Справа № 2610/29807/2012
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В,

при секретарі: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації (Виконавчий орган Київської міської ради), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Закрите акціонерне товариство «АБС-УКР», ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішення та розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (позивач 1), ОСОБА_5 (позивач 2), ОСОБА_6 (позивач 3) звернулись до суду з адміністративним позовом до Київської міської ради (відповідач 1), Київської міської державної адміністрації (Виконавчий орган Київської міської ради) (відповідач 2), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Закрите акціонерне товариство «АБС-УКР» (третя особа 1) про визнання незаконними та скасування рішення та розпорядження.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.05.2013 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, до якої приєднався ОСОБА_3, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник апелянта та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник третьої особи ЗАТ «АБС-УКР» заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб що з'явилися до судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до пунктів 1-3 Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 02.07.2004 року №1187 «Про надання дозволу на реконструкцію та забудови території, обмеженої вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка в Шевченківському районі» (далі - Розпорядження) погоджено пропозицію підприємства «АБС-УКР» щодо здійснення реконструкції та забудови території, обмеженої вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка; за умови виконання пункту 5 цього розпорядження, дозволено підприємству «АВС-УКР» виступити замовником реконструкції та забудови території, обмеженої вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка в Шевченківському районі здійснити роботи із реконструкції та забудови території кварталу протягом 2004-2007 років.

Відповідно до підпункту 5.6. пункту 5 Розпорядження підприємству «АБС-УКР» забезпечити членів автокооперативу «Покровський» по вул. Пимоненка, 24, машиномісцями в критому паркінгу на території, прилеглій до кварталу, обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка в Шевченківському районі (т.1 а.с.9).

Крім того, відповідно до Рішення Київської міської Ради VIII сесії IV скликання від 28.12.2004 року №1088/2498 «Про передачу земельних ділянок закритому акціонерному товариству «АБС-УКР» для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціального призначення та підземним паркінгом в кварталі, обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Миколи Пимоненка, зокрема, вул. Глибочицька, 30 до перетину з вул. Студентською; вул. Миколи Пимоненка, 19-21, Пимоненка, 24, у Шевченківському районі м. Києва» (далі - Рішення), зокрема, пунктів 3 та 4, затверджено проект відведення земельних ділянок закритому акціонерному товариству «АБС-УКР» для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціального призначення та підземним паркінгом в кварталі, обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Миколи Пимоненка, зокрема, вул. Глибочицька, 30 до перетину з вул. Студентською; вул. Миколи Пимоненка, 19-21, Пимоненка, 24, у Шевченківському районі м. Києва та за умов виконання пункту 5 Рішення, закритому акціонерному товариству «АБС-УКР» передано в довгострокову оренду на 25 років земельні ділянки загальною площею 2,38 га для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціального призначення та підземним паркінгом в кварталі, обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Миколи Пимоненка, зокрема, вул. Глибочицька, 30 до перетину з вул. Студентською; вул. Миколи Пимоненка, 19-21, Пимоненка, 24, у Шевченківському районі м. Києва (т.1 а.с.7-8).

14.06.2005 року на підставі Рішення, між Київською міською радою та ЗАТ «АБС-УКР» укладено договір оренди земельних ділянок, об'єктом якого є земельні ділянки місце розташування яких є квартал, обмежений вулицями Глибочицькою, Студенстькою та Миколи Пимоненка, зокрема, вул. Глибочицька, 30 до перетину з вул. Студентською; вул. Миколи Пимоненка, 19-21, Пимоненка, 24, у Шевченківському районі м. Києва (т.6, а.с.44-46).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками гаражних боксів, які розташовані на земельній ділянці, переданій у довгострокову оренду ЗАТ «АБС-УКР», на підтвердження чого, зокрема, ОСОБА_4 подав свідоцтво про право власності на гараж багатобоксовий серії НОМЕР_1 від 15.08.1998 року, згідно якого гаражний бокс НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності (т.1 а.с.3).

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2009 року, яке набрало законної сили, свідоцтво про право власності на гараж багатобоксовий серії НОМЕР_2 від 15.08.1998 року, згідно якого гаражний бокс НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, визнано недійсним, а також скасовано державну реєстрацію права власності на вказаний гаражний бокс (т.6 а.с.65-68).

Також на підтвердження права власності на гаражний бокс №7 (другий рівень) ОСОБА_5 надала реєстраційне посвідчення, видане начальником бюро технічної інвентаризації 16.05.1996 року на підставі довідки, виданої ГБК «Покровський» (т.1 а.с.4).

Водночас, згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2007 року, яке набрало законної сили, гаражний бокс №7 (другий рівень), розташований за адресою: м. Київ, вул. Пимоненка, 24, визнано самочинним будівництвом, визнано недійсною довідку №37 від 06.03.1996 року, видану ГБК «Покровський», на підставі якої ОСОБА_5 було видано реєстраційне посвідчення від 16.05.1996 року та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на вказаний гаражний бокс (т.6 а.с.74-77).

Крім вищевказаного, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Закрите акціонерне товариство «АБС-УКР», про відшкодування збитків, у задоволенні позову було відмовлено. Вказаним рішенням встановлено, що будь-яких порушень з боку Київської міської ради під час прийняття рішення №1088/2498 «Про передачу земельних ділянок закритому акціонерному товариству «АБС-УКР» від 28.12.2004 року та Київської міської державної адміністрації під час прийняття розпорядження №1187 від 02.07.2004 року чинного законодавства України допущено не було, і, що рішення та розпорядження прийняті компетентним органом в межах повноважень (т.6 а.с.78-81).

Імперативними приписами ч.1 ст.72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також згідно листа Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.02.2006 року за №03/37-920, виконкомом Шевченківського району м. Києва рішення щодо відведення земельної ділянки для будівництва гаражів Дворового автокооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Покровський» Шевченківського району м. Києва не приймалося (т.1 а.с.327), а відтак доводи позивачів не відповідають обставинам справи.

Відсутність у Автокооперативу «Покровський» прав на земельну ділянку та самочинне будівництво гаражів даного кооперативу підтверджується, в тому числі листом управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.12.2004 року №070-2014/06-к.

Згідно положень ч.2 ст.321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

А оскільки, позивачі набули права власності на гаражні бокси, розташовані на спірній земельній ділянці, в порушення вимог закону, у зв'язку з чим, згідно судових рішень, які набрали законної сили, вони позбавлені права власності на них.

Отже, з вище викладених обставин вбачається, що оскаржувані рішення відповідача прийняті у відповідності до вимог закону, в межах наданих повноважень, та які не порушують права та законні інтереси позивачів та апелянта.

Колегія суддів вказує зокрема на те, що судовими рішеннями, які набрали законної сили підтверджено відповідність вимогам закону оскаржуваного Рішення від 28.12.2004 року №1088/2498 та Розпорядження від 02.07.2004 року №1187, а апелянтом всупереч вимог ч.1 ст.71 КАС України не вмотивовано обґрунтованість своїх вимог, та не доведено свою правову позицію жодними доказами, які б відповідали вимогам належності та допустимості, відповідно посилання апелянта не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 20.05.2013 року.

Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта стосовно того, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, як на одну з підстав послався на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2007 року, яка на час розгляду даної апеляційної скарги скасована, оскільки це не спростовує протиправності оскаржуваних рішень, та не доводить правомірності вимог апелянта.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а відтак, не знаходить достатніх та обгрунтованих підстав для задоволення вимог апелянта.

Згідно ч.2ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач на виконання зазначених вимог довів відповідність своїх дій положенням закону та обставинам справи, та що не було спростовано апелянтом доказами, які б відповідали вимогам ст.70 КАС України.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 20.05.2013 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20.05.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.