Справа № П/811/2185/14
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2015 рокусправа № П/811/2185/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2014р. у справі №П/811/2185/14

за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1

до Кіровського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції

третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради

про скасування акту,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання протиправними:

- дій Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції щодо передачі на реалізацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 без попереднього дозволу органу опіки та піклування;

- дій відповідача щодо складання та видачі акту про реалізацію предмету іпотеки від 25.01.12 без отримання попереднього дозволу органу опіки й піклування;

- про скасування акта про реалізацію предмету іпотеки від 25.01.12.

На обґрунтування позовних вимог позивачем-2 зазначалось про те, що за відсутності дозволу органу опіки й піклування державний виконавець 02.12.11 незаконно здійснив переоцінку арештованого майна, а 25.01.12 видав акт про реалізацію предмета іпотеки, оформивши таким чином відносини купівлі-продажу арештованого майна.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Постановою суду першої інстанції в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено. При цьому суд зазначив, що відповідач не порушив вимог закону та права даного позивача.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач-2 оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права. Апелянт стверджує, що відповідач здійснив реалізацію предмета іпотеки за відсутності дозволу органу опіки й піклування, чим порушив вимоги законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи:

Між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №030/06.08/88-497КЛ від 12.06.08 на суму 40000 доларів США. На забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 12.06.08 укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_2 (іпотекодавець) передала в іпотеку ВАТ "Сведбанк" (іпотекодержателю) належне їй майно - будинок АДРЕСА_1, що належав їй на підставі договору купівлі-продажу №1457 від 23.06.06. (а.с.91-93, т.1).

Нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. на іпотечному договорі від 12.06.08 вчинено виконавчий напис №1713 від 16.03.10 про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог ПАТ "Сведбанк" у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору

За заявою ПАТ "Сведбанк" від 16.04.10 державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса №1713 від 16.03.10, про що винесено постанову ВП №18877428 від 23.04.10, якою боржниці ОСОБА_2 установлено строк для добровільного виконання рішення до 29.04.10 (а.с.138, 140 т.1).

Постановою державного виконавця від 30.04.10 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1713 від 16.03.10 об'єднано у зведене виконавче провадження з іншими виконавчими провадженнями, відкритими у Кіровському ВДВС Кіровоградського МУЮ щодо боржника ОСОБА_2 (а.с 220, т.1)

21.06.11 державним виконавцем проведено опис нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та накладено арешт на зазначене майно, про що складено відповідний акт. Вказане майно передано на зберігання боржнику ОСОБА_2 (а.с.194-199, т.1).

30.09.11 державний виконавець Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ направив до спеціалізованих організацій заявку на проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, вартість якого згідно експертного висновку склала 238 916 грн. (а.с. 173 - 174, т.1)

Матеріали справи також підтверджують, що між Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ та переможцем конкурсу з реалізації арештованого майна - Кіровоградською філією приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство Юстиція" укладено договір №20/110/11і від 25.10.11 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - одноповерхового будинку АДРЕСА_1 (а.с.175-177, т.1).

Кіровоградською філією ПП "Спеціалізоване підприємство Юстиція" як організатором прилюдних торгів 25.11.11 проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_2, які однак не відбулися через відсутність покупців, про що повідомлено відповідача, а також сторони виконавчого провадження. (а.с. 171, т.1)

Відповідачем проведено переоцінку арештованого майна та визначено його вартість після уцінки - 179187 грн., про що складено акт переоцінки арештованого майна від 02.12.11.(а.с. 170, т.1)

Кіровоградською філією ПП "Спеціалізоване підприємство Юстиція" 12.01.12 проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_2, переможцем яких став ОСОБА_4 За результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складено протокол №20/110/11і від 12.01.12, який підписано уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки, затверджений керівником спеціалізованої організації, а його копія 12.01.12 направлена відповідачу та сторонам виконавчого провадження. (а.с. 168, 169, т.1).

На підставі протоколу №20/110/11і від 12.01.12 державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ складено акт про реалізацію предмету іпотеки від 25.01.12. (а.с. 145, т.1)

Таким чином, у зв'язку з фактичним виконанням постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 23.02.12 виконавче провадження закінчено (а.с. 134 - 135, т.1).

З матеріалів справи також вбачається, що на час реалізації з прилюдних торгів належного ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1 до талону її реєстрації за вказаним місцем проживання з 23.05.03 було внесено відомості про члена її сім'ї - неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 94, т.1, а.с.4, 5, т.2).

ОСОБА_1 також зазначений як член сім'ї ОСОБА_2 у довідці №206 від 19.09.11, виданій квартальним комітетом №26 Кіровського району м. Кіровограда, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження (а.с. 181, т.1).

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV (далі - Закон №606-XIV) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Статтею 1 Закону України № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За приписами частини 1, пункту 4 частини 2 статті 17 Закону України № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як виконавчі написи нотаріусів.

Пунктом 1 частини 1 статті 32 Закону України № 606-XIV передбачено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення, визначається статтею 62 Закону України № 606-XIV, відповідно до частини 2 якої нерухоме майно реалізується виключно на прилюдних торгах (аукціонах).

Згідно з частиною 8 статті 54 Закону України № 606-XIV примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Підготовка державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна передбачені пунктом 5.11 глави 5 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 №74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.99 за №865/4158 (надалі - Інструкція №74/5).

Відповідно до вказаних норм Інструкції №74/5 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, що мають право здійснювати операції з нерухомістю і визначені на тендерній (конкурсній) основі і з якими укладено відповідний договір державною виконавчою службою. Спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця. Прилюдні торги мають бути проведені спеціалізованою організацією у двомісячний строк з дня одержання заявки державного виконавця на їх проведення. Акт про проведення прилюдних торгів затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби і є підставою для видачі відповідним органом свідоцтва про право власності. Це свідоцтво є підставою для видачі відповідним органом акта про право власності на земельну ділянку в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з підпунктом 5.12.1 пункту 5.12 глави 5 Інструкції №74/5 реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в пункті 5.1.2 цієї Інструкції, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Пунктом 5.13 глави 5 Інструкції №74/5 регламентовано порядок звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса або за рішенням суду. Підпунктами 5.13.1 - 15.13.4 цієї норми передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки і його реалізація для задоволення вимог іпотекодержателя здійснюються відповідно до умов іпотечного договору.

При цьому на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати".

У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса на нотаріально посвідчених примірниках іпотечного договору та договору про іпотечний кредит чи на нотаріально посвідчених копіях цих документів або за рішенням суду орган державної виконавчої служби здійснює реалізацію предмета іпотеки в порядку, установленому іпотечним договором.

Відчуження предмета іпотеки здійснюють органи державної виконавчої служби.

Порядок оформлення акта про придбання нерухомості в разі реалізації предмета іпотеки державною виконавчою службою визначається підпунктами 5.14.1 - 15.14.3 пункту 5.14 глави 5 Інструкції №74/5. Так, у відповідності до вказаних норм після повного розрахунку покупця за придбану нерухомість на підставі протоколу про реалізацію предмета іпотеки та документів, що підтверджують розрахунок за придбану нерухомість, державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки (додаток 41). В акті зазначаються: ким, коли і де провадилася реалізація предмета іпотеки; коротка характеристика реалізованої нерухомості; прізвище, ім'я та по батькові (найменування юридичної особи), адреса покупця; сума коштів, внесена за придбану нерухомість; прізвище, ім'я та по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; дані про право встановлювальні документи, що підтверджують право власності на предмет іпотеки.

Затверджений начальником (заступником начальника) органу державної виконавчої служби акт державний виконавець видає покупцеві, а копії акта надсилає стягувачеві і боржникові.

На підставі копії цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 №68/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.99 за №745/4038, затверджено Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

Згідно з пунктом 1.4 вказаного Тимчасового положення організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до частин 1, 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частинами 1, 3 статті 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Підготовка та порядок проведення прилюдних торгів визначені статтями 43 - 45 Закону України "Про іпотеку".

Порядок оформлення результатів прилюдних торгів передбачено статтею 47 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до вказаної норми організатор прилюдних торгів протягом трьох днів з дня підписання переможцем прилюдних торгів протоколу надсилає відповідний протокол державному виконавцю, а також інші документи, що підтверджують реалізацію предмета іпотеки відповідно до цього Закону. На вимогу державного виконавця для перевірки дотримання порядку проведення прилюдних торгів організатор прилюдних торгів зобов'язаний подати державному виконавцю повну та достовірну інформацію і документи, що стосуються організації та проведення торгів.

Протягом п'яти робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки, в якому зазначаються назва виконавчого документа, на підставі якого здійснено реалізацію предмета іпотеки, його номер та дата видачі, найменування органу (посадової особи), який видав документ; відомості про іпотекодержателя та іпотекодавця; стисла характеристика та місцезнаходження предмета іпотеки; назва організатора прилюдних торгів, яка проводила прилюдні торги, дата та місце їх проведення; відомості про покупця; початкова ціна предмета іпотеки та ціна продажу; сума коштів, перерахована за придбаний предмет іпотеки, включаючи гарантійний платіж, та дати їх перерахування; відомості про те, що прилюдні торги відбулися з дотриманням вимог цього Закону.

Акт про реалізацію предмета іпотеки підписується державним виконавцем, затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою цього органу та не пізніше наступного дня надсилається до організатора прилюдних торгів, яка проводила прилюдні торги.

Згідно з вказаними нормами державний виконавець не може відмовити у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, якщо така реалізація здійснювалася відповідно до вимог цього Закону. У разі відмови видати акт про реалізацію предмета іпотеки державний виконавець повинен протягом п'яти робочих днів з дня закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, повідомити про це організатора прилюдних торгів, іпотекодержателя, іпотекодавця та покупця. Повідомлення, що містить підстави для відмови у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, підписується державним виконавцем і начальником відповідного органу державної виконавчої служби та скріплюється печаткою цього органу. Відмова державного виконавця видати акт про реалізацію предмета іпотеки може бути оскаржена відповідно до законодавства.

На підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

Протягом п'яти робочих днів з дня надходження від державного виконавця акта про реалізацію предмета іпотеки організатор проведення прилюдних торгів видає цей акт покупцеві, нотаріально посвідчені копії акта надсилає іпотекодержателю та іпотекодавцю.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Згідно з частинами 2, 5 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З урахуванням вищевказаних норм суд першої інстанції вірно визначився, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Аналізуючи спірні обставини, суд наводить норми ст. 33 Закону України № 606-XIV, відповідно до якої у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Стаття. 11 Закону України № 606-XIV передбачає, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до 52 Закону № 606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно з положеннями ст. 57 Закону України № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону № 606-XIV примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 № 898-IV (далі - Закон № 898-IV) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

З аналізу законодавства, яким керується в своїй діяльності відповідач, вбачається відсутність підстав вважати наявним порушення відповідачем вищезазначених норм.

До суду також не надано доказів порушення прав даного позивача.

Згідно частини 1 ст. 41 Закону № 898-IV реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Зокрема, пп. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція № 512/5) передбачено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону.

Разом з тим, дії відповідача у вказаному виконавчому провадженні пов'язані з виконанням напису нотаріусу, а не судового рішення. Сумніву щодо законності дій нотаріуса позивач не висловлює, доказів звернення до суду з цього приводу не надає.

Таким чином, порушення норм чинного законодавства в діях Кіровського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції відсутні.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем-2 оскаржуються дії Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції щодо передачі на реалізацію будинку за адресою: АДРЕСА_1, без попереднього дозволу органу опіки та піклування. Тобто вимоги позивача фактично стосуються прав неповнолітньої особи. При цьому суд звернув увагу позивача на те, що у відповідності до частини 2 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" неповнолітні особи реалізують свої права та виконують обов'язки, пов'язані з виконавчим провадженням, відповідно до вимог закону.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга не спростовує висновків суду першої інстанції. Суд об'єктивно, повно і всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає; судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2014р. у справі №П/811/2185/14 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2014р. у справі №П/811/2185/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскарженою згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна