Справа № 2а-28802/10/0570
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лазарєв В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року справа №2а-28802/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковенка М.М.

суддів Ханової Р.Ф. , Гайдара А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Костянтинівському районі Донецької області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Костянтинівка Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2011 року по адміністративній справі № 2а-28802/10/0570 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Костянтинівському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Костянтинівкі про зобовязання прийняти до відшкодування та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2011 року по адміністративній справі № 2а-28802/10/0570 позов Управління Пенсійного фонду України в Костянтинівському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Костянтинівкі про стягнення заборгованості задоволений частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м.Костянтинівці Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в Костянтинівському районі Донецької області витрати з виплати та доставки пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.02.2010 по 01.11.2010 на загальну суму у розмірі 15052 (п'ятнадцять тисяч пятдесят дві) грн. 79 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.113-116).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в якій просили скасувати постанову суду першої інстанції, як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким позивач просив задовольнити позовні вимоги, відповідач просив відмовити у повному обсязі (арк. справи 118-119, 120-122).

Представники сторін в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Від представників надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що дає суду право розглянути апеляційні скарги в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача задовольнити, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій, встановлено, що позивачем з лютого по листопад 2010 року, сплачені пенсії по інвалідності та по втраті годувальника трьом особам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - отримані травми особи отримали за межами України. Крім того, позивачем здійснені пенсійні виплати особам, за період з 01.02.2010 року по 01.11.2010 рік, при чому сума адресної допомоги до призначених пенсій у звязку з трудовим каліцтвом складають 132147, 98 грн. та суми витрат здійснені відповідно до Постанови КМ України №198 по виплаті підвищення до пенсії непрацездатним пенсіонерам на загальну суму 371, 86 грн.

Загальна сума, відповідно до представленого розрахунку, яка заявлена до стягнення складає 147572, 63 грн.

Зазначені суми включені позивачем до відповідних актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем - ця сума не була прийнята до заліку (а.с.5-21).

Стосовно вимог позивача про стягнення 132147 грн. 98 коп. витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання за період з 01.02.2010 року по 01.11.2010 року, які пенсійним фондом включені виплати адресної допомоги, які не були прийняті відповідачем до заліку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 «Про деякі питання пенсійного забезпечення» запроваджена державна адресна допомога, яка сплачується у разі, якщо розмір пенсії не досягає встановленого відсотка прожиткового мінімуму.

З положень статті 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» вбачається, що законом не передбачено обовязку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодувати Пенсійному фонду витрати, повязані з виплатою державної адресної допомоги.

Запроваджена постановою Кабінету Міністрів України з 1 квітня 2008 року щомісячна державна адресна допомога не є пенсією в розумінні норм вищезазначеного Закону, не належить до виплат які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, внаслідок чого підстави для стягнення з фонду коштів щомісячної державної адресної допомоги, у тому числі і на її доставку відсутні.

Затверджений Правліннями Фондів Порядок відшкодування у тому числі пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві Постановою від 4 березня 2003 року №5-4/4 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року) не передбачає у переліку витрат, які відшкодовуються, сум адресної допомоги запровадженої з 1 січня 2008 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що адресна допомога відповідно до Бюджету Пенсійного фонду України на 2010 рік, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2010 року № 626, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, що позбавляє Пенсійний фонд України права на відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, жодним нормативним актом не передбачено обовязку відповідача відшкодовувати УПФ витрати на виплату державної адресної допомоги.

Стосовно вимог про стягнення 371 грн. 86 коп. - підвищення до пенсії непрацездатним пенсіонерам, відповідно до Постанови КМ України від 11.03.2009 року №198, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги є безпідставними та не обґрунтованими.

Колегія суддів погоджує правову позицію суду першої інстанції з цього приводу, оскільки жодним нормативним актом не передбачено обовязку відповідача відшкодовувати УПФ такі витрати, в тому числі це не передбачено і самим Порядком №5-4/4.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги відповідача, позовні вимоги позивача стосовно стягнення сум витрат здійснених позивачем на виплату особам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 пенсійних виплат, трудове каліцтво яке отримане за межами України (країни СРСР), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення вимог в цієї частині.

ОСОБА_2 отримав травму на виробництві 25.07.1981 році в Алтайському краї Родинського району, встановлена була 3 група інвалідності, що підтверджується ОСОБА_6 №7 про нещасний випадок на виробництві від 25.07.1981 року, випискою з акту медобстеження.

ОСОБА_5 отримав травму на виробництві в 1978 році в Якутській АСРС, встановлена була 2 група інвалідності (ОСОБА_6 б/н від 26.03.1978 р., виписка з акту медобстеження.

ОСОБА_7, відповідно виписки із протоколу від 12.10.1951 року, комісією Карагандинської області була призначена пенсія по 3 групі інвалідності отриманого в наслідок профзахворювання Інвалідність підтверджена при медобстеженні 01.04.19953 р. ОСОБА_8 25.09.1975 р. в м.Рибачє І.Кульська область Кір.СРСР (а.с.22-32)

При виплаті позивачем пенсій зазначеним особам та ОСОБА_3, дружині померлого, понесені витрати на виплату та доставку пенсії на загальну суму 15052, 79 грн.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону № 1105 якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до пункту 2 статті 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 22 лютого 2001 року № 2272-ІІІ (надалі - Закон № 2272) Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Колегія суддів зазначає, що зазначені правила застосовуються для державного соціального страхування громадян України.

У межах спірних питань, взаємовідносини між застрахованою особою і страховиками відсутні, оскільки як позивач так і відповідач не є страховиками по відношенню до особи, яка отримала пошкодження здоровя за межами держави. Виплата пенсії по інвалідності Пенсійним фондом України таким особам здійснюється на підставі статті 27 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 внаслідок прийняття на себе державою певних обовязків, а не внаслідок виконання обовязків страховика.

13 березня 1992 року державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення підписана ОСОБА_9 яка дії з моменту її підписання, про що зазначено в статті 13 даної ОСОБА_9. ОСОБА_9 підписана 11 Державами у тому числі Україною, Російською Федерацією (у тому числі Дагестан, Бурятія). ОСОБА_9 є чинним міжнародним договором. Предметом її регулювання є виключно пенсійне забезпечення.

Статтею першою передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї ОСОБА_9 та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до статті 3 ОСОБА_9 про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД усі витрати, які повязані із здійсненням пенсійного забезпечення несе держава, що надає це пенсійне забезпечення. Статті 5 цієї ОСОБА_9 передбачає, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян. Статтею 6 передбачено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць ОСОБА_9 проводиться за місцем проживання.

Вказана ОСОБА_9 не передбачає відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншими ушкодженнями здоровя, які повязані із виконанням ними трудових обовязків, а регулює питання виплати пенсій. Тобто відшкодування шкоди фізичній особі і відшкодування витрат на пенсійне забезпечення у звязку з трудовим каліцтвом це різні поняття, які регулюються різними нормативно-правовими актами.

В даному випадку, з урахуванням правового обґрунтування заперечень відповідача, колегія суддів вважає, що позивачем не надано жодного доказу правомірності та обґрунтованості заявлених вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі, що в свою чергу тягне за собою скасування постанови, з прийняттям нової про відмову у задоволені вимог.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Костянтинівському районі Донецької області, на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2011 року по адміністративній справі № 2а-28802/10/0570 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Костянтинівка Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2011 року по адміністративній справі № 2а-28802/10/0570 задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2011 року по адміністративній справі № 2а-28802/10/0570- скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позову Управління Пенсійного фонду України в Костянтинівському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Костянтинівкі про зобовязання прийняти до відшкодування та стягнути заборгованість на загальну суму 147572 гривен 63 копійок відмовити у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Яковенко

Судді Р.Ф. Ханова

ОСОБА_6