Справа № 802/1854/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1854/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

08 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представників відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року - без змін.

Представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що посадовими особами Іллінецької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області в період з 25.02.2015 року по 18.03.2015 року проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт № 15/17-026/НОМЕР_1 від 25.03.2015 року (акт перевірки). У висновку акту зазначено про порушення позивачем вимог п.183.2 ст.183 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 61443 грн., так як несвоєчасно зареєструвалась платником податку на додану вартість.

З висновками акту перевірки позивач не погодилась, у звязку з чим 30.03.2015 року подала до Іллінецької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області заперечення до акту (вих.№30/3), розглянувши які, податковий орган висновки, викладені у акті перевірки, залишив без змін (лист №1046/З/17-01-20 від 06.04.2015 року).

На підставі акту перевірки Іллінецькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 76803,75 грн., в тому числі 61443 грн. - за основним платежем та 15360,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернулась до Головного управління ДФС у Вінницькій області із скаргою вих. №17/07 від 17.04.2015 року, за результатом розгляду якої, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області прийнято рішення №199/3/02-32-10-04 від 12.05.2015 року, яким податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2015 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

22.05.2015 року ФОП ОСОБА_2 звернулась до Державної фіскальної служби України із скаргою вих. №22/05 про скасування рішення ГУ ДФС у Вінницькій області №199/3/02-32-10-04 від 12.05.2015 року та податкового повідомлення-рішення № від 06.04.2015 року. Рішенням Державної фіскальної служби України №5284/3/99-99-10-01-03-14 від 05.06.2015 року рішення ГУ ДФС у Вінницькій області та податкове повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2015 року є протиправним та необґрунтованим. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент здійснення перевіреної господарської діяльності та виявленого порушення) (далі - ПК України) для цілей оподаткування платником податку є: будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Згідно пункту 181.1 статті 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

І зазначеної норми видно, що у разі нарахування (сплати) особі протягом останніх 12 календарних місяців загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, сукупно більше 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання).

У акті перевірки зазначено, що при перевірці книг обліку розрахункових операцій виявлено, що ФОП ОСОБА_2 за період з 01.10.2012 року по 01.10.2013 рік отримано дохід від реалізації товару в сумі 308032 грн., однак всупереч вимог податкового законодавства з 11.10.2013 року не зареєструвалась платником ПДВ.

Так, відповідно до пункту 183.2 статті 182 ПК України, у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

За період з 11.10.2013 року по 31.12.2014 року валовий дохід ФОП ОСОБА_2 склав 307215 грн.

З урахуванням встановлених обставин та керуючись нормами статей 181 та 183 ПК України податковим органом зроблено висновок про порушення останніх та заниження податкового зобовязання на суму 61443 грн. (307215 грн. x 20% = 61443 грн.).

Однак, слід зазначити, що при проведені перевірки, розраховуючи загальну суму від здійснення позивачем операцій з поставки товарів (послуг) протягом останніх 12 календарних місяців, перевіряючим не було відраховано з цієї суми (308032 грн.) податок на додану вартість (який включено контрагентами позивача), як того вимагає п.181.1 ст.181 ПК України, внаслідок чого податковий орган дійшов помилкового висновку про перевищення позивачем встановленої цією нормою граничної суми у 300000 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 не було допущено перевищення встановленої п.181.1 ст.181 ПК України загальної суми від здійснення своєї господарської діяльності, що підлягає оподаткуванню, оскільки загальна нарахована (сплачена) на користь позивача сума протягом останніх 12 календарних місяців від здійснення підприємницької діяльності склала 246425,6 грн. (без урахування ПДВ) (308032 грн. - 61606,4 (20 %) грн.), що є менше 300 000 грн.

Так, аналіз пункту 181 статті 181 ПК України дає підстави вважати, що в ній йдеться про вирахування суми ПДВ, сплаченої позивачем при придбані товару.

Приймаючи до уваги те, що, як встановлено судом, позивачем в перевіряємий період не було перевищено граничної суми у 300000 грн., суд вважає, що ФОП ОСОБА_2, відповідно до вимог ПК України не повинна була подавати не пізніше 11.10.2013 року до Іллінецької ОДПІ ДФС у Вінницькій області заяву про реєстрацію платником ПДВ та податкову декларацію за базовий звітний (податковий) період. Відтак, у податкового органу відсутні підстави для нарахування податкового зобовязання за період з 11.10.2013 року по 31.12.2014 рік.

Аналогічна позиція щодо розуміння положень пункту 181 статті 181 ПК України викладена й у рішеннях Вищого адміністративного суду України (№к/800/64143/13 від 6.07.15 р., №К/800/43388/13 від 20.05.2014р.).

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд доходить висновку, що приймаючи податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2015 року, відповідач діяв без дотримання усіх перелічених критеріїв, у зв'язку з чим позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 про скасування спірного рішення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

ОСОБА_6