Справа № 741/579/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 741/579/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кучерявець О.М.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.,

суддів: Кузьменко В.В., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Савін І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання перерахувати та призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області про визнання дії УПФУ в Носівському районні щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням трудового стажу.

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконне, на його думку, судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Носівському районні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

16.04.2015 року позивач звернувся до УПФУ в Носівському районні Чернігівської області про перерахунок пенсії з урахуванням робочого стажу по КСП «Паризька Комуна», який був неврахований при нарахуванні пенсії.

Листом від 24.04.2015 року № 2/05/К-2 УПФУ в Носівському районні відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії з добавленням стажу за період роботи в КСП «Паризька Комуна» з 20.09.1988 року по 30.06.1989 року та з 01.08.1989 року по 31.10.1989 року, оскільки за цей період відсутні кількість відпрацьованих вихододнів та заробітня плата.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до трудової книжки працював у колгоспі «Паризька комуна»

Відповідно до архівної довідки від 12.11.2013 року №267 КСП «Паризька комуна» було реорганізовано та з 25.03.2000 року його правонаступником щодо прав та обов»язків стало ТОВ А.Ф. «Світанок» (а.с.25-26 - заперечення пенсійного органу).

Згідно архівної довідки №267 від 12.11.2013 року Комунальної установи «Районний трудовий архів» Носівської райради в архівному фонді ТОВ АФ «Світанок» м. Носівка у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1988-1991 роки є такі відомості про зарплату ОСОБА_3: 1988 рік - дані відсутні; 1989 рік - липень - 33966,17; листопад - 873,36, грудень - 6729. Також у довідці є записи про зарплату за 1990,1992 роки, які не є предметом спору у даній справі.

Згідно архівної довідки №7 від 17.01.2014 року в архівному фонді ТОВ «АФ «Світанок» у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1988-1991 роки є такі відомості про стаж роботи ОСОБА_3: відпрацьовано людиноднів 1990р -1536; 1991 рік - 7328.

За 1988 та 1989 роки у зазначеній довідці проставлено прочерки, хоча, як вбачається із довідки №267, у 1989 році позивач отримував зарплату у липні, листопаді та грудні місяцях.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і

кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

За змістом ст. 64 зазначеного Закону пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4. Аналогічний порядок обчислення стажу роботи застосовується і в тому випадку, коли не встановлювався мінімум трудової участі в громадському господарстві

Як вбачається з матеріалів справи, в трудовій книжці позивача наявний запис про початок і кінець роботи в КСП «Паризька Комуна». У зазначений період роботи увійшов період з 20.09.1988 року по 30.06.1989 року та з 03.01.1989 року по 31.10.1989 року, який пенсійний орган не врахував при обчисленні стажу роботи.

Та обставина, що відсутні дані про зарплату позивача за спірний період не є свідченням того, що позивач не працював і, що зазначений період роботи не повинен бути включений до стажу його роботи при обчисленні пенсії.

У даному випадку пенсійний орган повинен керуватися вимогами ст. 56, 64,65 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, пунктом 18 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області задоволенню не підлягає так як її доводи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Проте, з урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити постанову Носівського районного суду від 02 липня 2015 року щодо застосування норм чинного законодавства України під час перерахунку пенсійним органом позивачу пенсії, окрім зазначеного у судовому рішенні п. 18 постанови КМ України від 12.08.1993 року №637, зобов»язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії Кожем»якіну М.М. також з урахуванням ст. ст. 56,64,65 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 198, 201 КАС України суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції змінити постанову суду. Підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального законодавства.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову Носівського районного суду від 02 липня 2015 року, доповнивши абзац третій резолютивної частини постанови після слів «з 20.09.1988 р по 30.06.1989 р та з 01.08.1989 р. по 31.10.1989р. відповідно до» словами «ст. ст. 56,64,65 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Керуючись ст.ст. 41,160,197,198,201,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області залишити без задоволення.

Змінити постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2015 року, доповнивши абзац третій резолютивної частини постанови після слів «з 20.09.1988 р по 30.06.1989 р та з 01.08.1989 р. по 31.10.1989р. відповідно до» словами «ст. ст. 56,64,65 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Кузьменко В.В.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Кузьменко В. В.