.07.2012року, № Ен-0000054 від 31.07.2012 року, № Ен-0000058 від 20.08.2012 року, № Ен-0000060 від 20.08.2012 року, № Ен-0000061 від 20.08.2012 року, № Ен-0000063 від 20.08.2012 року, № Ен-00075 від 11.09.2012 року, № Ен-00076 від 11.09.2012року, № Ен-00078 від 11.09.2012 року, № Ен-00079 від 11.09.2012 року та податкові накладні, з яких сума ПДВ 17 709 грн., включена до податкового зобов'язання з ПДВ податкової декларації за липень 2012 року, що підтверджено ДПІ в акті перевірки.

На підтвердження факту реалізації придбаного у ТзОВ "Сана Прим" товару ТзОВ "Західенергомонтаж", Підприємством долучено довіреності, згідно яких надавалось право уповноваженим особам на отримання товару: Довіреність № 113 від 05.10.2012 року, № 153 від 03.12.2012 року, №78 від 05.09.2012 року, Довіреність № 62 від 21.08.2012 року, № 40/1 від 31 липня 2012 року, № 59 від 20.08.2012 року, Довіреність № 86 від 11.09.2012 року.

Слід зауважити, що товар, який був предметом Договору поставки, не обмежений в цивільному обороті України. Таким чином, господарські операції, що є предметом даного спору, здійснювалися правоздатними юридичними особами і по своїй суті не суперечать інтересам держави.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що придбаний у ТзОВ "Сана Прим" був проведений по бухгалтерському обліку: Дт 281 рах. "Товари на складі", Кт 631 рах. "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", що підтверджено долученими до матеріалів оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 та податковим органом не спростовано. Даючи аналіз оборотно-сальдовій відомості по рахунку 281 за ІІ Півріччя 2012 року вбачається, що придбаний у ТзОВ "Сана Прим" товар був реалізований покупцям Підприємства, зокрема ТзОВ "Західенергомонтаж".

До матеріалів справи представником позивача долучено Звіт про партії номенклатури за період липня 2012 року, в якому зазначено перелік прибуткових та видаткових накладних з аналізу якого суд приходить до висновку, що придбані ТМЦ у ТзОВ "Сана Прим" були реалізовані ТзОВ "Західенергомонтаж" за цінами, які перевищували ціни придбання, в наслідок чого отримано прибуток від господарської діяльності.

Відповідно до п.198.2. ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Таким чином, податкова накладна є документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару.

Суд вважає , що з дати отримання податкової накладної у позивача виникло право на податковий кредит. Слід зазначити, що позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту та до податкового зобов'язання сум ПДВ за липень 2012 року надано податкові накладні, які не мали недоліків та порядок заповнення яких, відповідає встановленому чинним на момент її виписки законодавством.

Зазначені обставини дали право позивачу включити ПДВ з вартості придбаних у ТзОВ "Сана Прим" товарів на суму 94 428,00грн. до складу податкового кредиту липня 2012 року, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні декларацією з ПДВ за спірний період та Додатком 5 до неї та відповідно відобразити податкові зобов'язання за липень 2012 року на суму 17 709,00рн. щодо реалізації придбаного у ТзОВ "Сана Прим" товару контрагенту Підприємства ТзОВ Західенергомонтаж".

За змістом частини 1 статті 228 Цивільного кодексу України (далі-ЦКУ), правочин спрямований на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким, що порушує публічний порядок, а отже, згідно з частиною 2 згаданої статті є нікчемним.

Як зазначено у частині 2 статті 215 ЦКУ, визнання судами нікчемних правочинів недійсними не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦКУ недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім пов'язаних з його недійсністю.

Актом перевірки від 24.10.2012р. №307/22-40/01018671 не підтверджено, що на момент здійснення господарських операцій ТзОВ "Сана Прим" та ТзОВ "Західенергомонтаж" - контрагенти Підприємства не знаходились в Єдиному державному реєстрі, а також що у таких не було Свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Як вбачається з Довідки ДПІ у Яворівському районі Львівської області ДПС від 09.04.2013р. №535/22-00/31267582 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Західенергомонтаж" з питань дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах з КВП "Енергомонтаж", відображення даних операцій в бухгалтерському та податковому обліку за липень 2012р., предметом дослідження податкового органу були, в тому числі, і операції по Договору поставки №0207/12 від 02 липня 2012р. між ТзОВ "Сана Прим"" та КВП "Енергомонтаж". За висновками перевірки порушень не встановлено.

На підтвердження реальності придбання у ТзОВ "Сана Прим" ТМЦ, реалізацію їх ТзОВ "Західенергомонтаж" та використання таких у власній господарській діяльності ТзОВ "Західенергомонтаж" по об'єктах у м. Чорткові , м. Кременці , м. Шумську , Підприємством подано ряд первинних бухгалтерських документів: довідки про вартість виконаних будівельних робіт, Акти приймання виконанних робіи форми КВ-2в.

Суд не погоджується з висновком податкового органу щодо нікчемності правочинів з ТзОВ "Сана Прим" з підстав відсутності такого за його місцезнаходженням, що є наслідком на думку ДПІ підтвердженням відсутності об'єкта оподаткування, оскільки товари за спірним договором поставлялись власними силами ТзОВ "Сана Прим" та зберігались на складських приміщеннях за адресою м. Львів, вул. Зелена, 269а, які знаходяться у власності Підприємства, що підтверджується Свідоцтвом про право власності №С-01767 на приміщення складу від 28.12.2006р.

Доказів того, що спірні господарські зобов'язання в судовому порядку визнавались недійсними представником відповідача суду не надано.

Відповідно до п.3 та п.6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України №984 від 22.12.2010р. акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби та в якому факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

З врахуванням вищевикладеного, Акт перевірки, який є предметом дослідження, не відповідає вимогам вищезгаданого Порядку та складений без об'єктивного аналізу господарських операцій, вчинених Підприємством і ґрунтується виключно на припущеннях щодо безтоварності операцій.

Слід зазначити, що Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва у листі від 16.09.2011р. №7319 щодо правомірності органів державної податкової служби визнавати угоди нікчемними зазначив наступне: головною підставою вважати правочини нікчемними являється його недійсність, встановлена законом, а не актами податкової перевірки; вказані ж в актах податкових органів недоліки, допущені суб'єктами господарювання при укладенні та виконанні договорів, не є підставою для визнання правочинів нікчемними, оскільки чинне законодавство не встановлює таких підстав нікчемності правочинів.

В підтвердження обставин реальності господарських операцій судом взято до уваги діяльність позивача. Підприємство, як господарюючий суб'єкт веде діяльність з липня 1996 року, купівля-продажу товару, який придбавався згідно досліджених судом Договорів, узгоджується з предметом діяльності Підприємства.

Суд зауважує, що перелік правочинів, які є нікчемними з огляду вимоги ст.228 ЦК України чітко визначені як такі, що порушують публічний порядок, якщо такі були спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Слід зауважити, що в основу прийняття висновків про нікчемність господарських операцій Підприємства в липні 2012 року покладена інформація податкового органу згідно якої направлено повідомлення та Акт про не можливість проведення зустрічної звірки ТзОВ "Сана Прим" та встановлення згідно АІС РПП підприємству стану "Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням ", що не може слугувати доказом укладення нікчемних правочинів.

Окрім того суд не погоджується з висновком податкового органу щодо нікчемності правочинів Підприємства з його контрагентом з підстав відсутності у контрагента штату працівників, основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів, оскільки господарська діяльність може здійснюватись шляхом залучення трудових ресурсів та транспорту в спосіб, зокрема, укладення цивільно-правових угод та господарських договорів.

Встановлений ДПІ факт відсутності штатних працівників за результатом аналізу податкової звітності щодо утриманих і сплачених сум податку з доходів останніх не може слугувати належним доказом не використання праці найманих осіб загалом та не є підтвердженням вчинення безтоварних операцій.

Згідно ст.61 Конституції України принципу індивідуалізації відповідальності, Підприємство не несе відповідальності за свого контрагента та не позбавлене права на податковий кредит у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, що узгоджується з практикою Європейського суду, викладеною в рішенні від 22.01.2009р. у справі "Булвес" АД проти Болгарії.

Під час перевірки господарської діяльності Підприємства, як це зазначено в довідці перевірки щодо контрагента Підприємства - ТзОВ "Сана Прим", досліджувались декларація з ПДВ за липень 2012 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів за цей період, база даних "Система автоматизованого співставлення " та не досліджувались ДПІ жодних первинних документів цього контрагента по факту придбання та реалізації сировини (продукції), робіт (послуг).

Суд вважає, що ДПІ не надано доказів для встановлення мети вищезгаданих підприємств, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, при проведенні зазначених господарських договорів. Податковим органом не подано жодних доказів на підтвердження висновків, викладених в акті перевірки. При цьому слід зазначити, що одним з основних принципі оцінки податкових спорів є принцип презумпції добросовісності платника, у зв'язку з яким, дії платника податків, який має на меті одержання податкової вигоди, економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними.

Дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що операції з придбання Підприємством у ТзОВ "Сана Прим" та реалізація ТзОВ "Західенергомонтаж" товарів мали реальний характер.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач , як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення. Оскільки судом не встановлено порушень позивачем податкового законодавства, то відсутні підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення не дотримався принципу верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, вимог чинного податкового законодавства та передбачених ст.2 КАС України принципів, що дає суду підстави задовольнити позовні вимоги.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області ДПС - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2013 року у справі № 813/1872/13-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар