Справа № 815/2112/14
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2112/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Запорожана Д.В.,

- Шеметенко Л.П.,

за участю: секретар судового засідання - Курманова І.І.,

представник позивача - Дорогін К.Ю. (довіреність від 23.03.2015 р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року по справі за адміністративним позовом Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, за участю третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування реєстрації декларації, -

В С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступник - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, далі - відповідач), за участю третіх осіб - ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4.), ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5.), про скасування реєстрації відповідачем декларації від 23.08.2013 року № ОД 95 про готовність об'єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, до експлуатації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції третя особа - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, наголошуючи, зокрема, на неповному з'ясуванні судом першої інстанції обставин справи, порушенні норм матеріального права, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги третьої особи та просив залишити останню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача, апелянт та її представник у судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується, наявними в матеріалах справи, повідомленнями про вручення повісток про виклик до суду (а.с.154, 156-157, 162, 194-196, 232, 242-243, 245-246 т.1, 10-12 т.2).

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання, також, не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлявся судом належним чином за адресою його місця проживання, зареєстроване в установленому законом порядку, що підтверджується відомостями зазначеними у договорі купівлі-проваджу від 29.01.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Комісаровою С.О. (а.с.215-216 т.1), проте, направлена на вказану адресу третьої особи судова кореспонденція, в тому числі, повістки про виклик до суду, повернуті на адресу суду з відміткою відповідальної особи відділення зв'язку: «за закінченням терміну зберігання» «залишено сповіщення» (а.с.198-213, 239-241 т.1, 13-15 т.2).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 33 КАС України судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Крім того, ч. 4 ст. 33 КАС України передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Також, згідно ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на зазначені положення ч. 4 ст. 33, ч. 11 ст. 35 КАС України, колегія суддів вважає, що третя особа належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів порадившись на місці, ухвалила слухати справу за відсутністю представника відповідача, апелянта та її представника, а також третьої особи ОСОБА_5, сповіщених належним чином про час і місце апеляційного розгляду.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2013 року ІДБК в Одеській області за № ОД 95 зареєстровано декларацію замовника - ОСОБА_4 про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, категорія складності - ІІ (а.с.6-9 т.1), у якій, також, зазначено, зокрема, інформація про: відповідальну особу - інженера з технічного нагляду: інженер технічного нагляду ОСОБА_3, договір № 23/06 від 15.06.2006 року, Серія ІТ № 002877 (п. 3); генерального проектувальника (проектувальника): ПП «А-2», 65009, м. Одеса, вул. Зоопаркова, 25, (п. 7); відповідальних осіб генерального проектувальника (проектувальника): головного архітектора (інженера) проекту, особи, що здійснює авторський нагляд: ГАП ОСОБА_7, договір № 162/13 від 16.05.2013 року, Серія АР № 000262 (п. 8); документ дозвільного характеру: дозвіл на виконання будівельних робіт від 25.06.2006 року № 317/06 (п. 10); документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію: державний акт на право власності на земельну ділянку від 08.06.2004 року, серія ЯЄ № 111963, кадастровий номер НОМЕР_2 (п. 11).

На підставі письмового звернення КП «Одеська пересувна механізована колона № 8» від 19.12.2013 року вх. № 02.03-34/4335 (а.с.50-51 т.1) та доданих до нього документів, Одеською міською радою з метою перевірки дотримання ОСОБА_4 чинного законодавства при будівництві (реконструкції) зазначеного вище об'єкта нерухомості було направлено до ІДАБК в Одеській області лист від 15.01.2014 року № 88 вих. (а.с.52 т.1).

Листом від 19.02.2014 року № 05/1-1763 (а.с.29 т.1) ІДАБК в Одеській області у відповідь на лист від 15.01.2014 року № 88 вих. (а.с.52 т.1) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності АДРЕСА_1, повідомила юридичний департамент Одеської міської ради про те, що під час перевірки виїздом на місце встановлено, що: об'єкт зачинений, власник відсутній; ОСОБА_4 зазначила недостовірні дані у п.п. 3, 7, 8 декларації за № ОД 95, а саме: технічний нагляд ОСОБА_3 не здійснювала, ПП А-2 та ГАП ОСОБА_7 не розробляли проектну документацію, що підтверджують листи за вх. № 888, № 889 та № Б-138, чим ОСОБА_4 порушила ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

До зазначеного листа відповідачем додано копії, зокрема (а.с.30-32 т.1): листа ОСОБА_7 від 27.01.2014 року вх. № Б-138, яким остання доводить до відома начальника ІДАБК в Одеській області, що авторський нагляд за реконструкцією нежитлового приміщення під житловий будинок по АДРЕСА_1 вона не проводила, громадянка ОСОБА_4 до неї та в проектну організацію ПП «А-2» не зверталась; листа ОСОБА_3 від 27.01.2014 року вх. № 888, яким остання повідомляє начальника ІДАБК в Одеській області, зокрема, що технічний нагляд за реконструкцією нежитлових приміщень під індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_1, замовник ОСОБА_4, не здійснювався та замовник до неї щодо проведення технічного нагляду не звертався; листа ПП «А-2» від 27.01.2014 року вх. № 889, яким останнє повідомляє начальника ІДАБК в Одеській області, що проектна документація для реконструкції нежитлових приміщень під індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_1 ними не виконувалась, замовник до цього підприємства не звертався.

Водночас, вказаним листом від 19.02.2014 року № 05/1-1763 (а.с.29 т.1) ІДАБК в Одеській області повідомила юридичний департамент Одеської міської ради про неможливість станом на теперішній час вжиття заходів відповідного реагування згідно вимог чинного законодавства у зв'язку з відсутністю суб'єкта містобудування за вказаною адресою.

Крім того, листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 12.06.2014 року № 01-18/756-09-02 (а.с.111 т.1), юридичний департамент Одеської міської ради повідомлено, що: за інформацією, наявною в Департаменті, рішенням сесії Одеської міської ради від 04.07.2001 року № 2640-ІІІ Акціонерному товариству закритого типу «Торгівельна фірма «Центр» було надано в оренду земельну ділянку площею 0,3593 га за адресою: АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування кафе, станції автотехобслуговування та благоустрою прилеглої території; на підставі зазначеного рішення договір оренди між Одеською міською радою та АТЗТ «ТФ «Центр» не укладався; рішень щодо відведення гр. ОСОБА_4 земельної ділянки за зазначеною адресою Одеською міською радою не приймалось.

У зв'язку та на підставі виявлення факту подання ОСОБА_4 недостовірних даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 23.08.2013 року № ОД 95, а також враховуючи, що ІДАБК в Одеській області не було вжито відповідних заходів реагування, Одеська міська рада звернулась до суду із даним позовом про скасування реєстрації вказаної декларації в судовому порядку.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт зазначення замовником - ОСОБА_4 у поданій нею декларації про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, категорія складності - ІІ недостовірних даних, що є підставою для її скасування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вказаного адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до вимог п. 34 ст. 26 вказаного Закону до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, на підставі письмового звернення КП «Одеська пересувна механізована колона № 8» від 19.12.2013 року вх. № 02.03-34/4335 (а.с.50-51 т.1) та доданих до нього документів, Одеською міською радою з метою перевірки дотримання ОСОБА_4 чинного законодавства при будівництві (реконструкції) об'єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, було направлено до ІДАБК в Одеській області лист від 15.01.2014 року № 88 вих. (а.с.52 т.1).

Приписами ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до частини 2 статті 41 вказаного Закону, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI, Кабінет Міністрів України своєю постановою від 23.05.2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктом 7 зазначеного Порядку передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Пунктами 16 та 17 вказаного Порядку передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Отже, враховуючи вказані вище норми чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що у разі звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства органом державного архітектурно-будівельного контролю повинна бути здійснена позапланова перевірка такого суб'єкта містобудування в зазначені вище терміни та, у разі виявлення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, така перевірка завершується складанням акту, припису та протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду звернення позивача від 15.01.2014 року № 88 вих., відповідачем було проведено перевірку дотримання ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, в ході якої встановлено, що: об'єкт зачинений, власник відсутній; ОСОБА_4 зазначила недостовірні дані у п.п. 3, 7, 8 декларації за № ОД 95, а саме: технічний нагляд ОСОБА_3 не здійснювала, ПП А-2 та ГАП ОСОБА_7 не розробляли проектну документацію, що підтверджують листи за вх. № 888, № 889 та № Б-138, чим ОСОБА_4 порушила ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (акт від 11.02.2014 року, лист від 19.02.2014 року № 05/1-1763 (а.с.29, 101 т.1)).

Поряд з цим, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, за результатами розгляду матеріалів, складених 11.02.2014 року посадовою особою відповідача, за наслідками виходу на об'єкт будівництва: за адресою: АДРЕСА_1, з метою проведення зазначеної перевірки, відповідачем не було прийнято будь-якого рішення у відповідності до наведених вище норм чинного законодавства.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про скасування реєстрації декларації від 23.08.2013 року № ОД 95 про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в судовому порядку на підставі п. 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року.

Так, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинного та в редакції на момент реєстрації оскаржуваної декларації) передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

При цьому, форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України (абз. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у вказаній редакції).

На підставі зазначеної статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року було затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який і визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Згідно п. 17 вказаного Порядку (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Відповідно до вимог п. 18 цього ж Порядку замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1. У разі подання декларації до дозвільного центру він передає її Інспекції не пізніше наступного робочого дня. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала.

За змістом п.п. 20, 21 зазначеного Порядку інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Отже, як передбачено вказаним Порядком, Інспекція ДАБК при прийнятті рішення про реєстрацію декларації керується лише даними, що зазначені у декларації та наданих документах, проводить перевірку правильності заповнення декларації.

За змістом п. 19 вказаного Порядку та ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» саме замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації.

Тобто, виходячи із положень зазначених нормативних актів, Інспекція ДАБК в Одеській області при вирішенні питання про реєстрацію спірної декларації повинна була перевірити повноту даних, зазначених у декларації. Відповідальність же щодо повноти та достовірності даних, зазначених у цій декларації, покладається на замовника.

Так, за приписами п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 року № 208/94-ВР (чинного та в редакції на момент реєстрації оскаржуваної декларації) передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів, або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації, зокрема, на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Також, за приписами ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинного та в редакції на момент заявлення даного позову) у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Аналогічну норму містить і Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року (п. 29), згідно якої у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

З наведеного вбачається, що підставою для скасування декларації про прийняття об'єкта до експлуатації, в тому числі, за рішенням суду, є внесення замовником будівництва у подану ним декларацію недостовірних даних, що дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 року № 1699-III (чинного та в редакції на момент початку спірного будівництва) дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі: проектної документації; документа, що засвідчує право власності чи користування (в тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою; угоди про право забудови земельної ділянки; рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об'єкта містобудування; комплексного висновку державної інвестиційної експертизи; документа про призначення відповідальних виконавців робіт.

Також, за правилами ч.ч. 4, 9, 10 вказаного Закону, у зазначеній редакції, у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування для отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт.

У разі, якщо право на будівництво об'єкта містобудування передано іншому замовнику або змінено будівельну організацію (підрядчика), дозвіл на виконання будівельних робіт підлягає перереєстрації.

Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Крім того, згідно вимог ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-XIV від 20.05.1999 року (чинного та в редакції на момент початку спірного будівництва) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Архітектор - автор проекту або уповноважена ним особа бере участь у прийнятті в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта архітектури та підписує відповідний акт.

Без підпису архітектора - автора проекту або уповноваженої ним особи такий акт є недійсним.

Також, за правилами ст. 11 цього ж Закону, у вказаній редакції, під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський нагляд.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 23.08.2013 року ОСОБА_4, як замовником будівництва, було подано до Інспекції ДАБК в Одеській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, категорія складності - ІІ (а.с.6-9 т.1), яка зареєстрована відповідачем № ОД 95, у якій, також, зазначено, зокрема, інформація про: відповідальну особу - інженера з технічного нагляду: інженер технічного нагляду ОСОБА_3, договір № 23/06 від 15.06.2006 року, Серія ІТ № 002877 (п. 3); генерального проектувальника (проектувальника): ПП «А-2», 65009, м. Одеса, вул. Зоопаркова, 25, (п. 7); відповідальних осіб генерального проектувальника (проектувальника): головного архітектора (інженера) проекту, особи, що здійснює авторський нагляд: ГАП ОСОБА_7, договір № 162/13 від 16.05.2013 року, Серія АР № 000262 (п. 8).

Разом з тим, згідно листа директора ПП «А-22» від 27.01.2014 року вх. № 889, проектна документація для реконструкції нежитлових приміщень під індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_1 вказаним підприємством не виконувалась, замовник до цього підприємства не звертався (а.с.32 т.1).

Також, в матеріалах справи наявний лист ОСОБА_7 від 27.01.2014 року вх. № Б-138, яким остання доводить до відома начальника ІДАБК в Одеській області, що авторський нагляд за реконструкцією нежитлового приміщення під житловий будинок по АДРЕСА_1 вона не проводила, громадянка ОСОБА_13. до неї та в проектну організацію ПП «А-2» не зверталась (а.с.30 т.1).

Крім того, листом від 27.01.2014 року вх. № 888 ОСОБА_3 повідомила начальника ІДАБК в Одеській області, що, зокрема, технічний нагляд за реконструкцією нежитлових приміщень під індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_1, замовник ОСОБА_4, нею не здійснювався та замовник до неї щодо проведення технічного нагляду не звертався (а.с.31 т.1).

Також, зі змісту оскаржуваної декларації від 23.08.2013 року № ОД 95 вбачається, що реконструкція нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, здійснювалась на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 25.06.2006 року № 317/06 (п. 10).

Проте, згідно листа Управління архітектури та містобудування від 06.07.2015 року № 01-15/435 в журналі реєстрації дозволів ДАБК м. Одеси вказаний дозвіл не значиться. Під № 317/06 від 06.07.2006 року значиться дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції квартир АДРЕСА_2, з улаштування прибудови, замовники - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12. (а.с.248 т.1).

Окрім того, в п. 11.1 оскаржуваної декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 23.08.2013 року № ОД 95 документ, що підтверджує право власності вказано: державний акт від 08.06.2004 року серії НОМЕР_1 к/н НОМЕР_2.

Водночас, згідно листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 12.06.2014 року № 01-18-756-09-02 рішень щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, Одеською міською радою не приймалось (а.с.111 т.1).

Також, згідно листа Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області від 15.06.2015 року № 9-1505-0.15-4173/2-15 в Управлінні відсутні відомості щодо реєстрації вказаного акту на право власності на земельну ділянку за зазначеною адресою та взагалі відомості щодо реєстрації права власності (користування) на земельну ділянку за даною адресою та даним кадастровим номером (а.с.230 т.1).

Згідно наявних в Управлінні Держземагенства у м. Одесі Одеської області відомостей акт на право власності під № НОМЕР_1, як вказано в оскаржуваній декларації, зареєстрований щодо земельної ділянки: АДРЕСА_3, на ім'я ОСОБА_11 (державний акт на право власності на земельну ділянку Серія № НОМЕР_1 (а.с.231 т.1)).

Тобто, з наведеного вбачається, що в декларації від 23.08.2013 року № ОД 95 про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 наведені недостовірні дані щодо проектної організації, якою розроблялась проектна документація по здійсненню вказаної реконструкції, відносно осіб, якими здійснювались авторський та технічний нагляд, відносно документу, що давав право на початок цих робіт та документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і апеляційної, третьою особою жодним чином не спростовано вказаних обставин.

Більш того, під час апеляційного розгляду, ухвалою від 09.04.2015 року, яка занесена до журналу судового засідання, для повного та всебічного розгляду справи, з метою вжиття заходів щодо з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції було витребувано від ОСОБА_4 належним чином засвідчені копії наступних документів: Проект реконструкції нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1; Дозвіл на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 від 25.06.2006 року № 317/06, виданий ІДАБК в м. Одесі; Державний акт від 08.06.2004 року Серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Проте, таких документів третьою особою надано не було.

За таких обставин, оскільки третьою особою в декларації від 23.08.2013 року № ОД 95 про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 наведені недостовірні дані, та, враховуючи, що фактично третьою особою здійснено реконструкцію об'єкта будівництва за вказаною адресою за відсутності проектної документації, без дозволу на проведення таких робіт, за відсутності авторського та технічного нагляду, а також документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для скасування реєстрації оскаржуваної декларації про готовність цього об'єкта до експлуатації.

В поданій апеляційній скарзі, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що останньою було здійснено реконструкцію об'єкту нерухомості без зміни зовнішніх геометричних розмірів її фундаменту у плані, що може здійснюватись за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Дійсно, п. 4 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Разом з тим, доказів про те, що третьою особою було здійснено реконструкцію об'єкту нерухомості без зміни зовнішніх геометричних розмірів її фундаменту у плані суду останньою не надано, навпаки, зазначені посилання апелянта спростовуються копіями технічних паспортів об'єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, з яких вбачається, що вказаний об'єкт до реконструкції складався з нежитлових приміщень загальною площею 446 м2, після реконструкції - вказаний об'єкт складається з житлового будинку загальною площею 905 м2 (а.с.171-178, 187-191 т.1).

Також, колегія суддів не погоджуюсь з доводами апелянта, що наявність у третьої особи права власності на об'єкт нерухомості виключає можливість віднесення його до категорії самочинного будівництва та відповідно виключає можливість скасування декларації про введення цього об'єкта до експлуатації, оскільки, навпаки, згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього і це не може бути індульгенцією (гарантією захисту) реконструкції об'єкта та подальшої реєстрації права власності з порушенням будівельних норм, так як в протилежному випадку це зневілює взагалі необхідність дотримання будівельних норм, стандартів, вимог проектної документації, положень ЗК України при будівництві та реконструкції об'єктів нерухомості.

Згідно п. 4 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

В даних оспорюваних відносинах право власності не порушується і не оспорються взагалі.

Крім того, п. 3 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що після скасування реєстрації відповідного повідомлення або декларації замовник має право повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року по справі за адміністративним позовом Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, за участю третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування реєстрації декларації - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: Л.П. Шеметенко