Справа № 2а-964/10/0535
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кацаренко І.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2011 року справа №2а-964/10/0535 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Нікуліна О.А.

суддів Жаботинської С.В. , Радіонової О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області на постанову Новоазовського районного суду Донецької області від 25 листопада 2010 року по справі № 2а-964/10/0535 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року позивач звернувся з адміністративним позовом до суду до Управління Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника.

Постановою Новоазовського районного суду Донецької області від 25 листопада 2010 року по справі № 2а-964/10/0535 позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії та щомісячної компенсації в разі втрати годувальника задоволено частково, а саме:

визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_2 пенсії виходячи із розміру 50 % пенсії по інвалідності померлого годувальника, яка розраховується у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, як вдові померлого годувальника - інваліда 2 групи по захворюванню, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, відповідно до ст.ст.49, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлена ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 29.06.2010 року по 20.07.2010 року та з 26.08.2010 року;

зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок і виплату пенсії у розмірі 50 % пенсії по інвалідності померлого годувальника, яка розраховується у розмірі - 8 мінімальних пенсій за віком, як вдові померлого годувальника - інваліда 2 групи по захворюванню, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, відповідно до ст.ст.49, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 29.06.2010 року по 20.07.2010 року та з 26.08.2010 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не погодилися як позивач так і відповідач по справі та звернулися з апеляційними скаргами на неї, в яких зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважають, що постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб 16.10.1981 року, що підтверджується паспортними даними позивача на а.с.6, зворот, і копією актового запису про укладення шлюбу (а.с.ЗЗ ).

ОСОБА_3 мав статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та був визнаний інвалідом 2 групи захворювання, яке було пов'язано з ліквідацією наслідків на ЧАЕС, що підтверджується копією постанови Новоазовського райсуду Донецької області від 26.08.2009 року, яке набрало законної сили (а.с.7-8).

З копії свідоцтва про смерть на а.с. 16 вбачається, що ОСОБА_3 помер 29.01.2010року.

ОСОБА_2 має статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів, категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, про що їй видано посвідчення №516148 с від 21.06.2010 року (а.с. 14).

З 29.06.2010 року вона перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області та отримує пенсію по втраті годувальника у розмірі 821,25 грн., з 20.07.2010 року на підставі її заяви до УПФУ в Новоазовському районі вона почала знову отримувати пенсію за віком у розмірі 1025,02 грн., що підтверджується листом УПФУ №1700/032 від 06.08.2010 року (а.с.10).

На підставі заяви позивача до УПФУ в Новоазовському районі їй відповідачем з 26.08.2010 року призначена пенсія по втраті годувальника - інваліда 2 групи категорії 1, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС, що підтверджується ксерокопією заяви на а.с.22.

Позивачу призначена пенсія, розмір якої відповідач визначив згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХП від 28.02.1991 року.

Частиною третьою статті 54 вказаного Закону визначено, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частина четверта ст. 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Приписи зазначеної норми співпадають з приписами пункту 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою КМУ від 30.05.1997 року № 523 (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї -50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї -100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Дії управління Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі постанов Кабінету Міністрів України призвели до того, що відбулося значне звуження обсягу прав позивача, які існують в державі для відповідної категорії громадян

Статтею 54 Закону України №796-ХП від 2 8.02.1991 року визначено, що при нарахуванні розміру пенсії за основу береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статі 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії на достатній життєвий рівень дає закон України „Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 року № 966-ХР/, а також Закон України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 року № 2017-III, згідно ст.1 прожитковий мінімум використовується для визначення у тому числі мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про прожитковий мінімум" (в редакції Закону №2505-ІУ від 25.03.2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в Законі України про Державний бюджет України.

Законом України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20 жовтня 2009 року N 1646-VI, згідно до якого встановлені розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 1 листопада 2009 року - 573 гривень, з 1 січня 2010 року - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року N 2154-VI, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Згідно до ч. 3 ст. 42 Закону № 1058-1У, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб,, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Законом України № 231-У від 05 жовтня 2006 року, який набрав чинності з 31.10.2006 року були внесені зміни до частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(аналогічні з частиною 3 ст. 42 Закону № 1058-ІУ) в якій саме зазначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1,2, З, 4- категорій. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд правильно не погодився з доводами відповідача, що положення ст.ст.54,67 Закону України № 796-ХП від 28.02.1991 року в редакції до 01.01.2008 року втратили чинність з посиланням на норми Закону України № 107-У1 від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 10 рп/2008 від 22 травня 2008 року по справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України, зміни до законодавчих актів, які були внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», а саме до статей Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними.

З 22.05.2008 року відновлена дія ст.49,54 Закону України №796-ХП від 28.02.1991 року в редакції до 01.01.2008 року.

Суд першої інстанції правильно вважав, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 є неправомірними, а тому необхідно зобов'язати відповідача провести їй перерахунок пенсії, в межах заявлених позовних вимог з 29.06.2010 року по 20.07.2010 року та з 26.08.2010 року з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Новоазовського районного суду Донецької області від 26 серпня 2009 року зобовязано відповідача здійснити нарахування та сплату ОСОБА_4 пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідачем вказане нарахування та сплата здійснювалися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права під час вирішення справи, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області на постанову Новоазовського районного суду Донецької області від 25 листопада 2010 року по справі № 2а-964/10/0535 -

залишити без задоволення.

Постанову Новоазовського районного суду Донецької області від 25 листопада 2010 року по справі № 2а-964/10/0535 залишити без змін.

Ухвала за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з 5 днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Головуючий О.А.Нікулін

Судді О.О.Радіонова

ОСОБА_5