Справа № 820/2863/13-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р.Справа № 820/2863/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2013р. по справі № 820/2863/13-а

за позовом Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Харківської області Державної податкової служби

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державна податкова інспекція у Московському районі м.Харкова Харківської області Державної податкової служби (далі - ДПІ у Московському районі м.Харкова, позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, відповідач), в якому просив стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 62418,69 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2013 р. адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 (61000, м. Харків, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (відомості про розрахункові рахунки до суду не надано) на користь державного бюджету (р/р 0007, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач - УДКСУ в Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області, код отримувача 37999607, код платежу 13050500) заборгованість з орендної за землю фізичних осіб в розмірі 62418,69 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 10.09.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що сума заборгованості відповідача перед бюджетом з орендної плати за землю складає 62418,69 грн. Податкове зобов'язання виникло на підставі податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2012р., яке не оскаржувалося та на даний час є чинним.

Отже, суми, визначені ним до сплати, є узгодженими відповідачем.

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу в розмірі 62418,69 грн., доказів його погашення не надано, а тому вимоги даного адміністративного позову є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пп. 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (Пункт 59.5 ст.59 ПК України.)

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України позивачем винесено та направлено податкову вимогу № 7 від 27.09.2012 року, яка отримана відповідачем 19.10.2012 р. (а.с. 7), що спростовує доводи апеляційної скарги про її неотримання.

Відповідно до ст. 16.1.4 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (Підпункт 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.)

Згідно з п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів те державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що відповідач не сплатив суму податкового зобов'язання перед бюджетом з орендної плати за землю в розмірі 62418,69 грн., що підтверджується вищезазначеними матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про неотримання відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2012р., на підставі якого виникло податкове зобов'язання, також спростовуються матеріалами справи, а саме: підписом відповідача про отримання зазначеного рішення 22.06.2012 року (а.с. 8).

З огляду на той факт, що матеріалами справи підтверджена наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 62418,69 грн., доказів його погашення на час розгляду справи не надано, як і доказів оскарження податкового повідомлення - рішення, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що вимоги даного адміністративного позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення судом ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України є безпідставними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2013р. по справі № 820/2863/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 14.09.2015 р.