Справа № 804/1024/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2015 рокусправа № 804/1024/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2015р. у справі № 804/1024/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "СТАНДАРТ"

до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.09.2014 №, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 02.09.2014 № яке прийняте Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Позов обґрунтовано тим, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Велстар - Ф" за період травень 2014 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Велар - Д" за період травень 2014 року Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області складено акт від 19.08.2014 № 1843/04-65-22-04/25513947. В означеному акті контролюючий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничим підприємством "Стандарт" та його контрагентами: Товариством з обмеженою відповідальністю "Велстар - Ф" (), Товариством з обмеженою відповідальністю "Велар - Д" (). На підставі аналізу інформації, яка міститься в електронних базах даних податкового органу, Державна податкова інспекція у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області встановила нереальність господарських операцій, здійснених між ТОВ "Велстар - Ф" та ТОВ "Велар - Д" та їх спільним контрагентом - ТОВ "Компанія Металозбут". Зазначені висновки контролюючого органу позивач вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю науково - виробниче підприємство "Стандарт" не мало взаємовідносин із ТОВ "Компанія Металозбут". Позивач зазначив, що всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Велстар - Ф" (), Товариством з обмеженою відповідальністю "Велар - Д" () є реальними, підтверджуються первинними документами, а придбані товари та послуги використані в процесі провадження власної господарської діяльності позивача. На підставі акту від 19.08.2014 №1843/04-65-22-04/25513947 відповідачем винесене оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 02.09.2014 № (форми "Р"), за яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму у розмірі 269577,00 грн., з яких 179718,00 грн. - за основним платежем, 89859,00 грн. - за штрафними санкціями. Позивач не погоджується із зазначеним податковим повідомленням - рішенням від 02.09.2014 № (форми "Р"), у зв'язку із чим просить суд його скасувати.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апелянт зазначив, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Велстар - Ф" (), Товариством з обмеженою відповідальністю "Велар - Д" () за період: травень 2014 року, податковим органом встановлено неможливість реального вчинення господарських операцій між вказаними підприємствами - ТОВ "Велстар - Ф", ТОВ "Велар - Д", оскільки відсутні об'єкти постачання по ланцюгу ТОВ "Компанія Металозбут" - ТОВ "Велстар - Ф" та ТОВ "Компанія Металозбут" - ТОВ "Велар - Д". Також під час перевірки позивачем не були надані сертифікати якості товару та документи на підтвердження транспортування товару, що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 179717,80 грн. Враховуючи встановлені під час перевірки обставини та зафіксовані порушення відповідач вважає, що Державна податкова інспекція у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області мала всі підстави для винесення податкового повідомлення - рішення від 02.09.2014 № (форми Р"), яке прийнято обґрунтовано та правомірно.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції не погодився з позицією податкового органу щодо нереальності господарських операцій між ТОВ НВП "Стандарт" та ТОВ "Велстар - Ф" і ТОВ "Велар - Д" у травні 2014 року, зазначивши, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустили ТОВ "Велстар - Ф" і ТОВ "Велар - Д" або їх контрагент - ТОВ "Компанія Металозбут".

З такими висновками погоджується колегія суддів апеляційного адміністративного суду та зазначає, що при вирішені даного питання належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в обґрунтування правомірності винесення ним спірних податкових повідомлень-рішень, посилається на акти податкових перевірок контрагентів позивача.

Однак, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на дані акти, оскільки вказана обставина не є безумовною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від знаходження його за юридичною адресою, фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Враховуючи, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій.

Здійснення господарської діяльності контрагентами не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов'язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій. На період господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Велстар - Ф" і ТОВ "Велар - Д" останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платниками податку на додану вартість, установчі та реєстраційні документи не визнавались недійсними.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 02.09.2014 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд -,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2015р. у справі № 804/1024/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 11.09.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва