Справа № 803/99/15-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року Справа № 876/3155/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові апеляційну скаргу Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Рожищенської районної спілки споживчих товариств до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

26 січня 2015 року Рожищенська районна спілка споживчих товариств (далі - Рожищенська РССТ) звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила визнати протиправним та скасування рішення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ківерцівська ОДПІ) від 20 січня 2015 року за №1/189 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку. Також просила визнати неправомірними дії відповідача по виключенню з реєстру платників єдиного податку та зобов'язати інспекцію поновити позивача в цьому реєстрі.

Постановою від 25 лютого 2015 року Волинський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 20 січня 2015 року №1/189 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Також суд зобов'язав Ківерцівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області поновити Рожищенську районну спілку споживчих товариств у Реєстрі платників єдиного податку.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Ківерцівська ОДПІ подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на доводи податкового органу про те, що не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків. Крім того, суб'єкт господарювання, у якого статутний фонд не сформовано і який має одного або декілька засновників - юридичних осіб, що не є платниками єдиного податку, та/або неприбуткові організації (громадські, благодійні), не може застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Відповідач вважає, що анулювання реєстрації платника єдиного податку проведено у відповідності до вимог пункту 299.11 статті 299 ПК України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що Рожищенська РССТ 21 грудня 2012 року отримала свідоцтво платника єдиного податку серії А №027273 (а.с.10).

За наслідками проведеної камеральної перевірку податкової декларації платника єдиного податку за І, ІІ квартали та 9 місяців 2014 року, оформленої актом від 04 грудня 2014 року №360/1501/01744257 (а.с.12), Ківерцівська ОДПІ 20 січня 2015 року прийняла рішення за №1/189 про анулювання позивачу свідоцтва платника єдиного податку серії А №027273 (а.с.9).

Висновки податкового органу базуються на тому, що у відповідності до статуту Рожищенська РССТ об'єднує на добровільній основі п'ять споживчих товариств, з яких два перебуває на загальній системі оподаткування, статутний фонд райспоживспілки не сформований, а тому позивач підпадає під заборону перебування на спрощеній системі оподаткування, яка встановлена у підпункті 291.5.5 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України та стосується підприємства, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, перевищує 25 відсотків .

Крім того, на думку відповідача, спілка здійснює діяльність з управління іншими підприємствами, що також несумісне з перебування на спрощеній системі оподаткування (абзац 7 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не підпадає під встановлені підпунктом 291.5.5 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України обмеження на перебування на спрощеній системі оподаткування, оскільки у його статутному капіталі сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, становить менше ніж 25 відсотків.

Також суд вважає, що спілка не здійснює діяльність з управління іншими підприємствами.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, відповідно до пункту 291.2. статті 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3. статті 291 Податкового кодексу України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно із підпунктом 291.5.5. пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

Відносини, пов'язані зі створенням і діяльністю райспоживспілки регулюються Законом України ,,Про споживчу кооперацію" від 10 квітня 1992 року №2265-ХІІ, Законом України ,,Про кооперацію" від 10 липня 2003 року №1087-IV, іншими законодавчими актами України та нормативними актами Укркоопспілки.

Відповідно до статті 2 Закону України ,,Про кооперацію" споживчий кооператив (споживче товариство) - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для організації торговельного обслуговування, заготівель сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів.

Згідно із статтею 8 Закону України ,,Про споживчу кооперацію" споживчі товариства можуть на добровільних засадах об'єднуватися в місцеві спілки, Центральну спілку споживчих товариств України, і мають право вільного виходу з них.

Взаємовідносини між споживчими товариствами та їх спілками будуються на договірних засадах. Товариства можуть делегувати спілкам частину своїх повноважень та виконання окремих функцій.

Спілки споживчих товариств виходячи з делегованих їм прав можуть представляти і захищати інтереси споживчих товариств, їх членів та обслуговуваного населення у відповідних державних та інших органах, а також у міжнародних організаціях; подавати споживчим товариствам практичну допомогу в здійсненні господарської діяльності, впровадженні в практику досягнень науково-технічного прогресу, передового досвіду; проводити науково-дослідні і дослідно-конструкторські роботи, підготовку та підвищення кваліфікації кадрів; вирішувати господарські спори між організаціями і підприємствами споживчої кооперації; вести власну господарську діяльність, спрямовану на створення необхідної виробничої та соціальної інфраструктури споживчої кооперації.

Вищим органом управління спілки є з'їзд (конференція), який приймає статут, обирає розпорядчі, виконавчі та контрольні органи, вирішує інші питання діяльності спілки. Взаємодія і підпорядкованість розпорядчих, виконавчих та контрольних органів спілки визначається статутом.

Спілка визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу не заборонену чинним законодавством діяльність з дня її державної реєстрації. Вона не відповідає за зобов'язаннями споживчих товариств і не має щодо них розпорядчих функцій.

В контексті встановлених обставин справи, суд першої інстанції вірно виходив з того, що Законом України ,,Про споживчу кооперацію" не встановлено обов'язку формувати та визначати в установчих документах споживчої спілки розмір статутного капіталу та виділяти розмір часток її засновників (учасників).

Крім того, до моменту набрання чинності Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-IV, юридичні особи могли створюватись із формуванням статутного фонду або без його формування згідно із законодавством.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами та витребуванні з власної ініціативи докази та встановив, що згідно реєстраційної справи, оригінал якої суд дослідив в судовому засіданні, 14 вересня 2011 року уповноваженою службовою особою спілки була подана реєстраційна карта на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (форма №3) (а.с.77-79), у якій в якості засновків зазначено: 1) Доросинівське споживче товариство, розмір внеску до статутного фонду 139 600,00 грн.; 2) Вовнянське споживче товариство, розмір внеску 107 200,00 грн.; 3) Переспівське споживче товариство, розмір внеску 139 300,00 грн.; 4) Рожищенське споживче товариство, розмір внеску 139 300,00 грн..

До вказаної реєстраційної картки доданий статут позивача у редакції 2011 року (а.с.92-104). У пункті 2 цього статуту зазначені аналогічні розміри внесків до статутного капіталу, як і в реєстраційній картці (а.с.93). В пункті 41 статуту визначено, що загальна вартість неподільного громадського майна райспоживспілки визначає розмір її статутного капіталу і становить 525 400,00 грн. (а.с.101 зворот).

19 лютого 2012 року уповноваженою службовою особою позивача була надана реєстраційна карта на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (форма №3), у якій всі члени споживчого товариства були виключені з переліку засновників (а.с.106-109). Натомість, в якості одного засновника було зазначено ,,Члени спілки споживчих товариств (Рожищенське СТ, Вовнянське СТ., Доросинівське СТ, Переспівське СТ, Добродійка СТ) " з розміром 0,00 грн (а.с.110).

До реєстраційної картки додана постанова шостих зборів ради райспоживспілки від 23 березня 2012 року про затвердження змін та доповнень до статуту позивача (а.с.112), а також постанова від 23 грудня 2010 року про прийняття до спілки споживчого товариства ,,Добродійка" без зазначення конкретного розміру вступного внеску (а.с.120).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV ,,Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Оскільки будь-які рішення вищого органу управління спілки про розформування (зменшення) статутного капіталу в реєстраційній справі позивача відсутні, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо такого розподілу часток у статутному капіталі позивача: Доросинівське споживче товариство, розмір внеску 139 600,00 грн., що становить 26,58%; Вовнянське споживче товариство, розмір внеску 107 200,00 грн., що становить 20,40%; Переспівське споживче товариство, розмір внеску 139 300,00 грн., що становить 26,51%; Рожищенське споживче товариство, розмір внеску 139 300,00 грн., що становить 26,51%; споживче товариство ,,Добродійка", розмір внеску 0,00 грн., що становить 0%.

Відповідно до акту камеральної перевірки податкової звітності з єдиного податку від 24 грудня 2014 року №360/1501/01744257, на загальній системі оподаткування перебуває лише Вовнянське СТ та СТ ,,Добродійка". Тому загальний розмір часток цих осіб в статутному капіталі споживспілки становить 20,40 %.

Таким чином, у статутному капіталі позивача сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, становить менше ніж 25 відсотків, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що позивач не підпадає під обмеження на перебування на спрощеній системі оподаткування, які встановлені у підпункті 291.5.5 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу 7 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність з управління підприємствами.

Згідно Національного класифікатор України ДК 009:2010 ,,Класифікація видів економічної діяльност" під визначення ,,діяльність з управління підприємствами" підпадають наступні класи: 1) клас 64.20 ,,Діяльність холдингових компаній", який включає в себе діяльність холдингових компаній, тобто одиниць, які володіють активами (контрольним пакетом акцій) групи підприємств та чия основна діяльність полягає в управлінні власністю групи. Холдингові компанії цього класу не надають ніяких інших послуг компаніям, акціями яких вони володіють, тобто вони не керують і не управляють одиницями, акціями яких вони управляють;

2) клас 70.10 ,,Діяльність головних управлінь (хед-офісів) ", який включає спостереження й управління різними підрозділами компанії або підприємства; здійснення стратегічного й організаційного планування та прийняття рішень щодо ролі компанії або підприємства; встановлення оперативного контролю й управління щоденними операціями відповідних підрозділів. Цей клас включає діяльність: головних управлінь (хед-офісів); централізованих адміністративних офісів; корпоративних офісів; районних і регіональних офісів; допоміжних офісів з управління.

Дослідивши статут Рожищенської райспоживспілки від 2012 року, а також види економічної діяльності, які зазначені позивачем у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, суд першої інстанції встановив, що спілка не здійснює діяльність, яка пов'язана з управлінням підприємствами (підклас 74.15.0 КВЕД-2005), або діяльність холдингової компанії (клас 64.20 КВЕД-2010), або діяльність головних управлінь (хед-офісів) (клас 70.10 КВЕД-2010).

Позивач є засновником колективного підприємства ,,Кооператор" та підприємства райспоживспілки ,,Об'єднання підприємств громадського харчування", однак вказані обставини не свідчать про те, що основним видом діяльності спілки є саме управління цими підприємствами.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що Рожищенська РССТ не здійснює діяльність з управління іншими підприємствами, а тому

не підпадає під обмеження, встановленні абзацом 7 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу.

З огляду на викладене, апеляційний суд визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що Рожищенська районна спілка споживчих товариств не підпадає під обмеження перебування на спрощеній системі оподаткування, які встановлені в абзаці 7 підпункту 291.5.1, підпункті 291.5.5 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, а тому рішення Ківерцівської ОДПІ про анулювання свідоцтва платника єдиного податку є протиправним.

Апеляційна скарга не містить жодного доказу на просовування висновків суду першої інстанції, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає

Керуючись ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у справі № 803/99/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 11 вересня 2015 року.