Справа № 2а-20525/11/0528
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2012-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткачова С.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 року справа №2а-20525/11/0528

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Ястребової Л.В.,

суддів: Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської Ради та представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2011 року у справі № 2а-20525/11/0528 за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської Ради про визнання дій неправомірними з нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, грошової компенсації за санаторно-курортну путівку за 2011 рік, щорічної допомоги до 5 травня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

24.06.2011 року, 25.06.2011 року, 29.08.2011 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Краматорського міського управління праці та соціального захисту населення про зобов`язання перерахунку одноразової щорічної грошової допомоги до 5 травня, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він має статус інваліда війни 2 групи. Згідно до ч. 5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» передбачено право на отримання щорічної допомоги до 5 травня. Розмір щорічної допомоги визначається у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Просить суд визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь недоплачену допомогу.

Також позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Краматорського міського управління праці та соціального захисту населення про зобов`язання перерахунку одноразової щорічної грошової допомоги на оздоровлення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є інвалідом 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. Згідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення. Розмір щорічної допомоги визначається у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплат. Просить суд перерахувати на його користь невиплачену у 2011 році частину щорічної грошової допомоги на оздоровлення та стягнути її та просить суд зобовязати відповідача нарахувати та сплатити компенсацію за санаторно-курортну путівку в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2011 рік.

Постановою суду першої інстанції від 06 жовтня 2011 року позовні вимоги задоволені частково, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради по відмові ОСОБА_3 в перерахуванні та виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік неправомірним. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради провести перерахунок та сплатити ОСОБА_3 щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік, як інваліду війни 2 групи, відповідно ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, розмір якої встановлено законодавчо на 22.04.2011 року, з урахуванням нарахованих та виплачених сум. В іншій частині позову відмовити.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач також подав апеляційну скаргу на постанову суду, в якій просив постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи доводи апеляційних скарг, колегія суддів, встановила.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач має статус інваліда війни 2 групи (а.с.7). І відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту», він має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, яка повинна виплачуватися в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Позивач перебуває на обліку у відповідача за місцем проживання та отримав цю допомогу 22.04.2011 року у розмірі 580 грн.

Згідно ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та Закону „Про Державний бюджет України.

У відповідності до ст..13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»позивач має право на отримання грошової допомоги щорічно до дня перемоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст..2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальний захист складається з цього Закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів війни, встановлені законодавством України, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни ; нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів, передбачені цим законом, є недійсними.

Відповідно до ст..17,19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом; виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком та є виключно обовязковими для державних органів влади, органів місцевого самоврядування, та інших

Відповідно до ч.1 ст. 8, ч.ч.2,3,4 ст. 9 КАСУ суд при вирішенні керується принципом верховенства права, застосовує Конституцію України, інші нормативно правові акти, у разі невідповідності акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.2 ст..71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стосовно права на отримання санаторно-курортної путівки в 2011 році або одержати за бажанням грошової компенсації, колегія судів зазначає, що згідно ст. 21 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач має право на отримання санаторно-курортної путівки чи одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.8 Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затв. Постановою КМУ № 800 від 16.05.2000 року, дані про кількість громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи для санаторно-курортного лікування чи відпочинку в наступному році або виплати грошової компенсації, подаються до органів, що організовують оздоровлення, до 15 жовтня поточного року.

Відповідно до п.17 Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затв. Постановою КМУ № 800 від 16.05.2000 року, уразі самостійної організації санаторно-курортного лікування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується компенсація середньої вартості путівки у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 Постанови КМУ №885 від 01.10.2008 року «Розмір та порядок виплати компенсації вартості санаторно-курортного лікування особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсація вартості самостійного санаторно-курортного лікування здійснюється за умови одання відповідної заяви (ф.070-о) та фінансового документа, що підтверджує оплату санаторно-курортного лікування за власні кошти.

За таких обставин, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду в цій частині винесена законно та обґрунтовано, підстав для її скасування не вбачається, у звязку з чим апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІI групи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Пунктом 30 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію абзаців 2-7 частини 4 статті 48 № 796 в частині виплати допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Разом з цим, 9 липня 2007 року Конституційним Судом України у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно до якого, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п. 30 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік. Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Аналогічне рішення Конституційним Судом України прийнято й 22.05.2008 року у справі № 10рп/2008.

Таким чином, з 22.05.2008 року остаточно відновлено дію статті 48 Закону № 796 в редакції, яку вище зазначив суд.

Вказаний висновок колегією суддів зроблений також з урахуванням позиції Конституційного Суду України при прийнятті рішення від 30 вересня 2010 року № 20-рп/2010, який зазначив, що визнання неконституційним Закону № 2222… означає відновлення дії попередньої редакції норм Конституції України, які були змінені, доповнені та виключені Законом N 2222. Це забезпечує стабільність конституційного ладу в Україні, гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, цілісність, непорушність та безперервність дії Конституції України, її верховенство як Основного Закону держави на всій території України.

У 2011 році зазначені положення статті 48 Закону № 796 не зупинялись та не змінювались, у звязку з чим позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Всупереч рішенню Конституційним Судом України від 22.05.2008 року у справі № 10рп/2008 та вимогам статті 48 Закону № 796 у 2011 році позивачу така допомога була нарахована в розмірі 120 гривень.

Наявність у позивача права на призначення йому щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат є визначальною для вирішення даного спору і гарантується частиною 2 статті 46 Конституції України.

Доводи відповідача, що розмір допомоги повинен визначатись у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України № 562, суд вважає необґрунтованими, оскільки статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, а також виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами. Крім того, Закон № 796 є спеціальним Законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя та створює єдиний порядок… соціального захисту потерпілого населення.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування щодо передбаченої Законом № 796 щорічної допомоги на оздоровлення не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції послався, що виплата можлива лише з урахуванням заробітної плати на день сплати, суд не може зобовязати відповідача здійснити цю виплату та позивач після отримання нарахованої суми допомоги, може звернутись до суду з питанням реалізації свого права та його порушення, але суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач нарахував позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в значно меншому розмірі, але не було сплачено у звязку з відсутністю коштів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи в частині вимог щодо нарахування та виплати недоплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2011 рік припустив порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог щодо виплати допомоги на оздоровлення за 2011 рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської Ради залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2011 року у справі № 2а-20525/11/0528 в частині відмови ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача виплатити допомогу на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо невиплати ОСОБА_3 у 2011 році щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі піяти мінімальних заробітних плат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради виплатити ОСОБА_3 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік згідно частини 4 статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат з урахуванням раніше сплачених сум за рахунок коштів Державного бюджету України

В іншій частині постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2011 року у справі № 2а-20525/11/0528 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду в письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Колегія суддів: Л.В.Ястребова

ОСОБА_4

ОСОБА_5