Справа № 2а-3959/11/0970
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 р. Справа № 5537/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Заверухи О.Б.,

суддів - Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуцульське подвір'я» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуцульське подвір'я» до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про визнання нечинними рішень,-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуцульське подвір'я» звернулося до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області, в якому просило визнати нечинними рішення першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківської області № 7529/06 від 14.11.2011 року про залишення без розгляду скарги та рішення начальника управління Пенсійного фонду в Коломийському районі № 980 від 14.10.2011 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені до позивача застосовано штраф у розмірі 353,27 грн., та нараховано пеню в розмірі 1259,82 грн., за період з 20.05.2011 року по 13.10.2011 року. Однак, порушення термінів сплати страхових внесків зі сторони позивача за базовий звітний період квітень 2011 року не було допущено, що підтверджується банківськими виписками АБ «Діамант» від 11.05.2011 року. Крім того, при винесенні оскаржуваного рішення відповідач керувався положеннями ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка на час прийняття оскаржуваного рішення була виключена на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». Тому, на думку позивача підстав для застосування штрафу та нарахування пені до ТзОВ «Гуцульське подвіря» не було. Крім того, не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся із скаргою до ГУПФУ в Івано-Франківській області, однак своїм рішенням від 14.11.2011 року за №7529/06, заступник начальника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, скаргу позивача залишив без задоволення. Вважає, що дане рішення прийнято в порушення вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки представника товариства не викликалось на розгляд скарги. Крім того, взято до уваги дату винесення оскаржуваного рішення, а не дату фактичного отримання 27.10.2011 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що управління Пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийському районі Івано-Франківської області та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, при винесені оскаржуваних рішень, діяли на підставі чинного законодавства та в межах наданих їм повноважень.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуцульське подвір'я» подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем, в порушення частини 6 статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» допущена заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування по особовому рахунку 1-5% за період з 20.05.2010 року по 13.10.2010 року. Дана обставина підтверджується відомостями, які містяться в картці особового рахунку страхувальника ТзОВ «Гуцульське подвір'я», розрахунку фінансових санкцій та пені, а також копіями звітів про нарахування внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з квітня по грудень 2010 року, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.27-38).

З матеріалів справи, а саме з розрахунку фінансової санкції та пені по особовому рахунку 1-5% ТзОВ «Гуцульське подвір'я» слідує, що остаточне погашення заборгованості за 2010 рік позивачем здійснено 13.10.2011 року, тобто з простроченням термінів сплати.

14.10.2011 року начальником Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області винесено рішення № 980 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату(неперерахування) або несвоєчасну сплату(несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 353,27 грн. та нараховано пеню в розмірі 1259,82 грн.(а.с.9). Вказане рішення отримано скаржником наручно 14.10.2011 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення, де в графі «перший примірник рішення отримано» вказано бухгалтера позивача Штурмак Н.П. (а.с. 26).

ТзОВ «Гуцульське подвір'я» не погоджуючись з вищевказаним рішенням звернулося із скаргою до ГУПФУ в Івано-Франківській області, однак своїм рішенням від 14.11.2011 року за №7529/06, заступник начальника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, скаргу позивача залишив без задоволення в зв'язку з пропуском подання такої скарги(а.с.11-12).

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини та наявні у справі докази колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 6 ст.19 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частинах 1 та 2 цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Абзацом 1 ч. 6 ст. 20 цього Закону встановлено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється у пропорційних розмірах.

Відповідно до частини 10 статті 20 Закону №1058 якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені Законом. Право застосування фінансових санкцій п. 6 частини 1 статті 64 Закону №1058 надано територіальним органам Пенсійного фонду. Частиною 17 статті 106 Закону №1058 встановлено, що від імені виконавчих органів Пенсійного фонду накладати фінансові санкції мають право начальники управлінь Пенсійного фонду в районах.

Відповідно до частини 1 статті 106 Закону№1058 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно ч.2 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції до 01 січня 2011 року) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Частиною 5. ст. 106 Закону України № 1058 передбачено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції, зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2011 року, виключено ч.ч.1-9 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому, абз.5 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообовязкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Відповідно до абз.6 п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за фондами загальнообовязкового державного соціального страхування збережено повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом, на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій.

Вказані норми передбачають вчинення органами Пенсійного фонду стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Отже, Фонд і після 01 січня 2011 року має право здійснювати контроль за правильністю нарахування та сплати страхових внесків, нарахованих за період до 1 січня 2011 року, і у випадку виявлення порушень право застосовувати штрафні санкції та нараховувати пеню за прострочення платежів, визначені законом, чинним на момент вчинення таких порушень.

Правова позиція щодо застосування п.7 Прикінцевих та перехідних положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» неодноразово висловлювалася Верховним Судом України, зокрема у постанові від 12 травня 2015 року у справі №21-370а15.

Як встановлено ч.13 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами девятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Підпунктами 5.1.4, 5.1.6 зазначеної вище Інструкції передбачено, що страхові внески сплачуються платниками не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Отже, несплачені суми страхових внесків, нараховані за звітний період, платник зобов'язаний перерахувати на рахунок Пенсійного фонду України до 20 числа місяця, наступного за звітним, а одночасно із виплатою заробітної плати протягом звітного періоду, за який вона нарахована, платником сплачуються авансові платежі у пропорційних розмірах. При цьому фінансовий стан платника страхових внесків не звільняє його від сплати недоїмки, нарахування пені та застосування фінансових санкцій.

Підпунктом 9.3.2 п. 9.3 ст. 9 Iнструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, передбачено, що у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10% своєчасно несплачених сум.

Розрахунок фінансової санкції у разі несвоєчасної сплати страхових внесків здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника, як встановлено абзацом 3 підпункту 9.3.2. пункту 9.3. Інструкції.

Колегія суддів апеляційного суду також вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що при складанні оскаржуваного рішення за №980 від 14.10.2011 року УПФУ в Коломийському районі допущено описку, та замість « 20.05.2010 року» в оскаржуваному рішенні вказано « 20.05.2011 року», оскільки це підтверджується матеріалами справи. А тому твердження позивача про те, що до нього застосовано штрафні санкції за квітень 2011 року, страхові внески по яких сплачені, не слід брати до уваги.

Щодо вимоги позивача про визнання нечинним рішення першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківської області № 7529/06 від 14.11.2011 року про залишення без розгляду скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 13 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 3.2, п. 3.3 Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страxування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за N21-2, скарга на рішення територіальних органів Пенсійного фонду подається відповідно до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі протягом десяти робочих днів, наступних за днем отримання страхувальником рішення, що оскаржується.

Оскільки оскаржуване рішення отримане скаржником наручно 14.10.2011 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення, де в графі «перший примірник рішення отримано» вказано бухгалтера позивача Штурмак Н.П. (а.с. 26), то останнім днем для подання скарги на вказане рішення до ГУПФУ в Івано-Франківській області було 28.10.2011 року.

ТзОВ «Гуцульське подвіря» звернулось до ГУПФУ в Івано-Франківській області із скаргою на рішення УПФУ в Коломийському районі лише 05.11.2011 року.

Згідно з п. 7.1 вищезазначеного Порядку, процедура оскарження закінчується останнім днем строку, передбаченого пунктом 3.3 розділу ІІІ цього Порядку, для подання скарги про перегляд рішення органу пенсійного фонду в тому разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Відповідно до п.5.3 вказаного Порядку, скарга, подана з порушенням порядку і строків визначених пунктами 3.3 та 4.1 Порядку, не підлягає розгляду органами Пенсійного фонду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесення управлінням Пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийському районі оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за №980 від 14.10.2011 року та про те, що перший заступник начальника ГУПФУ в Івано-Франківській області приймаючи рішення про залишення скарги без розгляду за №7529/06 від 14.11.2011 року, діяв в межах визначених чинним законодавством, прав позивача не порушував.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуцульське подвір'я» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року у справі № 2а-3959/11/0970 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.Я. Качмар