Справа № 2а-9473/11/1270
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Захарова О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2012 року справа №2а-9473/11/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Старосуда М.І., суддів: Юрченко В.П., Чебанова О.О., при секретарі Мартакові О.А., за участю представника відповідача ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську, управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року по адміністративній справі № 2а- 9473/11/1270 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транспеле» до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську, управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.09.2011 року та стягнення з Державного бюджету України бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у сумі 196306 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 16.09.2011 року фахівцями ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську винесено податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 196306 грн., оскільки згідно Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ТОВ «Компанія «Транспеле» (третя та четверта ланка) не можливо підтвердити факт сплати до Державного бюджету ПДВ, а тому не можливо підтвердити факт надмірної сплати сум ПДВ ТОВ «Компанія «Транспеле».

Позивач вважає, що цей висновок ОСОБА_2 МДПІ у м. Луганську не відповідає вимогам п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх періодах постачальникам таких товарів (послуг). Факт такої сплати податку ТОВ «Компанія «Транспеле» підтверджується актом ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську від 12.09.2011 №577/23-616/13378964, згідно якого розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі. ТОВ «Компанія «Транспеле» до перевірки надало банківські виписки, платіжні доручення з штампом банку, що підтверджує дійсність оплати підприємством товару, а фактичне отримання позивачем товару (послуг) підтверджується видатковими накладними та актами виконаних робіт. Позивач зазначає, що відмова ОСОБА_2 міжрайонної держаної податкової інспекції у м. Луганську у бюджетному відшкодуванні у звязку з неможливістю підтвердити сплату ПДВ усіма суб'єктами ланцюга постачання товару є необґрунтованою, оскільки відсутність документального підтвердження сплати ПДВ чи за результатами аналізу даних Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань контрагентів на рівні ДПА України, попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару само по собі не впливає на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість при придбанні товару та заявлення до бюджетного відшкодування від'ємного значення з податку на додану вартість, оскільки Податковий кодекс України не ставить таке право платника податку в залежність від отримання підтвердження щодо належного виконання усіма постачальниками у ланцюгу постачання податкових зобов'язань зі сплати ними сум податку.

Позивач вважає, що фахівцями ОСОБА_2 міжрайонної держаної податкової інспекції у м. Луганську при винесенні рішення про відмову у бюджетному відшкодуванні 196306 грн. було невірне трактування положень п. 187.1 ст. 187 та п. 200.4 ст. 200 ПКУ, тому просив скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.09.2011 року та стягнути з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у розмірі 196306 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську № НОМЕР_1 від 16.09.2011 року та стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транспеле» бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у сумі 196306 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідачі звернулися до Донецького апеляційного адміністративного суду з апеляційними скаргами, в яких ОСОБА_2 міжрайонна державна податкова інспекція у м. Луганську просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, а управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області просило скасувати постанову суду в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у сумі 196306 грн. та відмовити в цій частині позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачем подано до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську податкову декларацію з податку на додану вартість із зазначенням від'ємного значення податку, що підлягає відшкодуванню на розрахунковий рахунок позивача за червень 2011 року у сумі 196 306 грн. та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у зазначеній сумі, оскільки залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду (рядок 24 податкової декларації звітного періоду) складається із сум ПДВ, які виникли у попередньому звітному періоді, тобто травні 2011 року у сумі 196 306 грн.

ОСОБА_2 міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Луганську в період з 30.08.2011 року по 05.09.2011 року проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Компанія «Транспеле» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за червень 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось у травні 2011 року, за результатами якої складено акт №577/23-616/13378964 від 12.09.2011 року.

З акту перевірки слідує, що в порушення п. 187.1 ст. 187, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України ТОВ «Компанія «Транспеле» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2011 року на суму 196 306 грн., оскільки неможливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ по ланцюгу постачання товарів (послуг) до виробника продукції або імпортера, а також факт надмірної сплати суми ПДВ по ланцюгам постачання до Державного бюджету України.

ОСОБА_2 міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Луганську на підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 16.09.2011 року про зменшення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2011 року на суму 196 306 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, сума бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 196 306 грн. виникла в результаті здійснення позивачем господарської діяльності у травні 2011 року з ТОВ «Золотий екватор», ПАТ «ЛНП», ТОВ «ЛАА Транс», ТОВ «НК Артеміда ЛТД», з якими було укладено договори:

- з ТОВ «ЛАА Транс» від 02.01.2008 №02/01/03 ПЗЧ/2/5 купівлі-продажу запасних

частин транспортних засобів та договір поставки дизельного палива від 01.04.2010 №ПГМ/2/38, згідно якого ТОВ «ЛАА Транс» поставило позивачу дизельне паливо на загальну суму 430 265,10 грн., у тому числі ПДВ 71710,85 грн.;

- з ПАТ «Лисичанськнафтопродукт» від 28.04.2011 №338 ПГМ/2/42, згідно якого ПАТ «Лисичанськнафтопродукт» поставило паливно-мастильні матеріали та запчастини до автотранспорту на загальну суму 525 696,18 грн., у тому числі ПДВ 87616,03 грн.;

- з ТОВ «НК Артеміда ЛТД» від 16.05.2011 ПГМ/2/43, згідно якого ТОВ «НК Артеміда ЛТД» поставило позивачу бензин та дизельне паливо на загальну суму 1 034 565 грн., у тому числі ПДВ у сумі 172 427,50 грн.;

- з ТОВ «Золотий екватор» від 01.04.2011 №СК11 купівлі-продажу паливно-

мастильних матеріалів з використанням пластикових старт-карт на АЗС, згідно якого ТОВ

«Золотий екватор» поставило позивачу дизельне паливо та бензин на загальну суму 1315628,64 грн., утому числі ПДВ 219 271,44 грн.

Посилання відповідача, що у ланцюгу постачання з ТОВ «Золотий екватор» ліквідовано ТОВ «Вест-Табакко-Груп» (третя ланка в ланцюзі постачання) колегія суддів не приймає до уваги, оскільки державну реєстрацію цього підприємства було скасовано 21.07.2011 року, тобто після укладення усіх господарських угод.

Отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей та фактичну сплату позивачем - отримувачем товарів сум податку на додану вартість в ціні товару постачальникам таких товарів, які включені до складу податкового кредиту податкових декларацій з податку на додану вартість за червень 2010 року, підтверджується копіями: податкових накладних, видаткових накладних, платіжних доручень, товарно-транспортних накладних, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних, актів приймання - передачі товарно-матеріальних цінностей.

Згідно Довідки АА №431713 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основними видами діяльності ТОВ «Компанія «Транспеле» є: діяльність автомобільного вантажного транспорту; виробництво продуктів нафтоперероблення; технічне обслуговування та ремонт автомобілів; оптова торгівля паливом; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого

асортименту; діяльність автомобільного регулярного транспорту.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем укладалися договори з метою здійснення своєї основної господарської діяльності, визначеної у статуті, тобто товарно-матеріальні цінності придбавалися позивачем для використання у господарській діяльності.

А відсутність документального підтвердження сплати ПДВ або даних Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань контрагентів на рівні ДПА України, попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару само по собі не впливає на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість при придбанні товару та заявлення до бюджетного відшкодування від'ємного значення з податку на додану вартість, оскільки Податковий кодекс України не ставить таке право платника податку в залежність від отримання підтвердження щодо належного виконання усіма постачальниками у ланцюгу постачання податкових зобов'язань зі сплати ними сум податку.

Отже, несплата ПДВ продавцем і його постачальниками сама по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту або відмови у відшкодуванні зазначеного податку покупцю, який відніс до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену продавцю разом із ціною товару (послуги).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на реальний характер господарських операцій з придбання товарів з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності і, що, оскільки чинним законодавством України на покупця товару - платника податку не покладено обов'язку при формуванні податкового кредиту на заявлені суми від'ємного значення до бюджетного відшкодування перевіряти дотримання постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства зі сплати податкових зобов'язань до бюджету, тому у відповідача не було підстав для зменшення ТОВ «Компанія «Транспеле» сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, що є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції спір в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську № НОМЕР_1 від 16.09.2011 року по суті вирішений вірно, доводи апеляційної скарги податкового органу не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги податкового органу відсутні.

Однак, щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транспеле» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у сумі 196306 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Порядок бюджетного відшкодування податку на додану вартість визначений Податковим кодексом України, який діє з 01.01.2011 року.

Так, відповідно до п.200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п.200.10-11 ст. 200 Податкового кодексу України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України, який тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Отже, Податковим кодексом України передбачено не право, а обовязок органу державної податкової служби після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у сумі 196306 грн. заявлено передчасно, оскільки ще не настав строк подання органом державної податкової служби до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а тому права позивача в цій частині на день прийняття постанови не порушені.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції спір в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транспеле» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у сумі 196306 грн. вирішений з порушенням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області спростовують висновки суду першої інстанції, що є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування в цій частині постанови суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську № НОМЕР_1 від 16.09.2011 року підлягає залишенню без змін, а постанова цього суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транспеле» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у сумі 196306 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року по адміністративній справі № 2а- 9473/11/1270 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року по адміністративній справі № 2а- 9473/11/1270 задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року по адміністративній справі № 2а- 9473/11/1270 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транспеле» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у сумі 196306 грн. скасувати.

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транспеле» до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську, управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області про стягнення з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транспеле» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2011 року у сумі 196306 грн. відмовити.

В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року по адміністративній справі № 2а- 9473/11/1270 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі з 16.03.2012 року.

Головуючий М.І. Старосуд

Судді В.П. Юрченко

ОСОБА_4