Справа № 22-а-21672/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Олійника В.1.

суддів: Голуб С.А., Данілова О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква па постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду У країни у м. Біла Церква Київської області про зобовязання виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».-

іі С Т U і і О Ь И *;і

В січні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим. що вона мас статус дитини війни відповідно до Закону у країни Піно соціальний захист дітей війни», згідно якого їй повинна виплачуватись соціальна допомога в розмірі 30 відсотків мінімальної пенси за віком, але в порушення вимог діючою законодавства відповідачем ця допомога виплачується в значно меншому розмірі. А і ому позивач проспить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов язати відповідача виплати і и па и користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 рік в сумі 1290.60 грн.. за 2007 рік - в сумі 1453.71 гри., за 2008 рік - в сумі 11 58.60 гри., включаючи 2000 рік.

її суді позивач у точніша позовні вимог и і просила суд визнати відмову УПФУ у м. Білій Церкві щодо нарахування та виплати вказаної соціальної допомоги неправомірною і а зобов'язати відповідача провести їй нарахування та виплату вказаної допомоги за період з січня 2009 року по 31 грудня 200.9 року, встановивши її на рівні 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2010 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни» у відсотках до розміру мінімальної пенсії за віком. Зобовязано відповідача провести нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого от. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірюй відсотків від визначеного законом розміру мінімальної пенсії за віком за період з 13 січня 2(4)9 року по 31 грудня 2009 року з врахуванням проведених виплат.

В апеляційній скарзі У ГІФУ у м. Білій Церкві просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняті, нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах Доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не під лягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закон) України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, то позивач перебуває на обліку в .УПФУ у м. Білій Церкві Київської області, о і римує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був внк.ч^ений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом З країни Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу і. пуншів 2-4. 6-8. 10-18. підпункту %7 пункту 19. пунктів 20-22. 24-34. підпунктів 1-6. 8-12 пункту 35. пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пуншу 3 розділ) 111 "Прикінцеві положення" Закону України Про державний бюджет на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Приймаючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконпими актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, яком)' делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей зіпни» і здійснити відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги. Дольки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даною спору, проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених па нього Обов язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи. постанова суду прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права. підстав для іі скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 198. 200. 205. 406 КАС України, колегія суддів. -

У X В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді