Справа № 2-а-258/10
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2010-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-258/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» квітня 2010 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області (далі ОСОБА_2 ПФУ) про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок пенсії та виплату недоплаченої суми пенсії,

в с т а н о в и в:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області, в якому зазначила, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона, як інвалід ІІ групи, внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю.

Згідно із ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір її пенсії, як інваліда ІІ групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, має виплачуватись в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір призначеної та виплачуваної їй державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоровю, не відповідає зазначеним вище розмірам, встановленим цим Законом.

04 січня 2010 року позивач зверталася до ОСОБА_2 ПФУ з проханням провести перерахунок розміру їй пенсії відповідно до розмірів, визначених у ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте у задоволенні її прохання відмовлено.

З урахуванням уточнення позовних вимог просить визнати неправомірними дії ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови у здійсненні перерахунку їй пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 22 травня 2008 року нарахування їй державної пенсії, як інваліду ІІ групи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному вище.

Представник відповідача ОСОБА_2 ПФУ в судове засідання не зявилася, надала суду заперечення, в яких позов не визнала та пояснила, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та одержує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС (категорії 1), яка призначена згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання вказаного Закону 16 липня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», згідно з якою розмір пенсії інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а додаткова пенсія, за шкоду заподіяну здоровю, інвалідам ІІ групи виплачується в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 01 січня 2009 року позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, у вказаних розмірах відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що Кабінетом Міністрів України звужено її існуючі конституційні права та свободи не відповідають дійсності, оскільки Конституцією України розмір додаткової пенсії не визначається, забезпечення проведення політики у сфері соціального захисту п.3 ст.116 Конституції покладено на Кабінет Міністрів України.

Згідно із ст.117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими для виконання. На підставі ст.16 Конституції органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах відповідно до законів України.

Враховуючи, що визначення мінімальної пенсії за віком неможливо застосовувати в даному випадку, оскільки ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» забороняє використовувати це термін, для пенсій, призначених не згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому ОСОБА_2 ПФУ взагалі не вбачає правових підстав для проведення перерахунку за вимогою позивача.

Виходячи з наведеного, просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи довічно внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 072066 від 15 травня 1997 року, витягом із акту огляду МСЕК серії КИО-І № 100330.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та одержує пенсію по інвалідності на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст.50 цього ж Закону.

Листом від 05 січня 2010 року № 1/Б-01 ОСОБА_2 ПФУ у здійсненні перерахунку основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, ОСОБА_1 відмовлено. З листа вбачається, що вона перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ у місті Броварах Київської області. Позивач одержує пенсію по інвалідності, професійного захворювання повязане з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС згідно із Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Далі у листі зазначається, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і встановлено, що інвалідам II групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 розмір пенсії по II групі інвалідності, що наступила внаслідок Чорнобильської катастрофи, становить 1 090 грн. 00 коп.

За 01 листопада 2009 року розмір пенсії позивача ОСОБА_1 складає 2 021 грн. 18 коп., з якого: 1 391 грн. 53 коп. основний розмір пенсії, розрахований від заробітної плати за роботу у зоні відчуження, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 114 грн. 60 коп. додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 229 грн. 20 коп. підвищення інвалідові війни ІІ групи, 28 грн. 40 коп. підвищення непрацюючій особі, 50 грн. 00 коп. адресна допомога на прожиття, 162 грн. 45 коп. доплата по індексації відповідно до ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 45 грн. 00 коп. доплата до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам IІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч.4 ст.54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності, ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тексти ст.ст. 50, 54 Закону викладено в новій редакції та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам II групи 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій у всіх випадках для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по II групі інвалідності 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

З 01 січня 2009 року ОСОБА_2 ПФУ виплачувало позивачу ОСОБА_1 державну пенсію в розмірі 200 %, а додаткову пенсію в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч.1 ст.147, ч.2 ст.152 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою встановив, що з 22 травня 2008 року особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам ІІ групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 20 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а розмір їхньої основної пенсії не може бути нижче 965 грн.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16 липня 2008 року № 654 з 01 липня 2008 року розмір пенсії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідів ІI групи становить 1 090 грн.

Починаючи з 01 січня 2009 року, ОСОБА_2 ПФУ нараховує та виплачує позивачу основну і додаткову пенсії у розмірах, встановлених зазначеними постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 та 16 липня 2008 року № 654.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно із ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч.3 ст.28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 ПФУ повинно виплачувати позивачу основну та додаткову пенсії, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин, дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача згідно із ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та доплати їй недоплаченої частини пенсії суд вважає протиправними.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову про перерахунок та доплати основної та додаткової пенсій ОСОБА_1, з 22 травня 2008 року.

У звязку з наведеним, суд вважає необхідними зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 22 травня 2008 року перерахунок пенсії позивача у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а також доплати з 22 травня 2008 року невиплачену суму пенсії.

На підставі ст.ст. 49, 50, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99, 100, 159 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 22 травня 2008 року перерахунок основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку 75 % мінімальної пенсії за віком (основна пенсія) та восьми мінімальних пенсій за віком (додаткова пенсія), виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та доплатити їй недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин