Справа № 2-а/489/75/15
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а/489/75/15

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Спінчевська Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання рішення неправомірним, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва №3/1 від 14 січня 2015 року щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії згідно заяви позивача та стягненні переплати пенсії в розмірі 2675 грн. 41 коп. та скасувати його, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва провести перерахунок пенсії згідно з його заявою з 29 травня 2014 року, стягнути з управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на користь позивача 2675 грн. 41 коп. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення є неправомірним і таким, що порушує законні права позивача, у зв`язку з чим звернувся до суду із вищезазначеними позовними вимогами.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не надходило, колегія суддів відповідно до ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 березня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва із заявою про призначення пенсії відповідно до ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

З 18.03.2013 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком, відповідно до ст. 24 вказаного Закону.

15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про перерахунок його пенсії.

До заяви позивач надав: заяву ДП УРТІ про відкликання довідки від 28.02.2013 року № 58, довідку про підтвердження стажу наукової роботи від 29.05.2014 року №112, пояснення в.о. директора ДП УРТВ до довідки про підтвердження стажу наукової роботи, довідки про заробітну плату за періоди з 1987 по 1991 та з 2001 по 2003 роки.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва від 14.01.2015 року №3/1 ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно із заявою від 15.10.2014 року. Вирішено: провести перерахунок пенсії з 18.03.2013 року по шифру пенсії 101 в попередньому розмірі, та утримати з ОСОБА_1 переплату пенсії в розмірі 2675 грн. 41 коп. в період з 18.03.2013 по 31.01.2015 року у розмірі 20 відсотків одержуваної пенсії з 01.02.2015 року.

В своєму рішенні відповідач зазначив на те, що на підставі наданих документів, у зв'язку зі скороченням виплати по оборонним замовленням ОСОБА_1 з 01.06.2003 року виконував інші роботи не пов'язані з науковою діяльністю. Таким чином, період його наукової роботи з 03.05.1983 року по 31.05.2003 року склав 20 років 19 днів.

Також, в своєму рішенні відповідач вказував на те, що довідка про заробітну плату позивача від 12.08.2014 року №28 не містить сум заробітної плати за період з 01.01.2000 по 28.02.2001 року.

Крім того, в індивідуальних відомостях про застраховану особу на ім'я ОСОБА_1 відсутня інформація по підприємству за період з 01.01.2000 по 31.12.2001 роки. Звіт за цей періоі надавався транспортно-побутовим відділенням УРТІ, хоча в записах трудової книжки відсутня інформація про роботу позивача в данному відділеннні. Також, відповідно до наказів, ОСОБА_1 у зв'язку зі скороченням витрат підприємства, були надані відпустки без збереження заробітної плати на період з 04.01.2000 по 31.12.2000, з 03.01.2001 по 31.01.2001 року та з 01.02.2001 по 28.02.2001 року. А також з 12.03.2001 по 31.12.2001 року було встановлено неповний робочий день з початком роботи о 8 годині ранку та із закінченням о 12 годині дня.

Таким чином, з врахуванням цих обставин, до стажу наукової роботи позивача відповідач зарахував лише 1 місяць, що зменшило період його наукової роботи до 18 років 1 місяця 19 днів.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач вважав такі дії неправомірними, та вказував на те, ще насправді у вказаний період відпустки без збереження заробітної плати оформлювалися не у зв'язку з простоєм підприємства, а за недостатнім фінансуванням. При цьому, він в цей час як начальник групи фактично не знаходився у відпустці, а займався перспективними науково- технічними розробками. Протягом часу з 3 травня 1983 року по 31 травня 2003 року він працював в основному науковому підрозділі інституту науково-дослідницькому відділені НДВ-1 та науково-виробничому комплексі «Радіосистеми», які мали обсяг науково-дослідницької діяльності більш 70% від загального обсягу виконуваних робіт. А тому, стаж його наукової роботи складає понад 20 років, що дає йому право на отримання пенсії відповідно до ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та в проведенні її перерахунку.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині визнаня неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва від 14.01.2015 року №3/1 щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з його заявою від 15.10.2014 року та утримання з нього переплати пенсіїв розмірі 2675 грн. 41 коп. з 18.03.2013 року по 31.01.2015 року., зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії згідно з його заявою від 15.10.2014 року, оскільки 14.01.2015 року у відповідача не було підстав для проведення розрахунку пенсії позивача в попередньому розмірі та утриманні з нього переплати у розмірі 2675 грн. 41 коп., також суд вважав, що позивачем не було обґрунтовано, в чому саме полягають його душевні страждання, та не доведено того, що цих страждань він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього з боку відповідача, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на його користь 2675 грн. 41 коп. моральної шкоди.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі-Постанова №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом першої інстанції встановлено, що ще при зверненні до Управління з заявою про призначення пенсії позивач надав відповідачу трудову книжку в якій містяться усі дані - роки роботи, посада, підстави прийняття та звільнення з роботи.

Також, відповідно до даткових пояснень до довідки про підтвердження стажу наукової роботи, підтверджено факт зайняття ОСОБА_1 науковою діяльністю.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років. До досягнення віку, встановленого цим абзацом, право на пенсію за віком мають чоловіки - наукові (науково-педагогічні) працівники 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що позивачем було надано документ у підтвердження трудового стажу, яким є у відповідності до чинного законодавства, трудова книжка, стаж наукової роботи складає 20 років 19 днів, що дає всі підстави як для призначення так і перерахунку за його заявою наукової пенсії.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик