Справа № 2а-327/10
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.11 № 37719/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Любашевський В.П.,

при секретарі судового засідання Грищишин Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.12.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівської районної ради Волинської області, голови Ківерцівської районної ради Волинської області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії, скасування рішень Ківерцівської районної ради та стягнення доплати за інтенсивність, премії та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

В серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ківерцівської районної ради Волинської області, голови Ківерцівської районної ради Волинської області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій відповідача, скасування рішень Ківерцівської районної ради від 16.01.2009 року № 22/25 «Про накладення дисциплінарного стягнення», від 16.01.2009 року № 22/32 «Про зняття надбавки за інтенсивність», від 25.12.2009 року «Про зняття дисциплінарного стягнення», стягнення доплати за інтенсивність, премії та моральної шкоди.

В позові ОСОБА_1 покликається на те, що працюючи на посаді заступника голови Ківерцівської районної ради, 05 грудня 2008 року звернувся до голови районної ради із заявою про надання частини невикористаної відпустки за 2008 рік в кількості 15 днів з 08.12.2008 р. по 22.12.2008 року. В порушення діючого законодавства, на думку позивача, без його згоди головою районної ради невикористана відпустка була розділена на два етапи і видано розпорядження про надання відпустки на 10 днів з 08.12.2008 року по 17.12.2008 року. В період часу з 08.12.2008 року по 17.12.2008 року він перебував на санаторно-курортному лікуванні. До виконання службових обов'язків приступив 21.12.2008 року.

16 січня 2009 року рішенням Ківерцівської районної ради до нього було застосоване дисциплінарне стягнення - догана за відсутність на роботі протягом 18 та 19 грудня 2008 року. Рішенням тієї ж сесії з нього було знято надбавку за інтенсивність в розмірі 50 відсотків до посадового окладу.

Посилаючись на порушення вимог Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та на Регламент роботи сесії Ківерцівської районної ради в частині розгляду зазначених питань у його відсутності, оскільки з 15 січня по 30 січня 2009 року перебував на стаціонарному лікуванні у Волинській обласній клінічній лікарні, вважає дані рішення незаконними і просить їх скасувати.

Рішенням районної ради від 25.12.2009 року з позивача було знято дисциплінарне стягнення, однак рішення за пропозицією депутата п. Доридора щодо повернення йому, як заступнику голови районної ради, доплати за інтенсивність належним чином прийняте не було.

Вважає, що в результаті неправомірних дій голови Ківерцівської районної ради та прийняття зазначених вище рішень районної ради йому не було виплачено надбавки за інтенсивність за січень-грудень 2009 року та січень - липень 2010 року в сумі 35 160 грн. 90 коп. та 10 000 грн. премії за 2009-2010 роки. Крім того, незаконними діями та рішеннями відповідачів йому заподіяно моральну та матеріальну шкоду, яку оцінює в 60 000 грн. та просить стягнути в його користь з відповідачів.

В ході судового розгляду позивач уточнив та збільшив заявлені вимоги і просить стягнути з відповідачів невиплачену надбавку за інтенсивність за період з січня 2009 року по 30 листопада 2010 року в загальному розмірі 43 550 грн. 40 коп., 10 000 грн. невиплаченої премії за вказаний період, 60 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, визнати дії голови районної ради ОСОБА_2 неправомірними та скасувати, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства, рішення Ківерцівської районної ради від 16.01.2009 року за №№22/25, 22/32 та від 25.12.2009 року за № 28/28.

Оскаржуваною ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.12.2010 року позовну заяву ОСОБА_1 до Ківерцівської районної ради Волинської області, голови Ківерцівської районної ради Волинської області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії, скасування рішень Ківерцівської районної ради та стягнення доплати за інтенсивність, премії та моральної шкоди залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою справу направити на продовження розгляду, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком.

Позивач звертався до Ківерцівського районного суду Волинської області з вимогами щодо стягнення з відповідача доплат, які входять до заробітної плати, згідно чинного законодавства про оплату праці державних службовців.

Так, зокрема ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування України» передбачено, що посадові особи одержують заробітну плату, розмір якої має забезпечувати достатній життєвий рівень. Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено оплату праці. Так, зокрема, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Доплати, які просить стягнути позивач з Відповідачів згідно зазначених вище норм чинного законодавства входять до заробітної плати як основної.

Отже, строки звернення до суду за захистом своїх порушених прав позивачем щодо стягнення коштів порушені не були.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 до Ківерцівської районної ради Волинської області, голови Ківерцівської районної ради Волинської області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії, скасування рішень Ківерцівської районної ради та стягнення доплати за інтенсивність, премії та моральної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 2 закону України «Про оплату праці» до основної заробітної плати належить винагорода за виконану роботу у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок, винагорода за трудові успіхи та особливі умови праці, в т.ч інтенсивність, є додатковою оплатою праці, а премія є заохочувальною виплатою і в даному випадку як і доплата за інтенсивність, призначається за рішенням ради, тому на вимогу щодо її виплати не поширюються норми ч. 2 ст. 233 КЗпП України щодо не обмеження строком звернення до суду.

Позивач, не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями відповідача, скористався правом на захист своїх інтересів, подавши 21.08.2010 року до суду адміністративний позов.

Про оспорюванні рішення Ківерцівської районної ради від 16.01.2009 року позивачу стало відомо на початку лютого 2009 року, про що ствердив позивач в судовому засіданні, а при прийнятті рішення від 25.12.2009 року особисто був присутній в сесійній залі.

В силу ч. 3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наявність спеціальних законів не виключає можливості застосування до правовідносин, пов'язаних із проходженням громадянами публічної служби та її припиненням, окремих норм трудового законодавства у випадках, передбачених спеціальними законами.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України для звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору встановлено тримісячний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Згідно із п.13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами».

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду. Із заявою про поновлення строків звернення до суду позивач не звертався. Пояснення позивача про бажання врегулювати спір через органи прокуратури не може бути визнано поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи згідно запису трудової книжки ОСОБА_1 16.05.2006 року обраний заступником голови Ківерцівської районної ради відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

А згідно п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, а тому спори щодо проходження публічної служби, питання соціального захисту службовця підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, згідно ст. 99 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах. А крім того, необхідно враховувати, що з плином часу певні обставини доказати чи спростувати стає все важче через те, що певні докази втрачаються.

Спеціальні строки звернення з адміністративним позовом встановлені КАСУ, а також іншими законами. Зазвичай вони коротші від загального однорічного строку звернення й обумовлені специфікою відповідних відносин, у яких визначеності (стабільності) необхідно досягнути якнайшвидше.

У відносинах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби громадянин може звернутися з адміністративним позовом протягом трьох місяців із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки; вимоги про стягнення заробітної плати строком не обмежуються (частини перша - друга статті 233 КЗпПУ). Необхідність застосування законів про працю у цих відносинах обумовлена тим, що державний чи інший публічний службовець не повинен мати переваг у строках звернення до суду, порівняно з працівниками, які працюють за трудовим договором. До того ж для публічних службовців це питання не врегульовано інакше спеціальними законами (пункт 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року N 2).

Наслідки пропущення строків звернення з адміністративним позовом визначено статтею 100 КАСУ. При визначенні таких наслідків не можуть застосовуватися правила статті 102 КАСУ щодо поновлення та продовження строків. Таким спеціальним наслідком є залишення судом позовної заяви без розгляду, якщо її було подано після закінчення відповідного строку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що в частині позовних вимог, а саме скасування рішення Ківерцівської районної ради Волинської області від 16.01.2009 року № 22/25 «Про накладення дисциплінарного стягнення на заступника голови районної ради ОСОБА_1М.», скасування рішення Ківерцівської районної ради Волинської області від 25.12.2009 року № 28/28 «Про зняття дисциплінарного стягнення з заступника голови районної ради ОСОБА_1М.» позов слід залишити без розгляду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткової заробітної плати. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

А в силу ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто у відносинах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби громадянин може звернутися з адміністративним позовом протягом трьох місяців із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки; вимоги про стягнення заробітної плати строком не обмежуються (частини перша - друга статті 233 КЗпПУ).

Враховуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку, про помилковість залишення без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування рішення Ківерцівської районної ради Волинської області від 16.01.2009 року № 22/32 «Про зняття надбавки заступнику голови районної ради ОСОБА_1М.» та стягнення з Ківерцівської районної ради Волинської області невиплачену надбавку за інтенсивність за період з 01.01.2009 року по 30.04.2009 року 8314,50 грн., та за період з 01.05.2009 року по 30.07.2010 року 26846,40 грн., стягнення з Ківерцівської районної ради Волинської області не виплаченої премії за 2009 2010 роки в розмірі 10000 грн., та стягнення з Ківерцівської районної ради Волинської області моральної та матеріальної шкоди в розмірі 60000 грн.

Відповідно до ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.12.2010 року у справі № 2а-327/10 в частині залишення без розгляду позовних вимог скасування рішення Ківерцівської районної ради Волинської області від 16.01.2009 року № 22/32 «Про зняття надбавки заступнику голови районної ради ОСОБА_1М.» та стягнення з Ківерцівської районної ради Волинської області невиплачену надбавку за інтенсивність за період з 01.01.2009 року по 30.04.2009 року 8314,50 грн., та за період з 01.05.2009 року по 30.07.2010 року 26846,40 грн., стягнення з Ківерцівської районної ради Волинської області не виплаченої премії за 2009 2010 роки в розмірі 10000 грн., та стягнення з Ківерцівської районної ради Волинської області моральної та матеріальної шкоди в розмірі 60000 грн. - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині позовних вимог, а саме скасування рішення Ківерцівської районної ради Волинської області від 16.01.2009 року № 22/25 «Про накладення дисциплінарного стягнення на заступника голови районної ради ОСОБА_1М.», скасування рішення Ківерцівської районної ради Волинської області від 25.12.2009 року № 28/28 «Про зняття дисциплінарного стягнення з заступника голови районної ради ОСОБА_1М.» ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.12.2010 року у справі № 2а-327/10 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.Б. Заверуха

ОСОБА_3