Справа № 2а-3/10
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2012-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2012 р. Справа № 5226/10

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити йому заборгованість в розмірі 18668 грн. та в подальшому виплачувати пенсію згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2010 року у справі № 2а-3/10 позов задоволено частково. Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області проводити нарахування і виплату ОСОБА_2 надбавку до пенсії відповідно до абз.4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005р. з врахуванням розміру даної надбавки, встановленої законом та розміром прожиткового мінімуму. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову, якою повністю відмовити в задоволенні позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що починаючи з 01.07.2006 року спочатку Закарпатським обласним військовим комісаріатом, а з 01.01.2007 року Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, виплата згаданого підвищення позивачу проводилась у відповідності до норм чинного законодавства і будь-яких правових підстав для перегляду розміру виплат немає.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що зі зміною розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідач зобовязаний проводити перерахунок доплати, передбачений ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Проте, на думку апеляційного суду, такі висновки суду першої інстанції лише відповідають фактичним обставинам справи і є помилковими.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 з 04 грудня 1997 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». Крім того, позивачу також здійснювалася виплата підвищення пенсії, як учаснику бойових дій, передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якої пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком (в редакції, що діяла до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939-ІV від 05.10.2005р.), а з 01.07.2006 року у розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939-ІV від 05.10.2005 року.

Відповідно до матеріалів справи, зазначені виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області позивачу проводились відповідно до норм вказаних правових норм, а отже підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованості в розмірі 18668 грн., а також про зобовязання до вчинення дій по виплаті спірного підвищення до пенсії немає.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що при вирішенні даного публічно-правового спору суд першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам справи, а відтак оскаржуване судове рішення слід скасувати з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Скасувати постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2010 року у справі № 2-а-3/10 та прийняти нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_3