Справа № 369/5234/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/5234/15 Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук Л.М. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Відповідач, Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада) про: визнання протиправними дій Відповідача у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю відмови у задоволенні клопотання Позивача про надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром не більше 0,25 га в адміністративних межах села Петропавлівська Борщагівка та скасування рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради 29-ої сесії 6 скликання від 12.01.2015 року №20 «Про погодження висновку постійної комісії з питань використання земельних та водних ресурсів по наданню земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»; зобов'язання Відповідача винести на засідання чергової сесії, розглянути по суті та прийняти рішення по клопотання ОСОБА_2 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,25 га в межах села Петропавлівська Борщагівка відповідно до чинного законодавства і дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати вмотивовану відмову у його наданні.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2015 року у задоволені позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що громадянин повинен самостійно зазначати місце розташування земельної ділянки, яку він бажає отримати безоплатно у власність, подавши відповідні графічні матеріали.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на неповноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та порушення норм матеріального права. У своїй скарзі звертає увагу на те, що у клопотанні ним було зазначено всі необхідні дані, додано графічні матеріали, а також наведено достатнє обґрунтування наявності у Позивача права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

Повноважний представник Позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити останню в повному обсязі.

Повноважний представник Відповідача просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2, реалізуючи своє право, передбачене приписами ст. 118 Земельного кодексу України, 30.12.2014 року (вх. №О-1935) звернувся до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради з клопотанням (а.с. 32-34) про безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Петропавлівська Борщагівка та просив визначити місце розташування відповідної земельної ділянки без погодження з Позивачем (далі - Клопотання). Крім того, останнім додано до клопотання графічні матеріали, в яких окреслено межі села Петропавлівська Борщагівка.

За результатами розгляду Клопотання Відповідачем було прийнято рішення від 12.01.2015 року №20, яким погоджено рішення постійної комісії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради з питань використання земельних та водних ресурсів та відмовлено громадянину ОСОБА_2 в наданні земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради (далі - рішення №20). При цьому відмова була вмотивована тим, що у додатках до клопотання відсутні графічні матеріали відповідно до ч. 6 ч. 7 ст. 118 ЗК України, на яких заявником повинно зазначатися бажане місце розташування земельної ділянки.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 116, 118 Земельного кодексу України, ст. 24, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність рішення № 20, оскільки Позивачем не виконано вимог ст. 118 ЗК України, зокрема, не подано графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Приписами ч. 6 ст. 118 ЗК України закріплено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Отже, приписами ч. 6. ст. 118 ЗК України чітко закріплено, що на графічних матеріалах, доданих до клопотання, має бути зазначене конкретне місце, яке Позивач бажає обрати для безоплатної передачі у власність.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Положеннями ч. 10 ст. 118 ЗК України передбачено право особи, яка звернулася із клопотанням до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на судове оскарження відмови цих органів у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду.

Із вказаних вище норм слідує, що причиною відмови у наданні дозволу на безоплатне отримання у власність земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів та прийнятих відповідно до них актів.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015 року у справі №К/800/36485/14 та від 25.06.2015 року у справі №К/800/30245/14.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, Позивач до клопотання додав копію карт села Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області без зазначення вулиці або меж земельної ділянки, що не може вважатися графічним матеріалом бажаного місця розташування земельної ділянки.

При цьому необхідно також зауважити, що процедура вибору земельної ділянки здійснюється саме з метою встановлення можливості відведення тієї чи іншої земельної ділянки для цілей вказаних у клопотанні, її граничних розмірів та площі, правового режиму, складу угідь земель та вимог щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону закріплено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 59 Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення №20, оскільки Позивачем було порушено вимоги ч. 6 ст. 118 ЗК України щодо обов'язковості подання разом з клопотанням про надання безоплатно у власність земельної ділянки графічних матеріалів із зазначенням бажаного місці розташування земельної ділянки.

Посилання Апелянта на лист Державного агентства земельних ресурсів України №К-3690-1808/6-13 від 19.12.2013 року, в якому надані роз'яснення щодо форми графічних матеріалів, що додаються до клопотання про відведення земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, колегією суддів оцінюється критично, оскільки вказаний лист Державного агентства земельних ресурсів України носить лише консультативно-роз'яснювальний характер та не може вважатися судом як належний доказ.

З огляду на вищезазначене, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність рішення № 20, оскільки останнє було прийнято Відповідачем у межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.