Справа № 2а-6362/11/0547
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - < Суддя першої інстанції >
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011 року справа №2а-6362/11/0547

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Компанієць І.Д.

суддів Шишова О.О. , Горбенко К.П.

при секретарі судового засідання Варчук О.М.,

за участю ОСОБА_2, представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4, прокурора Старобешівського району Донецької області в інтересах ОСОБА_4 на постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 09 вересня 2011 року по справі №2а-6362/11/0547 за позовом ОСОБА_5 до Старобешівського БТІ про скасування рішення реєстратора та зоб

Керуючись статтями 24, 94, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням відповідача від 29.07.2011 року, позивачу відмовлено у проведенні реєстрації права власності на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: смт. Новий Світ вул. Шкільна буд. № 5 «а» Старобешівського району Донецької області. Відмовляючи у реєстрації права власності, відповідач послався на п. 3.5.4. Тимчасового Положення «Про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно», відповідно до якого проведення реєстрації прав власності цілої частки на підставі наданого позивачем рішення суду від 25.09.2007 року неможливо, оскільки 6/100 зазначеної вище нежитлової будівлі зареєстровано за іншою особою, також в рішенні суду від 25.09.2007 року адреса нерухомості зазначена як буд. №5, але фактична адреса буд. № 5 «а». Позивач вважає відмову відповідача в реєстрації його права власності на нежиле приміщення протиправною, оскільки відповідно до низки судових рішень, що набрали законної сили, позивачу належить право власності на будівлю, та співвласником зазначеної вище будівлі є ОСОБА_6, за якою зареєстроване право власності на 6/100 нежитлової будівлі. Просив рішення реєстратора про відмову в державній реєстрації права власності від 29.07.2011 року - скасувати, зобов'язати відповідача зареєструвати за позивачем право власності на 94/100 частки нежитлової будівлі.

Постановою Старобешівського районного суду Донецької області від 09 вересня 2011 року позов ОСОБА_5 до Старобешівського КП «БТІ» скасування рішення реєстратора та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Рішення Старобешівського бюро технічної інвентаризації від 29.07.2011 року про відмову в державній реєстрації прав ОСОБА_5 скасовано. Зобов'язано відповідача провести за ОСОБА_5 реєстрацію права власності 94/100 частки нежилої будівлі за адресою: смт. Новий Світ, вул. Шкільна, буд. №5 «а» на підставі рішення Старобешівського районного суду від 25.09.2007 року.

ОСОБА_2, ОСОБА_4, прокурор Старобешівського району Донецької області в інтересах ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких просять постанову суду першої інстанції скасувати, справу направити для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 25.09.2007 року, за ОСОБА_5 визнано право власності на нежитлову будівлю за адресою смт. Новий Світ вул. Шкільна буд. № 5 Старобешівського району Донецької області. (а.с.23)

Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 10.02.2009 року право власності на зазначену вище будівлю визнано за ОСОБА_7 На підставі цього рішення за ОСОБА_7 зареєстроване право власності на 85/100 зазначеної вище будівлі. (а.с.10-11,20-21)

Рішеннями Старобешівського районного суду від 10.11.2009 року та додатковим від 16.03.2010 року визнано право власності на 9/100 за ОСОБА_2 на підставі цих рішень за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на 9/100 зазначеної вище будівлі. (а.с.49-50)

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2010 року рішення Старобешівського районного суду від 10 лютого 2009 року, на підставі якого зареєстроване право власності за ОСОБА_7, скасовано, в задоволені позову про визнання права власності за ОСОБА_7 відмовлено.(а.с.12-13,43-46)

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21.06.2011 року рішення Старобешівського районного суду від 10 листопада 2009 року і додаткове рішення від 16 березня 2010 року, на підставі якого зареєстроване право власності за ОСОБА_2 скасовано, в задоволені позову ОСОБА_2 про визнання права власності за ОСОБА_7 відмовлено. (а.с.39-42, 43-46)

На теперішній час зареєстровано право власності на 6/100 нежитлової будівлі за адресою смт. Новий Світ вул. Шкільна буд. № 5а Старобешівського району Донецької області за ОСОБА_6 (а.с.43)

ОСОБА_8, що діє в інтересах ОСОБА_5 на підставі довіреності, 27.07.2011 року звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію права власності на нежилу будівлю за адресою cмт Новий Світ, вул.Шкільна, б.5а на підставі рішення суду від 25.09.2007 року.

Відповідач рішенням від 29.07.2011 року відмовив ОСОБА_5 в реєстрації права власності на цілу частку нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: смт. Новий Світ вул. Шкільна буд. № 5 «а» Старобешівського району Донецької області на підставі п. 3.5.4. Тимчасового Положення «Про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно», оскільки документи, подані позивачем, не дають змоги встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване, а саме за ОСОБА_6 - 6/100 частки спірного приміщення. (а.с.14)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивачу на підставі судового рішення належить право власності на 94/100 частки нежилого спірного приміщення, тому відповідач протиправно відмовив в реєстрації права власності ОСОБА_5 на спірне приміщення.

Проте такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на наступне.

Згідно пункту 1.4 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р., оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Відповідно до п.2.1. Положення для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1, разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1 до Тимчасового положення), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

На підставі пп. 3.5.4, 3.5.5 п.3.5. Положення реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо, зокрема, подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване.

Згідно п.п.3.8 Положення державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Реєстратору БТІ забороняється тлумачити права або самостійно вносити зміни до відомостей про заявлені права.

Відповідно до п.10 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно (додаток 2 до Тимчасового положення) таким документом є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Як вбачається з заяви від 27.07.2011 року ОСОБА_5 просив провести державну реєстрацію права власності на нежилу будівлю на підставі рішення Старобешівського районного суду Донецької області від 25.09.2007 року, яким за ОСОБА_5 визнано право власності на цівлу частку нежилої будівлі за адресою смт. Новий Світ вул. Шкільна буд. № 5 Старобешівського району Донецької області.

Проте відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на 6/100 спірного приміщення належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2010 року.

Оскільки судовим рішенням визнано за позивачем право власності на цілу частку нерухомості, в заяві він просив провести державну реєстрацію на підставі зазначеного рішення, частина спірного приміщення зареєстрована за ОСОБА_6, Тимчасове положення забороняє реєстратору БТІ тлумачити права або самостійно вносити зміни до відомостей про заявлені права, тому відповідач правомірно відмовив позивачу в реєстрації права власності на нежилу будівлю з підстав, передбачених п.3.5.4 Тимчасового Положення, бо документи, подані позивачем не дають змоги встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також провести реєстрацію на цілу частину неможливо, в звязку з реєстрацією 6/100 часток спірного приміщення за іншою особою.

З огляду на зазначене, відповідач, відмовляючи ОСОБА_5 в реєстрації права власності на нежиле приміщення з підстав, передбачених п.3.5.4 Тимчасового положення, діяв в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позов ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану постанову з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст..202 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлює скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи, що Кодексом адміністративного судочинства не передбачено скасування постанови суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, як просять апелянти в апеляційних скаргах, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 24, 94, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4, прокурора Старобешівського району Донецької області в інтересах ОСОБА_4 на постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 09 вересня 2011 року по справі №2а-6362/11/0547 - задовольнити частково.

Постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 09 вересня 2011 року по справі №2а-6362/11/0547 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Старобешівського БТІ про скасування рішення реєстратора та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена та підписана колегією суддів 15 грудня 2011 року.

Головуючий І.Д.Компанієць

Судді О.О.Шишов

ОСОБА_9