Справа № 2а-262/10
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. Справа № 27757/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської обл. від 05.05.2010р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл., інспектора ДПС Львівського взводу БДПС ДАІ (для ОДДЗ) при ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_2, третя особа ВДАІ з ОАТ м.Червоноград та АТІ при ГУ МВС України у Львівській обл., про визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.07.2009р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ВС № 054072 від 07.07.2009р., винесену інспектором ДПС ОСОБА_2, про стягнення штрафу в розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КУпАП (а.с.1-2).

Постановою Червоноградського міського суду Львівської обл. від 05.05.2010р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.19-20).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.27-30).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення складена без дотримання Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затв. наказом МВС України № 77 від 26.02.2009р.; при складанні протоколу апелянта не було ознайомлено з його правами та обовязками, останній складений не уповноваженою особою, неповно та без урахування всіх обставин справи, які в сукупності вказують на відсутність вчинення обгону зі сторони апелянта ближче ніж за 30 м перед пішохідним переходом. Також постанова про накладення штрафу прийнята необґрунтовано, без врахування особи порушника, його матеріального стану та інших обставин, які слід враховувати згідно вимог ст.33 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, о 17 год. 20 хв. 07.07.2009р., керуючи легковим автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул.Івасюка навпроти будинку № 9 в м.Червонограді Львівської обл., позивач здійснив обгін іншого транспортного засобу ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, чим допустив порушення правил обгону згідно вимог п.14.6 «в» ПДР України.

Вказані обставини стверджуються складеним протоколом про адміністративне правопорушення, при цьому від дачі письмових пояснень під час складання вказаного протоколу позивач відмовився (а.с.3).

На підставі наведеного, інспектором ДПС Львівського взводу БДПС ДАІ (для ОДДЗ) при ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ВС № 130020 від 07.07.2009р., згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.4).

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно, матеріалами справи стверджується факт порушення позивачем ПДР, затв. постановою КМ України від 10.10.2001р.

Колегія суддів вважає наведені висновки такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у встановленому порядку і підписаний ОСОБА_1, о 17 год. 20 хв. 07.07.2009р., керуючи легковим автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул.Івасюка навпроти будинку № 9 в м.Червонограді Львівської обл., позивач здійснив обгін іншого транспортного засобу ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, чим допустив порушення правил обгону згідно вимог п.14.6 «в» ПДР України.

Складений на місці вчинення правопорушення протокол є належним і допустимим доказом, на його підставі відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Твердження апелянта щодо здійснення ним обїзду перешкоди руху маршрутного таксі, яке почало виїжджати на смугу його руху, через що він не міг бачити дорожній знак «Пішохідний перехід»; на проїжджій частині розмітка переходу є стертою і на асфальтовому покритті дороги не виділялася, колегія суддів оцінює критично, оскільки під час складання протоколу про вказані обставини позивач не зазначав; останній є жителем м.Червоноград, тривалий час має посвідчення водія, а тому мав можливість, із врахуванням дорожньої обстановки та досвіду керування транспортним засобом, не допустити порушення ПДР.

Доводи апелянта про допущені порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення штрафу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, вказані документи є належними доказами по справі, які дають можливість чітко та однозначно встановити всі обставини вчиненого правопорушення.

Покликання апелянта на неправомірні дії з боку інспектора ДПС, допущені під час складання вищевказаних документів, є необгрунтованими, оскільки апелянтом не вказані, які саме конкретні обставини мали б вплив на розмір накладеного адміністративного стягнення; також з приводу цих порушень ним не подавалися скарги на дії інспектора ДПС до органів ДАІ, прокуратури тощо.

Окрім цього, відповідно до ст.255 КУпАП протоколи про правопорушення, які передбачені ст.122 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, згідно ст.222 КУпАП розгляд такої справи за ч.2 ст.122 цього Кодексу належить до компетенції органу внутрішніх справ.

Отже, матеріалами справи стверджується факт недодержання ОСОБА_1 правил обгону, через що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, який передбачений ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Додатково колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення задоволенню не можуть підлягати, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови суду не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської обл. від 05.05.2010р. в адміністративній справі № 2а-262/10/1327 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3