Справа № 819/2720/14-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Справа № 876/1056/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дудка І.С.

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Головатого В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у адміністративній справі №819/2720/14-а за позовом ОСОБА_1 до Головатого Миколи Володимировича - начальника управління агропромислового розвитку Борщівської районної державної адміністрації про визнання незаконним наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головатого М.В. начальника управління агропромислового розвитку Борщівської райдержадміністрації про визнання незаконним наказу від 29 жовтня 2014 року №49-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою при неповному з'ясуванні обставин у справі та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи апелянт апеляційну скаргу підтримала з підстав вказаних у скарзі, просила апеляційну скаргу задовольнити та постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 30 травня 2014 року ОСОБА_4 надіслав на адресу Президента України, голови Тернопільської обласної державної адміністрації та голови Борщівської РДА скаргу, в якій повідомив про факти отримання та вимагання хабара, а також, про порушення ОСОБА_1 етики державного службовця під час розмови з ним 28 травня 2014 року в приміщенні Борщівської райдержадміністрації.

18 серпня 2014 року скаргу передано для розгляду голові Борщівської РДА.

Розпорядженням голови Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 01.09.2014 №223-од «Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1.» створено комісію з проведення службового розслідування.

У зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному, та враховуючи те, що Головатий В.М. (член комісії) був свідком розмови ОСОБА_1 з ОСОБА_4, розпорядженням голови Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 16 жовтня 2014 року №272-од Головатого В.М. виведено зі складу комісії, введено нового члена - ОСОБА_5 та внесено зміни до п.3 розпорядження від 01.09.2014 №223-од, чим фактично продовжено службове розслідування до 24 жовтня 2014 року.

В скарзі ОСОБА_4 повідомив про факти отримання та вимагання хабара, а також, про порушення позивачем етики державного службовця під час розмови з ним 28 травня 2014 року в приміщенні Борщівської райдержадміністрації.

Комісією проведено службове розслідування за фактами, викладеними у скарзі шляхом відібрання пояснень, встановлення і опитування осіб та вивчення необхідних документів.

В результаті проведення службового розслідування комісія прийшла до наступних висновків: 28 травня 2014 року близько 10 00 год. на другому поверсі приміщення Борщівської районної ради у м. Борщеві по вул. Шевченка 20а, яке орендує Борщівська райдержадміністрація мав місце конфлікт між головою СФГ «ФМК» ОСОБА_4 та начальником відділу економічного розвитку управління агропромислового розвитку райдержадміністрації ОСОБА_1 При цьому, розмова між ними відбувалася на підвищених тонах із взаємними звинуваченнями та погрозами на адресу один одного.

Вказані дії з боку ОСОБА_1 є порушенням вимог пунктів 2.4 та 2.5 Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління державної служби України від 04.08.2010 №214, згідно яких державний службовець, зокрема повинен сумлінно виконувати свої посадові обов'язки, дотримуватися високої культури спілкування, шанобливо славитися до громадян, керівників і співробітників, інших осіб, з якими у нього виникають відносини під час виконання своїх посадових обов'язків. Державний службовець зобов'язаний не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам суспільства та держави чи негативно вплинути на його репутацію. Державний службовець має з належною повагою ставитись до прав, обов'язків та законних інтересів громадян, їх об'єднань, а також юридичних осіб, додержуватися загальновизнаних етичних норм поведінки, культури спілкування (уникати нецензурної лексики, не допускати використання підвищеної інтонації під час спілкування), не повинен проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог, допускати прояви бюрократизму, відомчості та місництва, нестриманість у висловлюваннях та не вчиняти дій, що дискредитують орган державної влади або ганьблять репутацію державного службовця.

Також комісією зроблено висновок, що ОСОБА_1 допущено порушення вимог статті 5 Закону України «Про державну службу», згідно якої державний службовець повинен шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування, не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Крім цього, у Акті комісією зазначено, що у своїх поясненнях ОСОБА_4 заявив про факт вимагання та отримання ОСОБА_1 хабаря (неправомірної вигоди) у вигляді м'яса свинини у 2009 році. Вказане правопорушення, за наявності вини, тягне за собою кримінальну відповідальність, притягнення до якої належить до компетенції правоохоронних органів.

На підставі вказаного висновку, комісія запропонувала: рекомендувати начальнику управління агропромислового розвитку Борщівської райдержадміністрації вирішити питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу економічного розвитку управління агропромислового розвитку райдержадміністрації ОСОБА_1 за порушення етики державного службовця; направити прокурору Борщівського району повідомлення про можливий факт вимагання та одержання хабара начальником відділу економічного розвитку управління агропромислового розвитку райдержадміністрації ОСОБА_1

Наказом начальника управління агропромислового розвитку Борщівської райдержадміністрації Головатого В.М. від 29 жовтня 2014 року №49-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», ОСОБА_1, начальнику відділу економічного розвитку, оголошено догану за порушення етики державного службовця.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що оскаржений наказ про застосування до позивачки дисциплінарного стягнення винесений правомірно, оскільки порушення з боку позивача дійсно мало місце.

Проте колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки суду першої інстанції суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ст.ст. 5, 10 Закону України «Про державну службу», державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Пунктами 2.4, 2.5, 2.10 Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених Наказом Головного управління державної служби України №214 від 04.08.2010р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2010р. за №1089/18384 передбачено, що державний службовець повинен сумлінно виконувати свої посадові обов'язки, дотримуватися високої культури спілкування, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, інших осіб, з якими у нього виникають відносини під час виконання своїх посадових обов'язків. Державний службовець зобов'язаний не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам суспільства та держави чи негативно вплинути на його репутацію. Державний службовець має з належною повагою ставитись до прав, обов'язків та законних інтересів громадян, їх об'єднань, а також юридичних осіб, додержуватися загальновизнаних етичних норм поведінки, культури спілкування (уникати нецензурної лексики, не допускати використання підвищеної інтонації під час спілкування), не повинен проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог, допускати прояви бюрократизму, відомчості та місництва, нестриманість у висловлюваннях та не вчиняти дій, що дискредитують орган державної влади або ганьблять репутацію державного службовця. Державний службовець зобов'язаний своєчасно і точно виконувати рішення органів державної влади чи посадових осіб, розпорядження і вказівки своїх керівників.

Відповідно до ст.ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 149 Кодексу законів про працю України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно п. 4.6 Загальних правил поведінки державного службовця, за порушення правил етичної поведінки державні службовці несуть відповідальність відповідно до статті 18 Закону України «Про правила етичної поведінки», якою визначено, що порушення особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, правил етичної поведінки, визначених цим Законом, тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, кримінальну та матеріальну відповідальність з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб, визначених Конституцією і законами України.

Колегія суддів вважає, що при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення відповідачем не було враховано вищезазначеного, тому висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень, передбачений Кодексом законів про працю України є необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши вказаний наказ, колегія суддів вважає, що такий суперечить вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України з огляду на наступне.

Із змісту оскарженого наказу вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення етики державного службовця та на підставі ст. 147-149 КЗпП України оголошено догану.

Проте відповідачем не зазначено, які саме пункти Загальних правил поведінки державного службовця чи які норми Закону України «Про правила етичної поведінки» порушено ОСОБА_1 та в чому саме полягало порушення, допущене позивачем, яке стало підставою винесення догани.

Що стосується самого порушення, то з матеріалів справи, пояснень сторін, свідків у суді першої інстанції, слідує, що приводом для оголошення догани, на думку відповідача стала розмова позивача на підвищених тонах із ОСОБА_4 в робочий час в приміщенні райадміністрації, що є порушенням етики державного службовця.

Відповідно до преамбули Закону України «Про правила етичної поведінки», цей Закон визначає керівні норми поведінки осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, під час виконання ними службових повноважень та порядок притягнення їх до відповідальності за порушення таких норм.

З аналізу даної норми закону слідує, що порушенням правил етичної поведінки є визначені законом дії, які вчинені особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, під час виконання ними службових повноважень. Натомість розмова ОСОБА_1 з ОСОБА_4 хоча і відбулась у приміщенні райадміністрації, проте не під час чи в ході виконання службових повноважень ОСОБА_1

Крім цього, при оголошенні позивачу догани, відповідачем не обґрунтовано застосування до позивача стягнення у виді догани, тобто не враховано норми ст. 149 КЗпП України, відповідно до якої при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

З матеріалів справи видно, що позивач неодноразово нагороджувалась грамотами, а доказів накладення стягнень на позивача відповідачем не надано.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у адміністративній справі №819/2720/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління агропромислового розвитку Борщівської РДА Головатого М.В. за №49-с від 29.10.2014р. про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст постанови складено 01.09.2015р.