Справа № 802/1153/15-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1153/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

03 вересня 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю., суддів: Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж. М.,

за участю: секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпалетсистем" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

ПП "Укрпалетсистем" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 30.03.2015 року №111.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.06.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасника процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

20.02.2015 року працівниками відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Київській області, керуючись п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, ст.81 Податкового кодексу України, на підставі направлень від 16.04.2015 року №№ 2041, 2042, наказу від 30.03.2015 року №111, в межах компетенції органів ДФС, було здійснено виїзд за адресою: с. Калинівка, вул. Київська, 120-6, - з метою проведення фактичної перевірки АГЗП, що знаходиться за цією адресою та зазначена в зверненні журналіста Всеукраїнської правозахисної газети ОСОБА_3 від 02.03.2015 року №210, яке надійшло до виконання відділу службовою запискою УВБ ГУ ДФС у Київській області від 25.03.2015 року №8/10-36-08-01 та листом ДФС України від 27.03.2015 року №10843/7/99-99-07-06-17.

Представником ПП "Укрпалетсистем" працівників ГУ ДФС у Київській області до проведення перевірки допущені не були.

Так, позивач вважає протиправним наказ про проведення перевірок від 30.03.2015 року №111, а тому звернувся до суду про їх скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктом 80.2 статті 80 ПК України. Зокрема, такою обставиною стало звернення журналіста Всеукраїнської правозахисної газети ОСОБА_3 від 02.03.2015 №210, а окремі дефекти оформлення наказу не є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Позивач, не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, оскаржив його до апеляційного суду з тих підстав, що спірний наказ від 30.03.2015 року №111 оформлений із порушеннями, які не дають можливість ідентифікувати суб'єкт перевірки, а саме ПП "Укрпалетсистем", а тому є незаконним.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія погоджується із рішенням суду першої інстанції по суті спірних відносин з врахуванням наступного.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачає, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Отже, встановлено, що перевірка проводилася за зверненням журналіста Всеукраїнської правозахисної газети ОСОБА_3 від 02.03.2015 року №210, яке надійшло до виконання відділу службовою запискою УВБ ГУ ДФС у Київській області від 25.03.2015 року №8/10-36-08-0, в якому зазначене лише місце знаходження суб'єкта перевірки, а у пункті 39 додатку 1 до Наказу від 30.03.2015 року №111 вказано суб'єкта господарювання АГЗП та його адресу: вул. Київська, 120-б, с. Калинівка, тож доводи позивача є безпідставними стосовно неможливості ідентифікувати суб'єкт перевірки.

Крім того, стосовно доводів позивача про протиправність виданого наказу, у звязку з тим, що у ньому не містяться суб'єкт та предмет такої перевірки суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, позивач зазначає, що у самому наказі не визначено підстав та обставин для проведення перевірки. Разом із тим, оцінку правомірності наказу на проведення податкової перевірки варто надавати із урахуванням того, що є достатнім зміст наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки.

Окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота підстав перевірки, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Такий висновок міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.07.2014 року у справі К/800/19335/13.

Враховуючи те, що фактичною підставою для проведення спірної перевірки, зокрема, є звернення журналіста Всеукраїнської правозахисної газети ОСОБА_3 від 02.03.2015 року №210, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання спірного наказу протиправним.

Отже, у даному випадку не можна визнати протиправним та скасувати наказ про проведення перевірки лише через відсутність у ньому найменування суб'єкта господарювання, що підлягає перевірці, тобто лише з формальних підстав.

Водночас, оцінку процедурним порушенням, які вчинені контролюючим органом при призначення та/або проведенні перевірки, суд може надати під час розгляду питання щодо правомірності податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючим органом за результатами відповідної перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпалетсистем" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 10 вересня 2015 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

ОСОБА_4