Справа № 2а-1948/10/1270
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2010-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2010 року справа №2а-1948/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Юрко І.В.

Суддів: Губської Л.В., Нікуліна О.А.

при секретарі судового засідання Дегтярьовій А.М.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виробничого підприємства «Рембудмонтаж»

на постанову Луганського окружного адміністративного суду

від 26 травня 2010 року

по адміністративній справі № 2а-1948/10/1270

за позовом Виробничого підприємства «Рембудмонтаж»

до Управління Пенсійного Фонду України в м. Рубіжному Луганської області

про визнання дій неправомірними, зобовязання чинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Виробничого підприємства «Рембудмонтаж» до Управління Пенсійного Фонду України в м. Рубіжному Луганської області про визнання роз'яснення відповідача листом №915 від 22.02.10р. та його застосування відповідачем при складанні Розрахунків не правовими, не відповідними вимогам закону № 1058-IV, зобов'язання відповідача прийняти рішення або вчинити певні дії по з'ясуванню для себе та роз'ясненню позивачу: чи є позивач платником страхових внесків з відповідними правами і обов'язками на умовах і порядку закону № 1058-ІV і не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення відповідно до п.1 ст.1 Закону України №400/97-ВР з оглядом на ст.1 (про страхові внески), ч.1, ч.2 ст. 5, ст.14, ст.15, ст.17, ст.18, ст. 19, ст.20 закону № 1058-ІV, абзац перший п.1 ч.8, ч.16 Прикінцевих положень закону №1058-ІV, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області уяснити для себе та вчинити певні дії по наданню інформації позивачу відповідно ч.1,ч.2 ст. 5, ч.1 ст.17закона № 1058-ІV про правове належне відповідне застосування конкретних норм-приписів частини 2 Прикінцевих положень закону №1058-ІV відповідачем що до призначення пенсій та відшкодування витрат пенсій працівникам підприємства, які були зайняті на роботах за Списком № 2 КМУ та привести Розрахунки, надані позивачу в відповідність до законодавства, зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій в супереч ч.1, 2 ст. 5 № 1058-ІV по включенню до Розрахунків відшкодування витрат пенсій без визначення конкретних норм приписів ч. 2 Прикінцевих положень закону № 1058-ІV призначення пенсій та відшкодування витрат пенсій працівникам підприємства, зайнятих на роботах за Списком № 2 КМУ .

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2010 року у справі № 2а-1948/10/1270 у задоволені позову Виробничого підприємства «Рембудмонтаж» відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, при винесені постанови порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В суді апеляційної інстанції представник позивача підтримав доволи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ВП «Рембудмонтаж» зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради Луганської області, перебуває на обліку в УПФУ в м. Рубіжне Луганської області у якості платника страхових внесків (арк. справи 81).

Відповідачем за № 1140 від 09.03.2010, № 275/03-02 від 15.01.2010, № 58-03 від 09.01.2009, № 1552/03 від 05.05.2009, № 2313/03 від 20.07.2009, № 90-03 від 12.01.2008 було надано позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених зазначеним особам відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-1 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».(арк. справи 23-28,61-65).

Колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах,повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058) всі відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються виключно зазначеним законом, яким також визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками, організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з п.1 частини 1 статті 14 Закону страхувальниками визнаються роботодавці підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Частиною 1 статті 15 Закону визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники, зазначені у статті 14 Закону.

Відповідно до частини 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-1 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлений обов'язок для страхувальника сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Своєчасно не сплачені суми страхових внесків утворюють заборгованість із збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, діючим законодавством встановлено порядок компенсації витрат Пенсійного Фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій за рахунок платників збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Оскільки позивач є платником зазначеного збору, відповідно він зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлено Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» затвердженої Постановою Правлінням Пенсійного Фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Згідно з п. 6.8 вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (1058-15), сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, виплати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Виходячи зі змісту вказаних норм законодавства, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільговий пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності зазначених висновків суду першої інстанції, зроблених у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку що, судом першої інстанції правильно встановлено всі обставини по справі та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Виробничого підприємства «Рембудмонтаж» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2010 року у справі № 2а-1948/10/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2010 року у справі № 2а-1948/10/1270 залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі - з дня складення ухвали в повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 05 серпня 2010 року.

Головуючий І.В. Юрко

Судді О.А. Нікулін

ОСОБА_3