Справа № 2а-371/11/1201
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2011-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткач О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року справа №2а-371/11/1201 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Сухарька М.Г.

суддів Білак С.В. , Гаврищук Т.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України у м. Алчевську на постанову Алчевського міського суду Луганської області від 11 лютого 2011 року по справі № 2а-371/11/1201 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Алчевську про визнання бездіяльності неправомірною та зобов*язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою суду першої інстанції від 11 лютого 2011 року по справі № 2а-371/11/1201 задоволений частково позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Алчевську про визнання бездіяльності неправомірною та зобов*язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що прийнята с порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, про невірне застосування норм ст. 99 КАС України.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у м. Алчевську просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідно до спеціального Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначає, що фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, а не бюджету Пенсійного фонду. Зазначив, що кошти Пенсійного фонду не включаються до Державного бюджету.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила.

Позивач відноситься до категорії „діти війни.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-4 дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей інвалідів», а саме, текст ст. 6 викладений в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни».

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.08р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Визначення мінімального розміру пенсії за віком встановлено статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що на законодавчому рівні не визначено, яким чином обчислюється розмір 30% виплати дітям війни, а мінімальний розмір пенсії за віком визначений Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується лише при визначенні розмірів пенсій, призначених за цим Законом, з огляду на принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України, відповідно до частини 7 якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини. У 2010 році Закон України « Про соціальний захист дітей війни» та Закони України «Про державний бюджет України на 2010 роки» не зупинялися та не змінювалися. Тому право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни, виникає у позивача, з урахування шестимісячного строку звернення до суду, з липня 2010 року.

Визначення мінімального розміру пенсії за віком встановлено статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника - позивача на невірне застосування норм ст.. 99 КАС України та зазначає, що ухвалою суду першої інстанції від 11 лютого 2011 року позов в частині позовних вимог залишено без розгляду. Ухвала сторонами не оскаржувалась та на час розгляду апеляційних скарг сторін є такою, що набрала чинності. Тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо правомірності застосування ст.. 99 КАС України.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника - відповідача на те, що на законодавчому рівні не визначено, яким чином обчислюється розмір 30% виплати дітям війни, а мінімальний розмір пенсії за віком визначений Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується лише при визначенні розмірів пенсій, призначених за цим Законом, з огляду на принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України, відповідно до частини 7 якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини. Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України у м. Алчевську на постанову Алчевського міського суду Луганської області від 11 лютого 2011 року по справі № 2а-371/11/1201 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Алчевську про визнання бездіяльності неправомірною та зобов*язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Алчевського міського суду Луганської області від 11 лютого 2011 року по справі № 2а-371/11/1201 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п*ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Сухарьок М.Г.

Судді: Білак С.В.

ОСОБА_3