Справа № 22-а-21136/11
Суддя: Карнаух В.В.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 10.3.3 (4) ОСОБА_1
Доповідач - Карнаух В.В ПОСТАНОВА
26 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Карнаух В .В.
суддів: Барильської А.П, ОСОБА_2,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради про визнання дій неправомірними , зобов'язання вчинити певні дії, -
У березні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу (наділі - УПСЗН) про визнання дій неправомірними , зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з травня 2006р. вона перебуває у відпустці й отримує щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в меншому розмірі, ніж встановлено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», що є порушенням норм чинного законодавства та її конституційних прав. У зв'язку із чим просила суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови перерахунку , нарахування , призначення та виплати щомісячної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_4 до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік; зобов'язати відповідача виплатити на її користь щомісячну допомогу по догляду за дитиною у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років , а саме недоплачені суми у розмірі 2989,81 грн.; стягнути з УПСЗН на її користь понесені судові витрати в сумі 309,89 грн.
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2009 року позов ОСОБА_4. задоволено частково.
Визнано дії УПСЗН по сплаті ОСОБА_4. державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в 2007 році у розмірі, що не відповідає вимогам закону - протиправними.
Стягнуто на користь ОСОБА_4М з УПСЗН суму недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в 2007 році у розмірі 2989,81 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 253,40 грн.
В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН ставить питання про скасування постанови суду та постановлення нової ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на рік й в розмірі, передбаченому ст. 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», при цьому кошти на виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з 01.11.2007 року в нього відсутні й оскільки законодавчо це питання не врегульовано, то він не є належним відповідачем по справі. Крім того, судом не враховано, що позивачем порушено строк позовної давності.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПСЗН підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 у звязку з народженням сина ОСОБА_5, 02 березня 2006 року, перебувала на обліку УПСЗН виконкому Саксаганської районної у місті ради та отримувала щомісячно соціальну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання протиправними дій УПСЗН щодо нарахування, призначення виплати позивачу щомісячної державної соціальної по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період за 2007 рік та зобовязуючи відповідача донарахувати та виплатити їй недоотриману за 2007 рік державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за вказаний період здійснювалась виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і заниженому розмірі.
Колегія суддів не може в повному обсягу погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягненн нею трирічного віку за 2007 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям дітьми» в редакції до 01.01.2008р., допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнені дитиною трьох років.
Пунктом 14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік який набрав чинності 01.01.2007 року, дію ч. 1 ст. 15 Закону України та п.З розділу V «Прикінцеві положення» «Про державну допомогу сімям з дітьми» зупинено на 20 рік та правовідносини врегульовані абз. З ч.2 ст. 56 Закону України «Про держави бюджет України на 2007 рік», відповідно до якого допомога по догляду за дитиною досягнення нею трирічного віку визначається як різниця між 50 відсотка прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячн сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткове мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у поряд встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абз. З ч. 2 ст. 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними, у звязку з чим було поновлено дію ст. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції до 01.01.2008р.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року -у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН, продовжуючи застосовувати приписи абз. З ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня по грудень 2007 року в розмірах нижчих ніж передбачено законодавством, що підтверджується довідкою відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції помилково визначив, що перерахунок позивачу слід проводити з 01 квітня 2007 року, оскільки датою початку перерахунку слід вважати - 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, по 31.12.2007 року - до кінця поточного року, відповідач повинен призначити, нарахувати і виплатити позивачу недотриману нею державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року № 13 «Деякі питання призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми», на підставі якої відповідачем за оспорюваний період нараховувалася позивачу державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суперечать як положенням ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», так і положенням ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», які мали пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобов'язань, встановлених ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Крім того, питання фінансування видатків на реалізацію програми виплати такої допомоги не є предметом розгляду цього спору.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги УПСЗН відносно того, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи. Отже, УПСЗН виконкому Саксаганської районної у місті ради є належним відповідачем у справі.

Колегія суддів зважує на доводи апеляційної скарги відповідача щодо не вирішення судом першої інстанції питання про пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Відповідно до ст. 99 КАС України в діючій на той час редакції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ст. 100 КАС України в діючій на той час редакції, передбачено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 02 березня 2009 року (а.с. 2), тобто з пропуском строку, встановленого ст. 99 КАС України відносно її вимог про визнання дій та бездіяльності відповідача протиправною щодо нарахування та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити на її користь зазначені виплати за 2007 рік.

Пропущений строк звернення до суду позивач поновити не просила, а відповідач в запереченнях на позов просив застосувати наслідки такого пропуску (а.с. 28).

Однак суд першої інстанції не врахував вищенаведеного й не застосував положень ст.ст. 99, 100 КАС України, дійшовши помилкового висновку про те, що позивач має право на задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови , відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанова суду не оскаржена. Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2009 року - скасувати та ухвалити нову постанову про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради про визнання дій неправомірними , зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: