Справа № 2а-5075/10
Суддя: Сидорук Є. І. Є. І.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5075/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2010 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій управління Пенсійного фонду України в м. Рівне протиправними та спонукання до виплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві вказується, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи, захворювання яке пов'язане з виконанням обов'язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач звернувся до відповідача із заявою повідомити причину, з якої йому не призначений належний розмір пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі в рішенні Закон).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, заперечення проти позову не надав.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просить повідомити причину, з якої йому не призначений належний розмір пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Статтею 54 цього Закону (у редакції чинній до 01 січня 2008 року) передбачалося, що розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по 111 групі інвалідності не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідам НІ групи, віднесеним до першої категорії, відповідно до ст. 50 цього Закону встановлюються в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пенсія ОСОБА_1 по інвалідності третьої групи від захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, нарахована і виплачується відповідно до чинного законодавства. Немає підстав застосовувати означений мінімальний розмір пенсії за віком при обчислені пенсійних виплат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону та додаткову пенсію за шкоду, , заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу УПФ в м. Рівне провело виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

При розрахунку державної допомоги та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений в законі про Державний бюджет України від 30 травня 197 року № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону.

Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року № 1 Кабінету Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей Закону, й ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч. З ст. 28 Закону № 1058-1У, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних з нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Враховуючи наведене, суд вважає, для захисту та відновлення порушеного права позивача у частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11,71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправними рішення та дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо відмови в перерахунку пенсії та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне зробити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум в розмірі шести (6) мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.11.2009 року, з 01.01.2010 року, 01.04.2010 року, з 01.10.2010 року, також повести перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, з 01.11.2009 року, з 01.01.2010 року, 01.04.2010 року, з 01.10.2010 року, з подальшим перерахунком та виплатою згідно ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя