Справа № 2а-5414/10
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 р. Справа № 87727/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Дяковича В.П.,

суддів Носа С.П., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2010 року у справі № 2а-5414/10/1916 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області про зобовязання нарахувати та виплатити держану і додаткову пенсії та доплату до пенсії особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області здійснити йому перерахунок та виплату: державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком; доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.01.1999 року по час розгляду справи судом, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, встановленого Законами України «Про державний бюджет України» чи іншим законодавством на відповідні роки.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2010 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області здійснити позивачу перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком за період з 01.08.2001 року по 03.12.2002 року та додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 01.08.2000 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин, з урахуванням виплачених сум; в решті позову відмовлено. Суд допустив постанову до негайного виконання.

Постанову в частині задоволення позовних вимог оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного Закону, і не може враховуватися для перерахунків або підвищень інших пенсій, в тому числі пенсій, призначених згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснювалось в розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Постанова в частині відмови в позові не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, колегія суддів відповідно до ч. 1 п. 2 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував, що оскільки законами з питань пенсійного забезпечення не встановлено інші строки звернення до суду за захистом порушених прав, до спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 99 КАС України, в редакції, чинній на час подання позовної заяви, якою було передбачено шестимісячний строк звернення до суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки позивач звернувся до суду 24.11.2010 року, не заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду та не надав доказів, які свідчать про поважність причин пропуску такого строку, позовну заяву в частині вимог про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області нарахувати та виплатити державну і додаткову пенсії та доплату особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.08.2001 року до 23.05.2010 року слід залишити без розгляду.

Позивач належить до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою, їй встановлена IІI група інвалідності. Крім того, позивач проживає проживають в зоні радіоактивного забруднення.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону № 796-ХІІ розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, для інвалідів ІІІ групи не може бути нижчим 50% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким, зокрема, було внесено зміни до окремих положень Закону № 796-ХІІ.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення, не прийнято нормативно-правового акта про відновлення дії, зокрема, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, яка діяла до внесення змін до даних норм, а тому порядок обчислення розмірів пенсій і доплат особам, на яких поширюється дія цього Закону, є неврегульованим.

Оскільки Конституційний Суд України рішенням від 22.05.2008 року визнав неконституційними положення п. 28 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було змінено редакції ст. 50 вказаного Закону, з дня прийняття даного рішення діє його попередня редакція.

Крім того, згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З врахуванням наведеного та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів вважає, що відповідачем неправомірно та всупереч вимогам зазначеного Закону здійснено розрахунок пенсії позивача відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», оскільки з врахуванням загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при розрахунку додаткової пенсії позивача підлягає застосуванню розмір мінімальної заробітної плати, а також, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений законом про Державний бюджет України на відповідний рік, на підставі якого і має визначатися мінімальний розмір пенсії за віком.

Крім того, із ст. ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що під час визначення розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання, що положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 67 зазначеного Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується, зокрема, розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка носить імперативний характер, на переконання колегії суддів свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення такого розміру.

Суд першої інстанції підставно та обґрунтовано зобовязав відповідача продовжувати нарахування і виплату позивачу додаткової пенсії до настання обставин, з якими законодавством повязує зміну розміру та/чи припинення таких виплат.

Відсутність бюджетного фінансування, на яку вказує відповідач, не може бути підставою невиконання відповідним субєктом владних повноважень покладених на нього обовязків. В свою чергу реалізація особою права на отримання соціальних виплат не може бути поставлена у залежність від наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково допустивши постанову в цілому до негайного виконання.

Так, відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні, зазначається обов'язок відповідача виконати постанову негайно.

Водночас постанови, які виконуються негайно, визначені ст. 256 КАС України.

До таких постанов згідно з п. 1 ч. 1 та абз. 9 цієї статті належать постанови про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць та постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

Виходячи із змісту зазначених вище норм, суд дійшов висновку, що звертаючи до негайного виконання постанови щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень з питань обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання соціальних виплат, прийняті в порядку скороченого провадження, необхідно застосовувати положення п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, який є спеціальним для даної категорії справ.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає частковому скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2010 року у справі № 2а-5414/10/1916 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області нарахувати та виплатити державну і додаткову пенсії та доплату відповідно до ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» за період з 01 серпня 2001 року до 23 травня 2010 року залишити без розгляду.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області нараховувати та виплачувати на користь ОСОБА_1, починаючи з 24 травня 2010 року додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахування виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: В.П. ДЯКОВИЧ

СУДДІ С.П. НОС

ОСОБА_2