Справа № 2а-10569/10/0570
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2010-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - < Суддя першої інстанції >
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 року справа №2а-10569/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів Геращенко І.В., Гаврищук Т.Г.,

при секретарі Балакай І.Л.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2010 року по справі № 2а-10569/10/0570 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання дій неправомірними та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання дій неправомірними та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій. В обґрунтування позову позивач вказав, що на підставі акту про результати планової виїзної перевірки позивача з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів № 3196/1742/НОМЕР_1 від 16.09.2009 р. ОСОБА_3 ОДПІ 29.09.2009 р. було прийняте рішення про застосування до нього фінансових (штрафних) санкцій № НОМЕР_2 розмірі 360000 грн. за порушення п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2005 р. № 637.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2010 року позов було задоволено частково, скасоване рішення № НОМЕР_2, прийняте відповідачем 29.09.2009 року про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 360000 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду і подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду 1-ї інстанції змінити, в частині скасування рішення про застосування штрафних санкцій, скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що в судовому засіданні доведено факт порушення позивачем правил оприбуткування грошових коштів, але судом застосовано ст. 250 Господарського кодексу України, згідно якої адміністративно - господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом, та скасував рішення про застосування штрафних санкцій. Вважає, що строки, передбачені вказаною нормою закону не поширюються на фінансові санкції, які застосовуються органами державної податкової служби до порушників Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Позивач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду 1ї інстанції без змін.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено,що ОСОБА_4 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, державна реєстрація проведена 03.10.2006 р. виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради Донецької області (л.с. 51). Позивач знаходиться на податковому обліку в ОСОБА_3 обєднаній державній податковій інспекції з 04.10.2006 р. (л.с. 25), перебуває на спрощеній системі оподаткування (л.с. 26).

Відповідач ОСОБА_3 обєднана державна податкова інспекція є субєктом владних повноважень, якій в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України „Про державну податкову службу в Україні повноваження.

ОСОБА_3 ОДПІ була проведена виїзна планова перевірка позивача з питань достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів (обовязкових платежів): по податку з доходів від зайняття підприємницькою діяльністю за період з 03.10.2006 р. по 31.12.2006 р., як платника єдиного податку за період з 01.01.2007 р. по 31.03.2009 р., по іншим податкам та зборам (обовязковим платежам) за період з 03.10.2006 р. по 31.03.2009 р., за результатами якої був складений акт № 3196/1742/НОМЕР_1 від 16.09.2009 року, в якому податковим органом зроблений висновок про порушення позивачем п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, в частині несвоєчасного (у день одержання готівкових коштів) оприбуткування у касі готівкових коштів 02.10.2007 р. в сумі 30000 грн., 04.10.2007 р. в сумі 42000 грн. (л.с. 7-19).

На підставі даного акту ОСОБА_3 ОДПІ 29.09.2009 р. було прийняте рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 в розмірі 360000 грн. за порушення п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637 (л.с. 20).

Судом першої інстанції вірно зроблено висновок про порушення позивачем правил оприбуткування грошових коштів не в день одержання готівкових коштів, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції вірно встановив порушення податковим органом ст. 250 Господарського кодексу України при застосуванні штрафних санкцій до позивача..

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідації його наслідків.

Фінансові санкції у вигляді штрафів за порушення норм регулювання обігу готівки є адміністративно-господарськими санкціями у розумінні статей 238, 239 Господарського кодексу України, отже, повинні застосовуватися у межах строків, визначених статтею 250 цього Кодексу.

Статтею 250 Господарського кодексу України встановлено обмеження строків застосування адміністративно-господарських санкцій: адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Судом встановлено, що податковим органом порушення позивачем встановлених законодавчими актами правил ведення касових операцій були виявлені в ході планової перевірки у вересні 2009 року. Актом перевірки встановлено, що порушення мале місце в у жовтні 2007 року. Рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій було прийняте 29.09.2009 р.

Отже, на час виявлення порушення та прийняття рішення про застосування штрафних санкцій сплинув передбачений ст. 250 Господарського кодексу України строк застосування адміністративно-господарських санкцій.

Відтак, застосування до позивача адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу за порушення норм регулювання обігу готівки після закінчення одного року з дня його вчинення є неправомірним.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в апеляційній скарзі не доведено, що оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийняте законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин.

Таким чином, суд пешої інстанції вірно прийшов до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв на підставі, в межах повноважень, що передбачені законодавством, з метою, з якою це повноваження надане, але діяв не у спосіб, що передбачений законами, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, упереджено, фактично без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Крім того, судова колегія вважає, що в оскаржуваній постанові суд вірно зробив висновок про відмову позивачу в задоволенні вимог про визнання дій відповідача неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасована чи змінена з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду від 14 червня 2010 року є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування чи зміни постановленого по справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2010 року по справі № 2а-10569/10/0570 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання дій неправомірними та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2010 року по справі № 2а-10569/10/0570 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 20 серпня 2010 року.

Головуючий: Юрко І.В.

Судді: Геращенко І.В.

ОСОБА_5