Справа № 807/2957/14
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р. Справа № 876/980/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 р. по справі за позовом Прокурора міста Ужгорода до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

15.09.2014 року позивач - Прокурор міста Ужгорода звернувся в суд із позовом до відповідача - Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування пункту 1.4 рішення 23 сесії Ужгородської міської ради 6 скликання № 1362 від 11 липня 2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів з питань дотримання Ужгородською міською радою вимог земельного законодавства, встановлено, що пунктом 1.4 рішення громадянці ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0070 га, розташованої по АДРЕСА_1 з подальшою передачею її в оренду, для облаштування тераси кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Позивач зазначає, що підставою прийняття вказаного рішення без проведення земельних торгів, в порушення вимог частини 1 пункту 2 статті 134 Земельного Кодексу України, слугувала заява громадянина про надання земельної ділянки для облаштування тераси кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" та свідоцтво про право власності від 21 серпня 2002 року на кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташоване в АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_1 являється власником вказаного кафе.

Позивач вказує, що документи про право власності на терасу у ОСОБА_1 як на час прийняття відповідачем рішення, так і на сьогоднішній день відсутні.

Тому позивач вважає, що за наведених обставин пункт 1.4 рішення 23 сесії Ужгородської міської ради 6 скликання № 1362 від 11 липня 2014 року про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0070 га, розташованої по АДРЕСА_1 з подальшою передачею її в оренду, для облаштування тераси кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", прийняте за відсутності передбачених законом підстав, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 р. у задоволенні позовної заяви прокурора м. Ужгорода до Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 1.4 рішення 23 сесії Ужгородської міської ради 6 скликання № 1362 від 11 липня 2014 року відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зокрема виходив з того, що оскаржуваним рішенням лише надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0070 га для облаштування тераси кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1, який (проект відведення) необхідний для подальшої (можливої) передачі такої земельної ділянки в оренду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Прокуратура Закарпатської області оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Так, відповідно до п.а),в) ст.12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

В силу ч.2 ст.123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно до ч.3 ст.123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 6 статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Крім того, частинами 1,2 ст.124 ЗК передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

В контексті вищевикладених норм ЗК України, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності від 21 серпня 2002 року, яке видане на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради від 02 серпня 2002 року № 241 - кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташоване АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Ужгородської міської ради, в якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для облаштування тераси кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" та обслуговування господарських будівель загальною площею 70 м.кв, яке розташоване по АДРЕСА_1 з подальшою передачею в оренду.

11 липня 2014 року на XXIII сесії Ужгородської міської ради VI скликання було прийнято рішення за № 1362 "Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок". Пунктом 1.4 цього рішення громадянці ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0070 га для облаштування тераси кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 подальшою передачею її в оренду.

Встановивши обставини справи та надавши юридичну оцінку наявним в ній письмовим доказам, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваним рішенням лише надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0070 га для облаштування тераси кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1, який необхідний для подальшої (можливої) передачі такої земельної ділянки в оренду.

Слід зазначити, що нормами Земельного законодавства України не передбачено проведення земельних торгів на стадії надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки. Оскаржуваним рішенням лише надано дозвіл на розробку проекту, який за певних умов може стати підставою для передачі земельної ділянки в оренду.

Тобто, в даному випадку Ужгородська міська рада приймаючи рішення від 11.07.2014 року № 1362 діяла відповідно до норм ЗК України, зокрема ст.123 даного кодексу, розглядаючи в межах своїх повноважень заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як наслідок, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що приймаючи пункт 1.4 рішення 23 сесії 6 скликання № 1362 від 11 липня 2014 року, - Ужгородська міська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, зокрема нормами ЗК України.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 р. по справі № 807/2957/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 11.09.2015 року.