Справа № 814/3789/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3789/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Найденко О.І.

з участю: представника товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" - Кришневої В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Миколаївської митниці ДФС України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до Миколаївської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (далі ТОВ "МГЗ") звернулося до суду з позовом до Миколаївської митниці Міндоходів (у теперішній час Миколаївська митниця ДФС України) (далі Миколаївська митниця) про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 28 листопада 2014 року №504000003/2014/000060/1;

- визнання нечинною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 28 листопада 2014 року №504010000/2014/00022.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що митний орган не навів обґрунтованих доводів, що декларантом заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, висновок щодо ненадання в повному обсязі витребуваних документів не відповідає дійсності. Позивач надав всі документи для підтвердження заявленої митної вартості та додаткові документи, які були у позивача в наявності.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що не надав відомості, що підтверджують документально митну вартість товару. При проведенні перевірки у митниці виникли сумніви щодо прийнятності заявленої декларантом ціни товару, а саме: товаросупровідні документи не містять необхідних складових митної вартості, відсутнє обґрунтування зниження ціни товару на 40 дол. США відносно світових цін, наявність у митниці інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів, яка значно відрізняється від заявленої декларантом митної вартості.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано рішення Миколаївської митниці №504000003/2014/000060/1 від 28 листопада 2014 року.

Визнано нечинною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 504010000/2014/00022 від 28 листопада 2014 року.

В апеляційній скарзі Миколаївської митниці ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Миколаївської митниці, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

01 квітня 2013 року між позивачем та ВАТ "Єдіная торговая компанія", РФ, було укладено зовнішньоекономічний контракт №RF/RD/79-13/11-M, в межах якого з урахуванням Додатку (Специфікації №21) від 23 жовтня 2014 року, відповідно до якого ВАТ "Єдіная торговая компанія" зобов'язалося здійснити поставку позивачу товару - натр їдкий (гідроксид натрію) в обсязі 5 917 т. за ціною 285 доларів США за тонну на загальну суму 1 686 345 доларів США.

З метою переміщення через митний кордон товару позивачем 28 листопада 2014 року було подано електронну митну декларацію №504010000/2014/003064 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товару гідроксид натрію із заявленою митною вартістю за основним методом оцінки за ціною контракту. Для підтвердження митної вартості товару були надані: контракт від 01 квітня 2013 року, специфікація №21 від 23 жовтня 2014 року, інвойс №V-327 від 17 листопада 2014 року, накладну СМГСАУ870746 на підтвердження позитивного проходження радіологічного та екологічного контролю, сертифікати походження товару RUUА від 17 листопада 2014 року, паспорта якості.

В повідомленні від 28 листопада 2014 року №12649 митний орган зазначив, що подані позивачем документи не містять всіх даних, а саме:

- бухгалтерської документації щодо оплати складових митної вартості (страхування) страховий поліс, банківські документи про здійснення оплати за оцінюваний товар, щодо формування ціни товару з обґрунтуванням зниження ціни товару на 40 доларів США;

- висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів митна вартість яких визначається.

Листом від 28 листопада 2014 року №472/1101-10, на вимогу митниці позивачем було вдруге надані наступні документи:

1) платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №5332 від 25 листопада 2014 року;

2) біржові котирування Caustic Soda (Europe) міжнародної біржової організації ICIS pricing за останні 4 тижні, що формували цінову політику на каустичну соду згідно умов контракту та Специфікації №21 датовані 26 вересня 2014 року, 03 жовтня 2014 року, 10 жовтня року, 17 жовтня 2014 року.

Позивач пояснив, що висновки експертних організацій також не надавались, оскільки згідно п.п.8 п.3 ст. 53 МК України передбачено надання або/та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивачем була надана митниці інформація біржових організацій про вартість товару крім того інших договорів (угод, контрактів) із третіми особами, пов'язаних з Контрактом про поставку товару митна вартість яких визначається - не укладалось, в зв'язку з чим зазначені документи не можуть бути надані.

Таким чином, позивач усунув зауваження та недоліки, які на думку відповідача мали місце, та надав всі наявні у нього документи.

В рішенні про коригування митної вартості товарів від 28 листопада 2014 року №504000003/2014/000060/1 відповідачем було зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (відсутня інформація щодо страхування оцінюваного товару), а також не подання повних відомостей щодо ціни товару, використані декларантом відомості не підтверджено документально, тому визначив митну вартість задекларованого позивачем товару (гідроксиду натрію) за ціною 364 дол. США за тонну за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних ( аналогічних) товарів, згідно митної декларації від 18 вересня 2013 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що митниця не надала суду доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст.ст. 49, 53 МК України.

В апеляційній скарзі Миколаївської митниці вказується, що товаросупровідні документи не містять необхідних складових митної вартості, тобто витрат на страхування товару; відсутнє обґрунтування заниження ціни товару на 40 дол. США відносно світових цін; наявність у митниці інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів, яка значно відрізняється від заявленої декларантом митної вартості і, тому, оскаржуване рішення та картка відмови є правомірними.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2).

З матеріалів справи вбачається, що для підтвердження митної вартості товару позивачем були надані: контракт від 01 квітня 2013 року, специфікація №21 від 23 жовтня 2014 року, інвойс №V-327 від 17 листопада 2014 року, накладну СМГСАУ870746 на підтвердження позитивного проходження радіологічного та екологічного контролю, сертифікати походження товару RUUА від 17 листопада 2014 року, паспорта якості.

Страхування імпортованого позивачем товару не здійснювалось, відповідно, позивач не міг та не повинен був подавати страхові документи.

Довід митниці стосовного того, що такий товар як каустична сода зазвичай страхується і, тому позивач повинен був подати страхові документи є безпідставним, оскільки згідно з вищенаведеними нормами Закону, страхові документи подаються лише у разі фактичного страхування.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач отримав 40 доларову знижку на товар. Згідно з його поясненнями, ця знижка є результатом комерційних переговорів.

Вказуючи, що позивач не надав обґрунтування заниження ціни товару на 40 доларів, митниця не наводить вмотивованих доводів неприйняття його пояснень щодо отримання знижки від продавця.

Крім того, судова колегія акцентує увагу на наступному.

Зазначаючи, що у позивача відсутнє обґрунтування заниження ціни товару на 40 дол. США відносно світових цін, митниця, разом з тим, вказує, що вона обґрунтовано визначила ціну товару у розмірі 364 доларів за тону.

Однак, судова колегія вважає, що між цими твердженнями митниці відсутній логічний зв'язок, адже, якщо позивач ввіз товар по ціні 285 доларів за тону з необґрунтованою знижкою на 40 доларів відносно світових цін, то з цього слідує, що світові ціни дорівнюють 325 доларам і, тому не вбачається підстав для коригування ціни до 364 доларів.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість оскаржуваного рішення і картки відмови в прийнятті митної декларації та необхідності задоволення позовних вимог ТОВ "МГЗ".

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС України залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 вересня 2015 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.