Справа № П/811/1285/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2015 рокусправа № П/811/1285/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахкт К.О.

представників сторін:

позивача : - Валявської О.О. (дов. від 15.05.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.06.2015р. у справі № П/811/1285/15

за позовом Приватного акціонерного товариства «Креатив»

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2015 р. Приватне акціонерного товариства «Креатив» звернулось до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Кіровоградській області в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 10.12.2014 р. № 2, яким ПрАТ «Креатив» зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за серпень 2014 року на 2 465 732,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю усіх необхідних первинних документів, які підтверджують факт здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами ТОВ «Піраміда-ЛТД», ТОВ «Регіонпродукт-Україна», а тому у ПрАТ «Креатив» наявні усі підстави формування від'ємного значення суми ПДВ у розмірі визначеному у податковій декларації.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 р. у справі № П/811/1285/15 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Креатив» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що позивач правомірно включив до податкового кредиту з податку на додану вартість суми коштів за договорами, укладеними з контрагентами, відповідно до приписів ст. 198 Податкового кодексу України.

Не погодившись з постановою суду, Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Кіровоградськовго окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 р. у справі № П/811/1285/15, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного.

По взаємовідносинам позивача з контрагентом ТОВ «Піраміда ЛТД», відповідач вважає проведені операції фіктивними оскільки:

- ТОВ «Піраміда ЛТД» відсутнє за місцем реєстрації;

- у суб'єкта господарювання відсутні основні та виробничі фонди, транспортні засоби, необхідні для ведення господарської діяльності, відсутність достатньої кількості працівників для ведення господарської діяльності;

- неможливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару та надання послуг у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо;

- широка номенклатура реалізованих ТМЦ, невідповідність номенклатури придбаних та реалізованих товарно-матеріальних цінностей.

- відсутність реального ланцюга постачання реалізованих товарів (робіт, послуг).

- не надання ТОВ «Піраміда ЛТД» пояснень та копій первинних бухгалтерських документів на запити Миронівської ОДПІ від 09.09.2014 р. № 2445 та від 21.10.2014 р. № 4273 неможливо отримати документи по взаємовідносинам із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.07.2014 р. по 30.09.2014 р. та провести документальну перевірку щодо правомірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Що стосується взаємовідносин позивача з другим контрагентом ТОВ «Регіонпродукт-Україна», то відповідач посилається на відсутність у останнього імпортного обладнання яке дає змогу почати будівництво та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з продажу. Крім цього на підтвердження неможливості проведення господарських операцій ТОВ «Регіонпродукт-Україна» на думку відповідача, вказують наступні обставини:

- відсутність у ТОВ «Регіонпродукт-Україна» необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності у зв'язку з відсутністю трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів;

- порушення ч. 1, ч. 5 ст. 203, ст. 215, ч. 1 ст. 216, ст. 228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначення статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним по правочинах, здійснених ТОВ «Регіонпродукт-Україна», з постачальниками та покупцями;

- відсутність об'єктів, які підпадають під визначення п. 198.1. п. 198.2, п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України.

З урахуванням вищенаведеного доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за рахунок проведення безтоварних операцій, проведення лише операцій з оформлення документів без реального руху товару від ТОВ «Піраміда ЛТД», ТОВ «Регіонпродукт-Україна» завищений податковий кредит ПрАТ «Креатив» на суму 2 465 732,00 грн.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання з'явився представник позивача та надав заперечення на доводи апеляційної скарги. Представник відповідача до судового засідання не з'явився. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду від відповідача не надходило, підстави відсутності представників відповідача суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників відповідача не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградської області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку правомірності нарахування ПрАТ «Креатив» податкового кредиту з ПДВ при взаємовідносинах з ТОВ «Піраміда-ЛТД», ТОВ «Регіонпродукт-Україна» за серпень 2014 року, про що був складений акт за№58/11-23-15-02/31146251 від 26.11.2014 року.

На підставі висновків викладених у акті перевірки, Кіровоградською ОДПІ 10 грудня 2014 р, винесено податкове повідомлення рішення № про порушення п. 44.1 ст. 44, п. 192.1 ст. 192, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.7, п. 201.10 ст. 210 Податкового кодексу України, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за серпень 2014 року на 2 465 732,00 грн.

ПрАТ «Креатив», не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням звернувся зі скаргою про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення до Головного управління Міністерства доходів і зборів у Кіровоградській області та до ДФС України однак рішенням останніх у задоволенні скарг ПрАТ «Креатив» відмовлено, а податкове повідомлення-рішення №2 від 20.12.2014 залишено без змін.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення незаконним, ПрАТ «Креатив», звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС України у Кіровоградській області не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно висновків акту перевірки від 26.11.2014 р. № 58/11-23-15-02/31146251 встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання на сумою податкового кредиту на додану вартість з серпень 2014 р. в розмірі 2 465 732,00 грн.

У відповідності до пунктів 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 ПКУ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг;

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Системний аналіз правових норм свідчить про те, що податкова накладна як звітний податковий документ, що є підставою для включення покупцем у податковому обліку до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), що підлягають використанню в його господарській діяльності, має таке юридичне значення при обов'язковій умові нарахування податку та виписування податкової накладної особою, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Всі господарські операції з вищевказаними контрагентом підтверджені Товариством шляхом надання до перевірки належним чином оформлених податкових накладних, що свідчить про правомірність формування позивачем податкового кредиту за рахунок ПДВ, сплаченого у ціні послуг по поставці товару контрагентами ТОВ «Піраміда-ЛТД», ТОВ «Регіонпродукт-Україна», що в свою чергу свідчить про відсутність порушення Товариством вимог п.198.1, п.198.6 ПК України відповідно до акту перевірки Кіровоградської ОДПІ.

Що стосується взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Піраміда ЛТД».

В апеляційній скарзі податковий орган наводить ряд доводів, якими обґрунтовує неможливість проведення господарських операцій позивача з наведеним контрагентом і вказує на їх фіктивність.

Данні доводи колегія суддів вважає не обґрунтованими, та такими, що спростовуються наступним:

- відсутність ТОВ «Піраміда ЛТД» за місцем реєстрації - не може спростовувати проведення операцій позивача з контрагентом по поставці товару, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на отримання податкової вигоди при отриманні товару/послуг від незнаходження постачальника за місцем реєстрації.

- відсутність у ТОВ «Піраміда ЛТД» основних та виробничих фондів, транспортних засобів, необхідних для ведення господарської діяльності, достатньої кількості працівників - то дані обставини самі по собі не можуть свідчити про фіктивність господарських операцій, адже підприємство-постачальник може здійснювати реальні торговельні операції та не обов'язково має бути виробником товару чи послуг (позиція висловлена в ухвалі ВАСУ від 08.08.2012 р. у справі № K/9991/42185/12).

- неможливість здійснення постачальником операцій з відповідною кількістю певного товару та надання послуг у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо - по-перше, не доведено відповідачем неможливості ТОВ «Піраміда ЛТД» придбати товар та доставити його споживачу без зберігання його придатності, по-друге відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг. Законодавець визначає, що у випадку настання однієї з вищенаведених подій у платника податку виникає право на формування податкового кредиту не залежно від наявності будь-яких інших підстав, крім тих, що визначені в п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України. Оскільки наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с. 173-175) підтверджується списання коштів позивачем на отримання послуг по договорам поставки в останнього виникає право на отримання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, яке не залежить від того якої якості товари отримані ним по зазначеним договорам, як і від самого факту отримання цього товару відповідно до тлумачення п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України.

- відсутність реального ланцюга постачання реалізованих товарів (робіт, послуг) - не впливає на формування податкового кредиту. Так відповідно до абз. 4 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

- не надання до перевірки ТОВ «Піраміда ЛТД» пояснень та копій первинних бухгалтерських документів на запити Миронівської ОДПІ від 09.09.2014 р. № 2445 та від 21.10.2014 р. №4273 неможливо отримати документи по взаємовідносинах із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.07.2014 р. по 30.09.2014 р. та провести документальну перевірку щодо правомірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість - юридична відповідальність має індивідуальний характер (ст. 61 Конституції України), а тому припущення податкового органу про порушення контрагента позивача звітування, що унеможливлює проведення податковим органом документальної перевірки щодо правомірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по ТОВ «Піраміда ЛТД» не може свідчити про порушення податкового законодавства та неправильного формування податкового кредиту позивачем.

Доводи відповідача про недопустимість прийняття податкових накладних через не відповідність зазначеним в них даним про місцезнаходження ТОВ «Піраміда ЛТД», не приймається колегією суддів до уваги, оскільки перевірка відомостей про місцезнаходження контрагента не є обов'язком позивача при отриманні податкових накладних.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Регіонпродукт-Україна».

В апеляційній скарзі Кіровоградська ОДПІ вказує про неможливість ТОВ «Регіонпродукт-Україна» ведення господарських операцій через відсутність імпортного обладнання яке дає змогу почати будівництво та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з продажу. Дане твердження не можна вважати обґрунтованим, оскільки для реалізації поставки № 3555 (а.с. 55-56) укладеного між ПрАТ «Креатив» та ТОВ «Регіонпродукт-Україна» (а.с. 55-56) наявність ресурсів на виробництво цього товару не є обов'язковим, контрагент-постачальник може здійснювати відповідні закупівлі в інших осіб не виступаючи при цьому виробником продукції.

Крім цього у Листі ВАСУ від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Господарською операцією, згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондується і з нормами Податкового кодексу України.

Тому наявні у матеріалах справи платіжні доручення підтверджують факт отримання коштів ТОВ «Регіонпродукт-Україна» від ПАТ «Креатив», що в свою чергу відповідно до вищенаведених приписів визначає право позивача на формування податкового кредиту в незалежності від факту отримання останнім товару по договору поставки.

Стосовно посилань податкового органу на недодержання вимог ч. 1, ч. 5 ст. 203, ст. 215, ч. 1 ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України при укладені договору поставки №3555 між ТОВ «Регіонпродукт-Україна» та ПАТ «Креатив» слід зазначити наступне.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 228 Цивільного кодексу України визначено об'єктивну сторону нікчемного правочину, тобто визначено ознаки, за наявності яких укладений правочин можливо кваліфікувати як нікчемний. При цьому податковим органом не наведено норму права, яка б вказувала на нікчемність укладеного правочину між позивачем та ТОВ «Регіонпродукт-Україна».

Крім цього, для кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України та застосування відповідних наслідків, необхідною та обов'язковою умовою є наявність умислу у формі вини, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Відповідачем, на якого відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено того, що сторонами укладено угоду не з метою реального настання правових наслідків, а з метою порушення публічного порядку.

Як вбачається з апеляційної скарги перевірки при визнанні правочину нікчемним, податковий орган посилався на ст.203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Натомість, у якій частині зміст правочину, який укладено між позивачем та контрагентом, суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, податковий орган не зазначає.

При укладені договору №3555 між позивачем та ТОВ «Регіонпродукт-Україна» на постачання товару досягнуто усіх істотних умов, договір укладено у письмовій формі, як того вимагає цивільне законодавство, і спрямований на встановлення правовідносин, в контексті ст. 626 ЦК України.

Отже, зміст зазначеного правочину не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Доказів того, що вищевказаний договір визнано судом недійсним, відповідачем суду не надано.

Таким чином, відповідно до презумції правомірності правочину - договір поставки укладений між ПрАТ «Креатив» та ТОВ «Регіонпродукт-Україна» є чинним, враховуючи не встановлення його недійсності відповідно до Закону та відсутністю визначення його недійсним відповідно до рішення суду.

В свою чергу, доводи відповідача про відсутність об'єкта оподаткування при взаємовідносинах ПрАТ «Креатив» з ТОВ «Регіонпродукт-Україна» спростовуються п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України. Так до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Виходячи з положень договору поставки №3555 постачальник зобов'язується поставити та передати у власність позивача товар (м'ясо птиці), а позивач зобов'язується прийняти та оплатити товар. Таким чином предмет даного договору є придбання товару, що відповідає вимогам п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України та є об'єктом оподаткування.

Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що позивачем проведені дії щодо перевірки правосуб'єктності контрагентів. Факти, які свідчили би про відсутність у контрагентів позивача статусу платників ПДВ на момент здійснення господарських операцій позивачем не виявлені.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про правомірність формування позивачем розміру від'ємного значення суми ПДВ за серпень 2014 року. Відповідно висновки суду першої інстанції щодо скасування податкового повідомлення-рішення №, яким зменшено розмір цього значення є цілком правомірним та законним.

Звідси, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.06.2015р. у справі № П/811/1285/15 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.06.2015р. у справі № П/811/1285/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко