Справа № 804/7973/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2015 рокусправа № 804/7973/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2014 року у справі № 804/7973/14 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги про сплати боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2014 р., вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1 від 14.04.2014 р. та рішення про застосування штрафних санкцій № 11701 від 14.04.2014р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2014 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Відповідач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. В скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2014 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивачем були надані письмові заперечення на скаргу відповідача, в яких зазначено, що суд повно встановив обставини справи, прийняв законне і обґрунтоване рішення, з огляду на що, підстави для його скасування відсутні.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача у судовому засіданні просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що податковою інспекцією було проведено документальну планову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1, про що складено акт від 22.11.2013 р. № 2245/04-63-17-01/НОМЕР_2.

В акті зазначено, що під час перевірки виявлено наступні порушення:

- п. 177.2, 177.4 ст. 177 ПК, в результаті чого донараховано податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 20374,93 грн.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198 з урахуванням п. 44.1, 44.6 ст. 44, п. 198.2, 198.3 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 12184 грн.;

- пп. 2.1 ст. 7 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 26 017,26 грн..

В процесі адміністративного оскарження на підставі наказу № 262 від 21.02.2014р., було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, про що складено акт від 26.02.2014 р. № 684/04-63-17-01/НОМЕР_2.

В акті йдеться про наступні порушення:

- п. 177.2, 177.4 ст. 177 ПК, в результаті чого донараховано податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 20374,93 грн.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198 з урахуванням п. 44.1, 44.6 ст. 44, п. 198.2, 198.3 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 12184 грн.;

- пп. 2.1 ст. 7 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 47134,02 грн..

За результатами зазначених перевірок були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2014 р. з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 21726,58 грн., в тому числі за основним платежем - 17381,27 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 4345,31 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1 від 14.04.2014 р. зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 46095,22 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 11701 від 14.04.2014р..

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який позовні вимоги задовольнив та скасував оскаржені рішення відповідача, враховуючи наступне.

Суд встановив, що під час першої перевірки виявлено заниження суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 26017,26 грн., в той час як в акті перевірки другої, що проведена у лютому 2014р., встановлено заниження на суму 47134,02 грн.. В той же час, в оскарженій вимозі про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1 від 14.04.2014 р. зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зазначається сума в розмірі 46 095,22 грн.. що суперечить встановленій сумі донарахування згідно актів перевірки.

Як вказував відповідач, причиною донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності та донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є те, що позивачем не надано документальне підтвердження транспортування товарно-матеріальних цінностей від постачальників у 2011 р. та те, що позивачем до складу витрат в декларації про майновий стан і доходи віднесена сума в розмірі 47647,39 грн. за товари, що відвантаженні постачальниками на склад позивача, але розрахунки за цей товар з постачальниками до кінця 2012 р. не проводилися.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.7. "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р. (надалі - Положення № 88), первинні документи складаються на бланках типових форм затверджених Мінстатом України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами та відомствами України.

Відповідно до 2.1. Положення № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Відповідно до 2.2. Положення № 88 первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Колегія суддів вважає, що позивачем підтверджено факт здійснення господарських операцій з поставки продукції згідно наданих первинних документів та факт подальшої реалізації придбаної продукції покупцям (надавалися та досліджувалися: книга обліку доходів і витрат, видаткові та податкові накладні, звіти взаєморозрахунків з покупцями, звіти про продаж товарів, звіти про партії товарів)

Судом першої інстанції встановлено відповідність наданих позивачем первинних документів вимогам ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відтак дані документи мають силу первинних та підтверджують рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, з чим погоджується і колегія суддів.

Висновки відповідача про те, що позивачем до складу витрат в декларації про майновий стан і доходи віднесена сума в розмірі 47647,39 грн. за товари, що відвантаженні постачальниками на склад позивача, але розрахунки за цей товар до кінця 2012 р. не проводилися, спростовуються фактом оплати за товар, докази чого було надано позивачем (банківські виписки про оплату).

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправність донарахування відповідачем позивачу податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2014 року у справі № 804/7973/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 28.08.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак