Справа № 2а-2652/10/0370
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 р. Справа № 35916/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Волинської обл. на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2010р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Волинської обл. про визнання протиправним і скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А:

04.10.2010р. позивач ОСОБА_2 підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції /ОДПІ/ Волинської обл. № /911 від 14.09.2010р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 9090 грн. (а.с.4-6).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2010р. заявлений позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення ОСОБА_1 ОДПІ № /911 від 14.09.2010р. про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 9090 грн. (а.с.44-47).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 ОДПІ, яка покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення по справі, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.50-52).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою виявлено факт відсутності ведення обліку позивачем тютюнових виробів на суму 4545 грн. за місцем їх зберігання та реалізації, що є порушенням п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; за результатами вказаної перевірки апелянтом правомірно і з дотриманням вимог закону прийнято спірне рішення.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Як слідує з матеріалів справи, 31.05.2009р. працівниками Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів у Волинській обл. проведено позапланову перевірку магазину-складу по вул.Галана, 2-В в м.Нововолинськ Волинської обл., який належить СПД ОСОБА_3 щодо додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, по результатам якої складено ОСОБА_4 перевірки № 0183/03/19/23/НОМЕР_1 від 31.05.2009р. (а.с.10-11).

ОСОБА_4 зафіксовано порушення позивачем зокрема, вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», які полягають у незабезпеченні веденні обліку тютюнових виробів за місцем їх зберігання та реалізації.

На підставі вказаного ОСОБА_4 відповідачем ОСОБА_1 ОДПІ винесено рішення № /911 від 14.09.2010р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 9090 грн. (а.с.9).

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відомість до ОСОБА_4 перевірки від 31.05.2010р. складена без зазначення всіх даних відповідно до встановленої форми, через що інформація щодо кількості та вартості товарних запасів визначена з порушенням порядку заповнення відомості; під час перевірки ревізорами не досліджувалися жодні бухгалтерські документи щодо оприбуткування тютюнових виробів; позивачем надано витяг з Книги обліку доходів і витрат, відповідно до якого партія цигарок на суму 4545 грн. відображена у такій, в подальшомку товари розміщені на складі, що підтверджується накладною; дія Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не поширюється на позивача, а тому санкції, які передбачені ст.21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не можуть бути застосовані до СПД ОСОБА_3

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст.15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно законодавством України.

Вимогами п.12 ст.3 цього Закону передбачено, що субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобовязані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особам, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до пунктів 1, 3, 5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємоповязаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Як слідує із змісту ОСОБА_4 перевірки і складеного до нього додатку, позивачем було представлено до реалізації товар, на який під час проведення перевірки в місці його реалізації та зберігання були відсутні прихідні документи (а.с.10-22).

ОСОБА_4 документи позивачем під час перевірки не надавалися, з виявленим порушенням останній погодився, що підтвердив своїм підписом, при цьому зауважень до дій ревізорів не висловлював.

За таких обставин податковий орган прийшов до вірного висновку про порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В частині доводів апелянта колегія суддів враховує, що згідно приписів чинного законодавства в момент реалізації товарів субєкт господарювання зобовязаний забезпечити облік вказаних товарів за місцем їх реалізації, підтвердженням чого слід вважати наявність первинних документів (прихідних накладних і накладних внутрішнього переміщення тощо) в місці реалізації товарів.

Під час судового розгляду сторонами не спростовано факту відсутності в місці реалізації та зберігання тютюнових виробів первинних документів щодо придбання або внутрішнього переміщення товарів, при цьому твердження про перебування цих документів в офісі позивача не можуть вважатися обставинами, які спростовують факт виявленого порушення.

Також не знаходять свого підтвердження обставини усунення ревізорів від дослідження бухгалтерських документів на тютюнові вироби, неврахування таких під час складання акта перевірки, оскільки такі документи не відображені в матеріалах перевірки, про їх надання в своїх поясненнях, зафіксованих в акті перевірки, не вказав позивач; окрім цього, такі дії ревізорів, які позивач вважає неправомірними, не оскаржувалися останнім у встановленому порядку.

Також критично колегія суддів оцінює подальше представлення первинних документів на тютюнові вироби, які зафіксовані в додатку до акту перевірки, оскільки такі були надані лише під час судового розгляду справи; після проведення перевірки і до прийняття оскаржуваного рішення позивач не був позбавлений можливості скерувати копії необхідних прихідних документів до контролюючого органу, який призначив перевірку, для їх врахування під час прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

В частині доводів позивача про порушення ревізорами податкового органу порядку проведення перевірки колегія суддів враховує, що такі матеріалами справи не підтверджуються.

Щодо відображення обліку товарів у Книзі обліку доходів і витрат колегія суддів зазначає, що зміст записів до останньої не дає можливості визначити перелік товарів, їх кількість та найменування, оскільки в такій зазначається лише номер і дата накладної (а.с.29-38).

Також позивачем надано витяг з Книги обліку доходів і витрат, з якого слідує ведення записів в електронному варіанті, що не унеможливлює внесення відповідних змін до такої в будь-який момент.

Стосовно правильності застосування штрафних (фінансових) санкцій за виявлене порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» колегія суддів керується змістом ст.21 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якої до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки вартість необлікованих товарів склала 4545 грн., тому відповідачем підставно застосовані штрафні санкцій у розмірі 9090 грн. (4545 грн. х 2).

Оцінюючи в сукупності вищевказані норми законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про визнання протиправним і скасування рішення ОСОБА_1 ОДПІ № /911 від 14.09.2010р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 9090 грн. є безпідставними, через що заявлений позов не підлягає до задоволення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявлених вимог з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Волинської обл. задоволити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2010р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Волинської обл. про визнання протиправним і скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_5