Справа № 2а-60/10
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2011 р. Справа № 37410/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

при секретарі судового засідання Наконечній М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора Рахівського району Закарпатської області на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2010 року у справі за його позовом в інтересах ОСОБА_1 до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА :

05 березня 2010 року прокурор Рахівського району Закарпатської області (далі прокурор) звернувся до суду з позовом, у якому просив поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області (далі Водицька сільська рада), звільнену з роботи розпорядженням Водицького сільського голови ОСОБА_2 № 69 від 07.10.2009 року на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2010 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить зазначену постанову скасувати, а справу повернути на новий розгляд, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно видав наказ № 69 від 07.10.2009 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи за п.1 ст. 36 КЗпП України після подання нею того ж дня заяви про відкликання своєї первісної заяви від 24.09.2009 року про звільнення з роботи за згодою сторін та в останній день двотижневого строку попередження працівником роботодавця про припинення трудових відносин, що є порушенням вимог ст. 38 КЗпП України. Просить врахувати, що у журналі руху трудових книжок сільської ради не зазначено, коли саме ОСОБА_1 отримала на руки трудову книжку.

Під час апеляційного розгляду справи представник відповідача вимоги апелянта заперечив, просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає судовому розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову прокурора, суд виходив із того, що Водицький сільський голова з дотриманням вимог закону задовольнив заяву ОСОБА_3 про її звільнення з посади головного бухгалтера сільської ради за згодою сторін та правомірно прийняв розпорядження № 69 від 07.10.2009 року. Крім того, адміністративний позов про поновлення ОСОБА_1 на роботі заявлено прокурором з істотним пропущенням встановленого ст. 233 КЗпП України строку звернення до суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом, 24 вересня 2009 року ОСОБА_1 на адресу голови Водицької сільської ради було подано власноручно написану заяву про звільнення з посади головного бухгалтера сільської ради за згодою сторін у звязку із сімейними обставинами, без зазначення запропонованої дати такого звільнення (вх. № 205, а.с. 4).

Розглянувши вказану заяву, сільський голова ОСОБА_2 своєї резолюцією від 24.09.2009 року погодив її звільнення на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України з 08.10.2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи і визнається сторонами, зазначена дата обумовлювалася сторонами необхідністю оформлення та здачі ОСОБА_1 бухгалтерських звітів.

Розпорядженням Водицького сільського голови № 69 від 07.10.2009 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за згодою сторін та припинено її повноваження на посаді головного бухгалтера Водицької сільської ради з 08.10.2009 року.

Перевіривши законність вказаного рішення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що при його винесенні сільський голова діяв на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і чинними законами України, тобто правомірно, а тому підстав для визнання його протиправним та скасування немає.

Покликання апелянта на його прийняття після подання ОСОБА_1 того ж дня заяви про відкликання своєї первісної заяви від 24.09.2009 року до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи, відповідно до яких така заява 07.10.2009 року була передана на пошту і фактично отримана Водицькою сільською радою лише наступного дня (вх. № 210 від 08.10.2009 року, а.с. 67).

Крім того, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що анулювання попередньо досягнутої домовленості про припинення трудових відносин за згодою сторін у подальшому можлива виключно за взаємною згодою працівника та власника або уповноваженого ним органу. Тому, з урахуванням відсутності згоди голови Водицької сільської ради на скасування попередньої домовленості з ОСОБА_1 про її звільнення з посади головного бухгалтера сільської ради на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, заява останньої від 07.10.2009 року про відкликання своєї ж заяви від 24.09.2009 року автоматично не мала відповідних правових наслідків.

Також колегія суддів приходить до переконання, що при відсутності у заяві працівника про його звільнення з роботи вказівки на те, що він попереджує власника або уповноважений ним орган про припинення трудових відносин через два тижні (ст. 38 КЗпП України), і при згоді власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір до закінчення двотижневого строку, слід вважати, що сторони досягли угоди як про припинення трудових відносин, так і про дату їх припинення.

Підстав для застосування при розгляді справи положень ст. 38 КЗпП України, так само як і неврахування заяви ОСОБА_1 про її звільнення з роботи за угодою сторін колегія суддів не вбачає.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про недотримання прокурором встановленого ст. 233 КЗпП України спеціального строку звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, що згідно із ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, що була чинною на час подання позовної заяви, є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Відтак, подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу прокурора Рахівського району Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2010 року у справі № 2а-60/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Ухвала у повному обсязі складена 03 лютого 2011 року.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_4