Справа № 195/912/15-а
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
27 серпня 2015 рокусправа № 195/912/15-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.
суддів: Юхименка О.В. Семененка Я.В.
за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,
представника відповідача Хрипко Л.А. ( довіреність від 17.08.2015)
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області
на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року в адміністративній справі № 195/912/15а ( 2а/195/630/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними,-
встановив:
Відповідач проти задоволення позову заперечував ( а.с.23-24).
Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.
Судове рішення обґрунтовано тим, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС». Крім того, Позивач має відповідні записи про період роботи в зоні ЧАЕС і у військовому квитку, та надав Відповідачу архівну довідку з Міністерства оборони. ( а.с.36-41)
Управління пенсійного фонду України в Томаківському районі, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки в архівній довідці щодо Позивача зазначено дні виїзду в зону тільки 05 та 19 січня 1987 року, то у нього відсутнє право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років, як це визначено приписами статті 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». ( а.с.42-43)
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник Відповідача УПФУ в Томаківському районі, вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити із підстав, у ній зазначених.
ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечував з огляду на безпідставність її доводів. Просив врахувати, що дійсно 05 та 19 січня 1987 року він виїздив на автомобілі безпосередньо у Чорнобиль, а всі інші дні, у тому числі з 01 по 23 січня 1987 року вони працювали у с.Ораному, про що і зазначено як у архівній довідці Міністерства оборони України та його військовому квитку.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та сторонами не спростовано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначений законом строк звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії зі зниженням віку на 08 років, як ліквідатор ЧАЕС, надавши при цьому ряд документів, у тому числі - посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕСІ у 1986-1987 роках 2-ї категорії серії НОМЕР_1 , та довідки і військовий квиток із зазначенням про період його роботи з 18.12.1986 по 23.01.1987 року в зоні відчуження ( с.Оране) по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( а.с.7, 11-18)
Рішенням УПФУ в Томаківському районі № 77 від 14.04.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з посиланням на те, що згідно наданих довідок період виїзду в зону відчуження лише 2 дні - 05,19 січня 1987 року, що не дає йому право на зменшення пенсійного віку для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». ( а.с.19,20)

Щодо фактичних обставин справи, встановлених судом, заперечень у сторін не виникало.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС». Крім того, Позивач має відповідні записи про період роботи в зоні ЧАЕС і у військовому квитку, та надав Відповідачу архівну довідку з Міністерства оборони.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та зроблений з дотриманням норм матеріального права. При цьому вважає за необхідне зазначити і наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, на 8 років для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Статтею 2 Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 2530-XII від 01.07.1992, визначено, що зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році;

Матеріалами справи підтверджено та УПФУ не спростовано, що ОСОБА_1 має посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» 2 категорії ( а.с.7)

Крім того, згідно з довідкою МО України, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС при військовій частині НОМЕР_2 ( с.Оране) з 18.12.1986 по 23.01.1987 року, та в наказах по виїздах в Чорнобиль дні виїзду 05 та 19 січня 1987 року( а.с.17,18)

Відповідний запис наявний і у військовому квитку Позивача, де, крім того, мається відмітка про те, що він має право на пільги, визначені Урядом ( а.с.13)

Відповідно до довідки підприємства, йому по довідці з Чорнобиля нараховувалась заробітна плата з урахуванням пільгової оплати за грудень 1986, січень 1987 років ( а.с. 16)

Вищевказані обставини УПФУ не спростовані, однак безпідставно не взяті до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії зі зниженням віку.

В той же час, відповідно до ст.. 4.2 Постанови ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року « Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсій у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, а на Відповідача покладено обов`язок, у разі необхідності, проводити зустрічні перевірки, а саме:

при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Підпунктом 5 пункту 2-1 вищевказаного Порядку визначено, що при призначенні пенсії за віком особа обов`язково має подати документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме -

посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Аналіз діючого законодавства свідчить про те, що коли у пенсійного органу виникають питання щодо неналежного оформлення необхідних для призначення пенсії документів, він вправі провести відповідну їх перевірку.

Однак Управлінням така перевірка проведена не була, а зразу прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії без належного обґрунтування, односторонньо і нерозсудливо.

В той же час, будь-яких претензій до наданого Позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії серії НОМЕР_1 у пенсійного органу не виникало.

Крім того, згідно з архівною довідкою МО України № 51/21231 від 24.12.1993 року ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС при військовій частині НОМЕР_2 ( с.Оране) з 18.12.1986 по 23.01.1987 року, та в наказах по виїздах в Чорнобиль дні виїзду 05 та 19 січня 1987 року( а.с.17)

Оскільки згідно вказаної довідки місцем дислокації військової частини, де перебував Позивач, у тому числі і з 01.01.1987 по 23.01.1987) , було с. Оране , яке відноситься до зони відчуження, то додаткове зазначення у вказаній довідці днів виїзду безпосередньо у Чорнобиль саме 05 та 19 січня, не спростовує того факту, що ОСОБА_1 не менше 14 днів у 1987 році працював у зоні відчуження.

Вказані обставини Відповідачем не спростовані та безпідставно не були враховані при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, що свідчить про його необґрунтованість та невідповідність приписам ч.3 ст.2 КАС України.

Не спростовані дані обставини і доводами апеляційної скарги, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205, 206 КАС України, суд,-

ухвалив:
Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року в адміністративній справі № 195/912/15а ( 2а/195/630/15) залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України у порядку та строки, передбачені статтею 212 КАС України.

У повному обсязі ухвалу складено 31 серпня 2015 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Я.В. Семененко