Справа № 2а-976/09/1970
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 р. Справа № 28705/09/

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Старунського Д.М., Заверухи О.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Залізничник» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.04.2009 року у справі за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Залізничник» до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання нечинним рішень, -

ВСТАНОВИЛА :

В березні 2009 року Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Залізничник» звернулось до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання нечинним рішень № 0322, № 0323, № 0324 від 10.02.2009 року.

В обґрунтування свого позову позивач покликається на те, що відповідачем оскаржувані рішення винесені з порушеннями строків, передбачених законодавством, а саме: рішення виносяться на наступний день після закінчення відповідного граничного строку - 30,90 календарних днів. Крім того, до рішень не додано розрахунки фінансових санкцій. Відповідачем не виконано обов'язку щодо позивача про суми перерозподілу коштів.

Оскаржуваною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.04.2009 року в задоволенні адміністративного позову Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Залізничник» до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання нечинним рішень - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позов в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, поряд з іншим регулюється інструкцією, яка затверджена постановою ПФУ від 19.12.2003р. за № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 128/2004.

Підпунктом 9.3.2.даного нормативного документу визначено, що у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу. При цьому складається рішення за формую згідно з додатком 14 до Інструкції. Рішення про застосування штрафів, зазначених у цьому пункті, складається від терміну затримки сплати (погашення) страхових внесків. Тобто, рішення одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період з 1 до 30 календарного дня незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період: одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період з 31 до 90 календарного дня незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період: одне на всю суму сплаченої ( погашеної) недоїмки за період з 31 до 90 календарного дня незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період: одне на всю суму сплаченої ( погашеної) недоїмки за період від 91 календарного дня до дня фактично погашення суми недоїмки, незалежно від кількості випадків сплати за цей період.

Зазначеним нормативно - правовим актом чітко визначено форму реагування контролюючого органу на правопорушення суб"єктів господарювання. Таким чином, відповідно до ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та прийнятої на його виконання Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ від 19.12.2003р. застосування штрафу та пені за порушення, що є предметом оскарження оформляється рішенням встановленого зразка. Дане рішення за змістом п. 9.3.2 п. 9.3. Інструкції виносяться на наступний день після закінчення відповідного граничного строку ( 30,90 календарних днів ).

Всупереч п. 9.3.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до ПФУ від 19.12.2003р. оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій винесено 10 лютого 2009р. до вказаного рішення не додано розрахунки фінансових санкцій, який здійснюється на підставі картки особового рахунку платника, що в свою чергу унеможливлює встановлення фактів порушення термінів сплати недоїмки та належного застосування розміру фінансових санкції.

У вимогах надісланих Пенсійним Фондом не відображено суми нарахованих фінансових санкцій та пені, що свідчить про порушення Інструкції та унеможливлює ведення обліку.

Згідно п. 13 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове" державне пенсійне страхування". Посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду виносять рішення про застосування фінансових санкцій протягом трьох робочих днів і надсилають страхувальнику що не було зроблено.

Згідно п. 10.11 Інструкції у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки пені та фінансових санкцій та здійснює оплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми. При цьому протягом 5 робочих днів після закінчення базового звітного періоду орган Пенсійного фонду складає повідомлення, у якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів. Однак жодних повідомлень з боку Пенсійного фонду не надходило.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ГУ (далі-Закон № 1058-ІУ) та підпункту 9.3.2 пункту 9.3 статті 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року № 64/8663 (далі-Інструкція № 21-1) у разі, коли страхувальник не сплачує або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: при затримці їх сплати у строк до 30 календарних днів включно-10 відсотків своєчасно не сплачених сум; при затримці їх сплати у строк до 90 календарних днів включно-20 відсотків зазначених сум; при затримці їх сплати понад 90 календарних днів - 50 відсотків зазначених сум. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунка платника.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 10.11. Інструкції № 21-1 у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

При цьому протягом п'яти робочих днів після закінчення базового звітного місяця орган Пенсійного фонду складає повідомлення, в якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 22 Інструкції №21-1, яке надсилається (вручається) такому платнику. При цьому корінець повідомлення залишається в органі Пенсійного фонду.

За таких обставин суд вважає, що дії відповідача щодо прийняття оскаржуваних рішень є правомірними, а позовні вимоги комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Залізничник» - безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Такі висновки відповідають нормам матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно п.1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до п.6 ст.17 Закону платник страхових внесків зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п.6 ст.20 даного Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно ст. 106 зазначеного Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правління Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідно до пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ГУ (далі-Закон № 1058-ІУ) та підпункту 9.3.2 пункту 9.3 статті 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року № 64/8663 (далі-Інструкція № 21-1) у разі, коли страхувальник не сплачує або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: при затримці їх сплати у строк до ЗО календарних днів включно-10 відсотків своєчасно не сплачених сум; при затримці їх сплати у строк до 90 календарних днів включно-20 відсотків зазначених сум; при затримці їх сплати понад 90 календарних днів - 50 відсотків зазначених сум. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунка платника.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 10.11. Інструкції № 21-1 у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

При цьому протягом п'яти робочих днів після закінчення базового звітного місяця орган Пенсійного фонду складає повідомлення, в якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 22 Інструкції №21-1, яке надсилається (вручається) такому платнику. При цьому корінець повідомлення залишається в органі Пенсійного фонду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо прийняття оскаржуваних рішень є правомірними, а позовні вимоги комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Залізничник» - безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому рішення суду по даній справі скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Залізничник» залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.04.2009 року у справі № 2а-976/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В.Ніколін

Судді Д.М. Старунський

ОСОБА_1