Справа № 2а-9317/10/1270
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Петросян К.Є.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 року справа №2а-9317/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковенка М.М.

суддів Ханової Р.Ф. , Гайдара А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 фінансів України, Територіального управління Державної судової адміністрації Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11.01.2011 року по адміністративній справі № 2а-9317/10/1270 за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, ОСОБА_2 фінансів України, третя особа Державне казначейства України про визнання незаконною бездіяльності центральних органів виконавчої влади, зобов'язання вчинити певні дії по заробітній платі, довічному грошовому утриманню, вихідної допомоги та доплати за почесне звання «Заслужений юрист України», -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11.01.2011 року позовні вимоги були задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області щодо не проведення перерахунку заробітної плати і щомісячного грошового утримання ОСОБА_3 з 19.08.2009 по 31.03.2010 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 в редакції станом на 31.12.2005, та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу з зазначенням розміру заробітної плати виходячи із 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та надбавки за почесне звання «Залужений юрист України»; не проведення перерахунку вихідної допомоги за 29 років роботи на посаді судді.

Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо невжиття заходів з повного фінансування заробітної плати і щомісячного грошового утримання ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року по 31 березня 2010 року з розрахунку посадового окладу та грошового забезпечення в розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, надбавки за почесне звання «Залужений юрист України» і вихідної допомоги за 29 років роботи на посаді судді.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 фінансів України, щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати і щомісячного грошового утримання ОСОБА_4 з 19 серпня 2009 року по 31 березня 2010 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, надбавки за почесне звання «Залужений юрист України» і вихідної допомоги за 29 років роботи на посаді судді.

Зобовязано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області провести перерахунок ОСОБА_4 з 22 травня 2008 року - 31 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, надбавки за почесне звання «Залужений юрист України», а з 19 серпня 2009 року по 31 березня 2010 року перерахунок заробітної плати і щомісячного грошового утримання, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат і вихідної допомоги за 29 років роботи на посаді судді.

Зобовязати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області провести перерахунок ОСОБА_4 з 22 травня 2008 року та 31 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, надбавки за почесне звання «Залужений юрист України», а з 19 серпня 2009 року по 31 березня 2010 року перерахунок заробітної плати і щомісячного грошового утримання, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат і вихідної допомоги за 29 років роботи на посаді судді встановлених Законом на момент проведення виплат.

Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обовязкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу.

Зобовязано ОСОБА_2 фінансів України профінансувати вказані виплати.

Зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Луганській області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, надбавки за почесне звання «Залужений юрист України», а з 19 серпня 2009 року по 31 березня 2010 року заробітної плати і щомісячного грошового утримання, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 19.08.2009 по 31 березня 2010 року, вихідної допомоги за 29 років роботи на посаді судді з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Луганській області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати виплат різниці вихідної допомоги за 29 років роботи на посаді судді.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 фінансів України та Територіальне управління ДСА в Луганській області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Доводить, що рішення суду суперечить нормам бюджетного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження з врахуванням приписів частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на те, що жодна з осіб, яки беруть участь у справі не прибула у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_4 працював суддею Первомайського міського суду Луганської області з 09.02.1981 року. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 18.02.2010 року №1912-IV «Про звільнення суддів», звільнений з посади судді 31.03.2010 у відставку.

12.12.2007 року Указом Президента України позивачу було присвоєно почесне звання «заслужений юрист України». Наказом ТУ ДСА в Луганській області від 08.09.2008 року №501/к позивачу встановлено надбавку за почесне звання «Заслужений юрист України» з 01.01.2008 року на підставі заяви позивача. Надбавка за почесне звання «Залужений юрист України» є обовязковою виплатою і повинна бути врахована при визначенні розміру заробітної плати суді.

Як встановлено судом першої інстанції, заробітна плата позивача обчислювалася, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати протягом спірного періоду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно Конституцією України та законами України, якими гарантовано незалежність і недоторканість суддів (частина перша статті 126 Конституції України). А згідно з частиною першою статті 130 Основного Закону, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Діяльність позивача як судді, є публічною службою в розумінні пункту 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, спір повязаний з проходженням публічної служби, вирішення якого правомірно здійснене за правилами наведеного кодексу, виходячи з компетенції адміністративних судів встановленої пунктом 2 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Закон України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року (далі Закон № 2862-ХІІ) визначає статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Колегія суддів погоджує правові позиції суду першої інстанції стосовно того, що заробітна плата судді, як складова його матеріального та соціально-побутового забезпечення, є елементом статусу судді.

Відповідно до частин 1, 2 статті 44 Закону України «Про статус суддів» заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на рівні Закону посадові оклади професійних суддів не встановлювались, а тому на реалізацію цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці суддів», яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року, було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21липня 2005 року № 614 «Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці» Донецька область за оплатою праці віднесено до групи «поза групою».

Таким чином, відповідно до додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 з 01 січня 2006 року посадовий оклад судді апеляційної інстанції Донецької області становить 9,5 розмірів мінімальних заробітних плат.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31 грудня 2005 року затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме: постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року дана постанова окружного суду залишена без змін, однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято, а тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що постанова Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність з 19 серпня 2009 року.

Згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Частиною 2 статті 14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для здійснення перерахунку заробітної плати судді з 19 серпня 2009 року.

Колегія суддів звертає увагу, що з цього моменту позивач має право на стягнення (доплату) заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, перерахунок якої, у зазначеному періоді та по час прийняття рішення не проводився. Тобто розрахунок посадового окладу судді необхідно проводити виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 19 серпня 2009 року з послідовним збільшенням відповідно до статті 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 № 835-VI та Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI, який складає з 1 листопада 2009 року в розмірі 744 грн., з 1 січня 2010 року в розмірі 869 грн., з 1 квітня 2010 року 884 грн., а з 1 липня 2010 року 888 грн. Не проведення перерахунку та виплати заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, починаючи з 19 серпня 2009 року, є звуженням його законного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади, що порушує фундаментальний принцип поділу влади, як демократичної організації держави в розумінні ст. 6 Конституції України.

Відповідно до частини 4 статті 44 Закон України "Про статус суддів" суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Законом України № 107 від 28 грудня 2007року (набрав чинності з січня 2008 року) частина 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» викладена в редакції згідно якої, змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, однак не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадових окладів з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи. Зазначена зміна визнана неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №10-рп/ 2008 від 22 травня 2008 року.

Зазначена норма частини 4 статті 44 Закону України проіснувала з 1 січня по 22 травня 2008 року, за цей період підстави для донарахування заявленої до стягнення заробітної плати відсутні.

З дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України, а саме з 22 травня 2008 року відновлена попередня норма закону, яка покладена в основу позовних вимог. Враховуючи зазначене, позивач має право на оплату праці виходячи з посадового окладу за принципом встановленого співвідношення до Голови Верховного Суду України та голови суду в якому працює суддя.

Факт недоплати визначених у позовній заяві сум апелянтами не спростовується, доказів формування бюджетного запиту в обсягах визначених нормами частини 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» не надано як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження.

Право на отримання певного грошового забезпечення та можливість цього отримання за певні періоди наведено у рішенні вище.

ОСОБА_2 фінансів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади зокрема із забезпечення реалізації єдиної державної фінансової, бюджетної, податкової, митної політики, політики у сфері державного внутрішнього фінансового контролю. Діє на підставі Положення про ОСОБА_2 фінансів України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2006 року № 1837, яким затверджені права, обовязки та функції міністерства.

Аналіз приписів зазначеного положення, а також норм Бюджетного кодексу України, зокрема його статей 7, 23, 35, 51, доводять що ОСОБА_2 фінансів України, як учасник бюджетного, процесу жодним чином не відповідає перед позивачем, на ньому не лежить відповідальність по нарахуванню, та виплаті заробітної плати позивачу.

Загальний бюджетний запит формує Державна судова адміністрація України і подає його до ОСОБА_2 фінансів України. ОСОБА_2 фінансів України проводить аналіз бюджетного запиту, поданого головним розпорядником бюджетних коштів, з точки зору його відповідності меті, пріоритетності, а також ефективності використання бюджетних коштів. На основі результатів аналізу міністр фінансів України приймає рішення про включення опрацьованого бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету України.

ОСОБА_2 фінансів України полягає у доведенні до головних розпорядників, у тому числі Державної судової адміністрації України, лімітних довідок про бюджетні асигнування, у тижневий строк після опублікування Закону «Про Державний бюджет України». Лімітна довідка містить затверджені бюджетні призначення та їх помісячний розподіл. Відповідно до наданих лімітних довідок уточнюються показники витрат на рік. Після одержання лімітних довідок Державна судова адміністрація України у дводенний строк подає ОСОБА_2 фінансів України уточнені проекти зведених кошторисів і зведених планів асигнувань. ОСОБА_2 фінансів надсилає Державному казначейству для реєстрації, обліку та виконання затверджений розпис Державного бюджету.

Стосовно джерела виплати суд зазначає наступне. Зобовязаною особою перед позивачем є держава, джерелом виплати коштів - Державний бюджет України. В Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету. Вона включає розрахункове-касове обслуговування розпорядників, контроль бюджетних повноважень розпорядників коштів, бухгалтерській облік і звітність про виконання Державного бюджету. Порядок виконання Державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів Державного бюджету, затверджений наказом Державного казначейства України від 25 травня 2004 року № 89.

В межах спірних відносин стягнення недоотриманих коштів можливо безпосередньо з Державного бюджету України шляхом встановлення факту недофінансування заявлених до отримання коштів.

Як вбачається з матеріалів справи недоплачені кошти не виплачувались внаслідок того, що вони не були нараховані. В свою чергу, не нарахування відбулось внаслідок проведення розрахунків бюджетного запиту суду без застосування норм частини 2 статті 44 Закону України «Про статус суддів».

В межах спірних відносин позивач та суд першої інстанції помилково змішали відносини публічної служби та бюджетні правовідносини, які відрізняються не тільки складом учасників але й їх характером.

Заробітну плату судді (грошове утримання), в тому числі позивачу, здійснює суд, як бюджетна установа, яка, у свою чергу, є розпорядником бюджетних коштів другого рівня. Недофінансування певної бюджетної установи веде до спору в межах бюджетних відносин.

Таким чином, підтримуючи наявність обєкту порушеного права, колегія суддів вважає, що стосовно апелянтів неправильно обраний спосіб судового захисту, що є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів не приймає правову позицію позивача, засновану на аналізі норм бюджетного законодавства, з огляду на те, що позивач не є учасником бюджетного процесу.

Визнання протиправною бездіяльності територіального управління Державної судової адміністрації стосовно неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу позивача із зазначенням певного розміру заробітної плати не узгоджується з нормами бюджетного законодавства, оскільки територіальне управління Державної судової адміністрації України зазначених змін стосовно кожного судді не проводить. За інформацією територіального управління Державної судової адміністрації України, розрахунок заробітної плати позивачу здійснювався з дотриманням розмірів, наведених додатком № 6 до Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 3 вересня 2005 року.

Колегія суддів зазначає, що наведене управління не надало доказів дотримання формування бюджетних запитів відповідно до частини 2 статті 44 Закону України «Про статус суддів», що спричинило формування загального бюджетного запиту с порушенням приписів зазначеного закону. Разом з тим, зазначене управління, як і Державна судова адміністрація України, зобовязані були виконувати постанову Кабінету Міністрів України, однак підпорядкована залежність цих органів жодним чином не повинна впливати на зменшення конституційних гарантій позивача як судді.

Неправильне обрання способу відновлення порушеного права, заявлення до стягнення сум з органу, а не з Державного бюджету України, позбавляє можливості відновити порушене право шляхом стягнення з Державного бюджету належних позивачеві коштів.

Крім того, частина вимог вирішена судом першої інстанції під умовою, що суперечить положенням законності та обґрунтованості судового рішення закріплених статтею 159 КАС України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 2, 17, 24, 128, 184, 185, 195, 195-1, 197, 198, 199, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 фінансів України, Територіального управління Державної судової адміністрації Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11.01.2011 року по адміністративній справі № 2а-9317/10/1270 задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2011 року у справі № 2а-9317/10/1270 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, ОСОБА_2 фінансів України, третя особа Державне казначейства України про визнання незаконною бездіяльності центральних органів виконавчої влади, зобов'язання вчинити певні дії по заробітній платі, довічному грошовому утриманню, вихідної допомоги та доплати за почесне звання «Заслужений юрист України відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий М.М. Яковенко

Судді Р.Ф. Ханова

ОСОБА_5