Справа № 2а/349/80/13
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 876/9681/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2013 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення зайво нарахованої та виплаченої державної та додаткової пенсії,

в с т а н о в и в:

УПФ України в Рогатинському районі Івано-Франківської області 23.01.2013 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути зайво нараховану та виплачену державну та додаткову пенсію по рішенню суду в сумі 41 587,93 грн.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФ України в Рогатинському районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення, порушено норми матеріального та процесуального права.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2010 року було задоволено адміністративний позов позивача. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії І інваліду II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01 січня 2010 року, з врахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили і 25.02.2011 року відділом державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження. Відповідач здійснив виплату та нарахував позивачу пенсію починаючи з 01 січня 2010 року у розмірі, визначеному постановою Рогатинського районного суду від 21.12.2010 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 року, апеляційну скаргу відповідача було задоволено частково, скасовано постанову Рогатинського районного суду від 21.12.2010 року у справі № 2а-1492/10 та винесено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано- Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії І, інваліду II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 26.05.2010 року, з врахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Адміністративний позов в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача як особі, віднесеній до категорії І, інваліду II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2010 р. по 25,05.2010 р. було залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.08.2012 року відповідачеві відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а провадження у справі закрити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 (а.с.4).

29.06.1994 року ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності за професійне захворювання пов'язане з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Даний факт підтверджується довідкою МСЕК серія 2-18 АБ №004587 (а.с.4).

Як видно з розрахунку позивача, внаслідок вказаних вище рішень судів, переплата пенсії відповідача за період з 01.01.2010 року по 25.05.2010 року та з 23.07.2011 року по 31.10.2011 року складає 41587,93 грн.

Ухвалюючи рішення у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частини 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Критеріями розмежування справи адміністративної юрисдикції від справи цивільної юрисдикції є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

У частині 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, які є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання сум переплат пенсій, та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі за зверненням Управління Пенсійного фонду України у в Рогатинському районі Івано-Франківської області з позовом про стягнення коштів за переплату пенсії, свідчать про їх цивільно-правовий характер, враховуючи предмет і підстави позову, що ґрунтується на цивільно-правових нормах. Управління Пенсійного фонду України у в Рогатинському районі Івано-Франківської області бере участь у такій категорії справ не на виконання передбачених законодавством владних повноважень, а з підстав, передбачених положеннями цивільного законодавства. З огляду на норми Цивільного процесуального кодексу України розгляд таких справ має відбуватися за правилами цивільного судочинства.

Вищевикладена правова позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із судовою практикою Вищого адміністративного суду України (ухвала від 12 березня 2015 року у справі № К/9991/11668/12) та відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 18 червня 2013 року.)

Відтак, в даному випадку слід застосувати пункт 1 частини 1 статті 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 157 , 195, 197, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області - задовольнити частково, а постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2013 року у справі № 349/105/13 -а скасувати.

Провадження у справі № 349/105/13 -а за позовом управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії - закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук