Справа № 756/4379/15-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/4379/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Мариченко М.М. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2015 року м. Київ

Київськийапеляційнийадміністративний суд у складіколегіїсуддів:

Головуючого Губської Л.В.

суддів Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.

при секретарі Агаркові Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва на постанову Оболонського районного суду м.Києва від 17 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків середнього заробітку та виплачувати його без обмеження граничного розміру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва щодо призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60 відсотків заробітної плати судді та зобов'язати відповідача призначити йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків середнього заробітку та виплачувати його без обмеження граничного розміру.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 17 липня 2015 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва щодо призначення позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60 відсотків заробітної плати судді та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків заробітної плати у розмірі 28818 грн. 92 коп., яка зазначена у довідці Вищого адміністративного суду України №298 від 31 грудня 2014 року, починаючи з 12 січня 2015 року.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 16 вересня 2013 року позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, подав до Верховної Ради України та Вищої ради юстиції заяву про відставку. ІНФОРМАЦІЯ_2 він досяг 65-річного віку.

Постановою Верховної ради України «Про звільнення суддів» №59-VІІІ від 25 грудня 2014 року позивача звільнено з посади судді Вищого адміністративного суду України на підставі його заяви про відставку.

Наказом Вищого адміністративного суду України № 704-К від 31 грудня 2014 року, позивача відраховано зі штату суду відповідно до постанови Верховної Ради України №59-VІІІ від 25 грудня 2014 року у зв'язку із звільненням у відставку, при цьому, стаж його роботи на посаді судді становить 26 років 08 місяців 08 днів.

Згідно довідки № 298 від 31 грудня 2014 року, виданої Вищим адміністративним судом України, заробітна плата позивача, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 28818 грн. 92 коп.

12 січня 2015 року позивач звернувся до УПФУ в Оболонському районі м.Києва із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання, яке йому було призначено в розмірі 60 відсотків від 18270 грн. (з урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» із змінами, внесеними Законом № 1622-VII від 31 липня 2014 року, відповідно до яких максимальний місячний розмір суддівської винагороди обмежується 15 розмірами мінімальної заробітної плати), що спонукало його звернутись до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції погодився з доводами позивача щодо неправомірності таких дій УПФУ, при цьому, суд виходив з наступного.

Так, відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідност. 8 Конституції УкраїниКонституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 2 ст.22 Конституції Українивизначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України).

Згідно ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 8 ч.4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням.

Відповідно до частини третьої ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до вказаної норми, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3рп/2013 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI у зв'язку з тим, що вона не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст. 126 Основного Закону України, та вказано, що підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI в редакції до змін, внесених Законом від 08 липня 2011 року № 3668-VI.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації, як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Таким чином конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягнення пенсійного віку (пенсії) чи внаслідок припинення повноважень чи набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Разом з тим, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VIІ знову внесено зміни до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, які набрали чинності з 01 квітня 2014 року, та встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIІ знову внесено зміни до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, які набрали чинності з 01 січня 2015 року та встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Саме вказаною нормою керувався відповідач при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані дії відповідача щодо розрахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачу у розмірі 60 відсотків заробітної плати судді та щодо застосування при розрахунку заробітної плати у розмірі 18270 грн. з урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» із змінами, внесеними Законом № 1622-VII від 31 липня 2014 року, відповідно до яких максимальний місячний розмір суддівської винагороди обмежується 15 розмірами мінімальної заробітної плати, є протиправними, оскільки вони призвели до зниження досягнутого рівня гарантій незалежності суддів, не узгоджуються з конституційними положеннями про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечать ст. 22 та ст. 126 Конституції України.

Також, на погляд судової колегії, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги те, що на час досягнення позивачем 65 років, подання позивачем заяви про відставку та виникнення у органу, що його обрав, передбаченого ст. 126 Конституції України обов'язку щодо звільнення позивача, діяла ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, яка передбачала право позивача (з урахування його стажу роботи на посаді судді) на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції справу вирішено правильно, судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м.Києва від 17 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.