Справа № 208/2986/14-а
Суддя: Ричка С. О.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/2986/14-а
№ провадження 2-а/208/111/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2014 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області,

у складі судді: Рички С.О.,

при секретарі: Щербацевич Д.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території міста Дніпродзержинська та авто технічної інспекції підпорядкованої УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за правопорушення ПДР України, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ з адміністративним позовом до Інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території міста Дніпродзержинська та авто технічної інспекції підпорядкованої УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2, в якому просить суд скасувати постанову ПС1 № 009139 від 13 квітня 2014 року про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладання на нього штрафу у розмірі 450,00 грн.

Позивач вважає, що вказану постанову відносно нього винесено незаконно та необґрунтовано, тому постанова підлягає скасуванню, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що постановою ПС1 № 009139 від 13 квітня 2014 року відповідач притяг його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення по ст.122ч.2 КУпАП та наклав на нього штраф у розмірі 450,00 грн., вказавши що 13 квітня 2014 року о 06г.25хв, у м. Дніпродзержинську на пр. Леніна, позивач керував автомобілем марки «GЕЕLY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, не здійснив зупинку, щоб надати дорогу пішоходам, які йшли з боку відчинених дверей від трамвая, що стоїть на зупинці, чим порушив правила проїзду громадського транспорту п.18.8ПДР України, але з цим твердження позивач не згоден та вважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванні оскільки, хоча він і не заперечує факт того, що він керував автомобілем марки «GЕЕLY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався о 06г.25хв. 13 квітня 2014 року по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, але правопорушення не скоював, оскільки наближаючись до зупинки трамваю він зменшив швидкість руху, оскільки на зупинці стояв трамвай з зачиненими дверима, оскільки двері в трамваї були зачинені, він продовжив рух, перестроївся у крайній правий ряд для здійснення повороту праворуч на вул. Широку в м. Дніпродзержинську і продовжив свій рух, коли він рухався, та практично проїхав зупинку трамваю побачив, що двері трамвая відчинились і з нього почали виходити люди, але позивач вже повертав праворуч і на його думку нікому ніяких перешкод він не вчиняв, але після закінчення повороту він був зупинений відповідачем та на нього був складений протокол про порушення правил дорожнього руху, оскільки він не пропустив пішоходів, які виходили з трамваю. На думку позивача і протокол про адміністративне правопорушення і постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності складені з порушенням діючого законодавства без додержання вимог, що до складання протоколу про адміністративне правопорушення та що до складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передбачених ст.ст. 18, 71, 247, 251, 256ч.2, ст.268, ст.272, ст.279, 280-289 КУпАП, а тому вони є незаконними недійсними та такими, що підлягають скасуванню на думку позивача.

Відповідач у судове засіданні не зявився, надав заперечення в яких позов не визнав, просив розглянути справу без його участі, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, та просив долучити їх до матеріалів справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши заперечення, оцінюючи відповідно до ст. 159 КАС України, всебічно, повно, обєктивно досліджені судом докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених у судовому засіданні таких фактичних даних.

Постановою ПС1 № 009139 від 13 квітня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення на позивача накладено стягнення у розмірі 450грн.00коп. за порушення Правил дорожнього руху, відповідальність передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП. В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що 13 квітня 2014 року о 06г.25хв, у м. Дніпродзержинську на пр. Леніна, позивач керував автомобілем марки «GЕЕLY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, не здійснив зупинку, щоб надати дорогу пішоходам, які йшли з боку відчинених дверей від трамвая, що стоїть на зупинці, чим порушив правила проїзду громадського транспорту п.18.8ПДР України.

Судом встановлено, що при складанні постанови було дотримано ст.ст.245, 280 КУпАП, згідно яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин, вирішення її у відповідності до закону, при складанні постанови були зясовані обставини по справі передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП. При розгляді справи були дотримані вимоги, передбачені ст. 276-280 КУпАП, стосовно місця, строків розгляду справи, підготовки до розгляду, порядку розгляду справи необхідні при винесенні постанови.

Таким чином події викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, що до обставин скоєння правопорушення позивачем не оскаржувались, цей факт підтверджує і сам позивач у своїй позовній заяві, де він зазначив, що він дійсно рухався коли трамвай стяв на зупинці, але позивач стверджує, що двері відчинились коли він уже проїхав зупинку, і він не перешкоджав ніяким пішоходам, хоча підстави викладені позивачем у позові про відсутність факту правопорушення не доведені, та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

В силу частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, інспектор ВДАІ з обслуговування адміністративної території міста Дніпродзержинська та авто технічної інспекції підпорядкованої УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 приймаючи оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладання на нього адміністративного штрафу у розмірі 450,00 грн., діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття постанови; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А вимоги позовної заяви не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 69-71, 128 ч.4, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території міста Дніпродзержинська та авто технічної інспекції підпорядкованої УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за правопорушення ПДР України - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ричка С. О.