Справа № 820/7081/15
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 р.Справа № 820/7081/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2015р. по справі № 820/7081/15

за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" інституту сільского господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України

до Державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області третя особа Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" інституту сільского господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області ( далі - відповідач) третя особа Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області про зупинення дії його постанови від 29.10.2014 року в ВП № 45255691 в частині накладення арешту на його кошти, що містяться в в Зміївському відділенні ПАТ "Укрсиббанк".

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2015 року адміністративний позов - задоволено.

Скасовано постанову Державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області від 29.10.2014 року у ВП 45255691в частині накладення арешту на кошти Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України", що містяться в Зміївському відділенні ПАТ "Укрсиббанк".

Стягнено з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (63421, Харківська область, с. Бірки, вул. Леніна, 2-А, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73,08 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу згідно ч.4 ст. 196 КАС України та п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно до повідомлення відповідача кошти на рахунках стягувача відсутні, а тому не доцільно накладення на них арешту.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Державної виконавчої служби Зміївського РУЮ Харківської області про арешт коштів боржника від 29.10.2014 року за відкритим виконавчим провадженням №5255691 було накладено арешт на розрахункові рахунки ДП "ДГ "Борки" ІСГПС НААН", відкриті у ПАТ "Укрсиббанк".

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає:

З 01.07 2015 року набрала чинності Постанова КМУ від 16 жовтня 2014 р. № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість", яким передбачається механізм списання коштів податку на додану вартість по всіх без винятку операціях Державною казначейською з електронного рахунку.

Згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ станом на 08.07.2015 року позивач має від'ємне значення суми податку, на яку має право зареєструвати податкові накладні.

Як вбачається з матеріалів справи,у зв'язку з арештом рахунків позивач позбавлений можливості самостійно поповнити кошти на електронному рахунку ПДВ та взагалі проводити будь-які господарстві операції, в т.ч. пов'язані з погашенням заборгованості по зведеному виконавчому провадженню № 45255691 та іншим бюджетним зобов'язанням, які виникають в процесі господарської діяльності.

Відповідно до ст..4 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:1) звернення стягнення на майно боржника;2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні;4) інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно до повідомлення відповідача кошти на рахунках стягувача відсутні, а тому доцільність накладення на них арешту загалом не доцільна.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що маються підстави для задоволення адміністративного позову шляхом скасування оскаржуваної постанови в частині накладення арешту на кошти позивача, що містяться в Зміївському відділенні ПАТ «Укрсиббанк»

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2015р. по справі № 820/7081/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.