Справа № 2а-400/09
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 р. Справа № 2864/10

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області на постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 24 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести нарахування і виплату допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ :

19 жовтня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області (далі УПСЗН Старосамбірської РДА) при призначенні та виплаті їй щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязати відповідача провести перерахунок, враховуючи рівень інфляції, та виплатити їй спірну недоплачену допомогу на дитину за період з липня по грудень 2007 року.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 24 грудня 2009 року вказаний позов задоволено, визнано неправомірними дії УПСЗН Старосамбірської РДА щодо невиплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязано відповідача нарахувати і виплатити їй спірну допомогу відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 09 липня до 31 грудня 2007 року. Крім того, присуджено стягнути з Державного бюджету України на користь позивачки судові витрати в сумі 3,40 грн.

У поданій апеляційній скарзі УПСЗН Старосамбірської РДА просить вищезазначену постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповноту зясування істотних обставин справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що управління належним чином виконало свій обовязок перед позивачкою щодо виплати їй щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною у 2007 році. Просить врахувати, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, їх розмір та цільове спрямування і органи праці та соціального захисту населення не вправі їх змінювати. Стверджує, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення було допущено порушення норм бюджетного законодавства України та не враховано видаткові можливості основного фінансового документу держави.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що вона як матір, яка здійснює догляд за дитиною, має право на одержання щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення п. 14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено і обмежено право на отримання зазначеної виплати у 2007 році. Розмір отриманої позивачкою щомісячної допомоги по догляду за дитиною у період з 09 липня по 31 грудня 2007 року суперечить вимогам ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» і має обчислюватися виходячи із законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Обовязок щодо нарахування та виплати повязаної із цим заборгованості слід покласти на УПСЗН Старосамбірської РДА. Строк звернення до адміністративного суду позивачкою не пропущено, оскільки вона дізналась про порушення своїх прав, отримавши відповідь відповідача від 01.07.2009 року.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, лише частково відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матірю, яка у 2007 році здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у редакції, що була чинною на час виникнення та існування спірних правовідносин, мала право на отримання щомісячної допомоги у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими було зупинено на 2007 рік дію вищевказаної ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Разом із тим, при вирішенні адміністративного позову ОСОБА_1 судом першої інстанції безпідставно не враховано, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції).

З матеріалів справи видно, що позивачка ОСОБА_1 з даним адміністративним позовом звернулася до суду тільки 19 жовтня 2009 року, тобто з пропущенням встановленого законом річного строку позовної давності, на застосуванні якого наполягав відповідач.

Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з часу прийняття 09 липня 2007 року Конституційним Судом України рішення за № 6-рп, позивачкою не наведено, а відтак апеляційний суд вважає належним чином невмотивованим і безпідставним висновок суду першої інстанції про необхідність поновлення строку звернення до суду у даній справі.

При цьому апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що строк звернення ОСОБА_1 до суду почав свій перебіг після отримання нею відповіді на звернення, адже про порушення своїх прав вона дізналась у момент виплати їй допомоги по догляду за дитиною у неналежному розмірі.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В силу вимог ст. 94 КАС України підстав для присудження позивачці понесених нею судових витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області задовольнити частково.

Постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 24 грудня 2009 року у справі № 2а-400/09 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області про зобовязання провести нарахування та виплату недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_2