Справа № 623/3129/15-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 р.Справа № 623/3129/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року про залишення позову без розгляду по справі № 623/3129/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області (далі-відповідач, УПтаСЗН), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії і зобовязати УПСЗН здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2014 рік з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати неправомірними дії УПСЗН при виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

- зобовязати УПСЗН здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, у розмірі, встановленому у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум (а.с. 2-4).

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року позов залишено без розгляду, з огляду на пропуск строку звернення до суду та відсутності підстав для його поновлення (а.с. 27).

Позивач не погодився із зазначеною ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи здійснювався в порядок письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем заявлено вимоги щодо щорічної допомоги на оздоровлення відповідно за 2014 рік, та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік. Зазначені виплати позивачу були здійсненні відповідачем 27.02.2014 року в сумі 90 грн., та 28.04.2014 року в сумі 2020грн.

За приписами ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається із системного аналізу та правового змісту зазначених положень, обчислення строку на звернення до суду пов'язаний з часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Тобто, законодавством встановлена не тільки фактична обізнаність, але ж і про уявну (можливу) таку обізнаність, а саме коли позивач повинен був дізнатися про наявність порушеного його права.

З позовом до суду позивач звернувся лише 13 липня 2015 року, тобто після спливу річного строку. З огляду на наявне клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, будь-яких даних, які б давали можливість знайти підстави для визнання причин пропуску поважними та поновити строк звернення до суду не має.

Колегія суддів вважає, що даний спір є публічно-правовим та на вимоги позивача поширюються строки звернення до суду, передбаченого статтею 99 КАС України, до спірних відносин, положення встановлених ст..268 ЦК України, статей 13, 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційної безпеки» №08.02.1995 року №39/95-ВР, статті 13 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не можуть бути застосовані.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку не йде мова, та не є предметом спору - відшкодування шкоди завданої внаслідок аварії на ЧАЕС.

Виплата державної соціальної гарантії не є в розумінні права відшкодуванням завданої шкоди. Зазначене не можливо ототожнювати, тому як це різні правові поняття та мають різне правове навантаження.

В даному випадку залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції вирішив питання щодо пропуску строку звернення до суду та відсутності підстав для їх поновлення щодо таких вимог.

У будь якому випадку, підстав для поновлення строку звернення до суду по заявленим вимогам позивача не має та доказів поважності причин, які реально перешкоджали раніше звернутися до суду не надано.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого судом першої інстанції рішення по суті спірного процесуального питання.

Керуючись статтями 2, 11, 184, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року по справі № 623/3129/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4