Справа № 2-а-66/10
Суддя: Охнач О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Широківський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-а-66/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шевченко О.В., розглянувши в приміщенні суду в смт. Широке в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області про визнання рішення неправомірним, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області про:

-визнання рішення Управління пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області щодо відмови у здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ч. 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 03 листопада 2010 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - незаконним.

-зобовязання Управління пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну соціальну допомогу як «дитині війни», згідно вимог закону, за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по день постановления рішення.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року отримує пенсію на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Відповідач в письмових запереченнях позов не визнав повністю та посилається на те, що ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не підлягає застосуванню при обчисленні розміру підвищення пенсії відповідно «дітям війни». Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Кошти на вказані виплати з державного бюджету не виділялись. Законодавством України не дано визначення поняття «мінімальна пенсія за віком»як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно до статті 6 Закону N 2195-ІУ. Обчислення розміру підвищення пенсії відповідно «дітям війни» правомірно здійснювалося у 2008-2010 роках на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року.

Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки:

Позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, якій до 2 вересня 1945 року було менше 18 років, тобто, відповідно до абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується паспортом, посвідченням (а.с. 5, 6).

Згідно статті 6 Закону №2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня

2006року.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року N 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, позивач є особою, яка має право на отримання підвищення до пенсії, у розмірах, які визначено Законом, а відтак має право на звернення до суду за захистом порушеного такого права.

Водночас, підвищення до пенсії дітям війни могло бути впроваджено за наступних умов: поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету відповідно до вимог статті ПО Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», в редакції, викладеній у Законі України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року. Однак такі умови не настали.

В подальшому пунктом 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на

2007рік.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з урахуванням статті 111 цього Закону визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. були внесені зміни до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до цих змін було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними.

Відповідно до вимог 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008р. відновлено право на нарахування підвищення до пенсії на ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, абзац 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»(1058-15), встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Так, у частині третій статті 28 цього Закону (1058-15) закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці першому частини першої цієї статті, - виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (1058-15).

Згідно з пунктом 4 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. В

силу пункту 7 статті 9 цього Кодексу у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-15) рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-15), покладено на відповідне територіальне управління Пенсійного фонду за місцем проживання позивача.

Згідно з частиною 1 статті 62 Закону України від 19.12.2006 №489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

У відповідності до частини 3 статті 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Крім того, згідно ч.2 ст.85 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 5.11.91 р. №1788-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями) виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Таким чином, відповідач повинен був підвищити пенсію починаючи з 9 липня по 31 грудня 2007 року в наступних розмірах:

-за липень - [(406 грн.+1%) х 30%] : 31 х 23 дня = 123,02 : 31 х 23 = 91,27 грн.;

-за серпень - вересень [(406 грн.+1%) х 30%] х 2 міс. = (410,06 х30%) х 2 = 123,02 х2 = 246,04 грн.;

-жовтень-грудень [(411 грн. + 1%) х 30%] х 3 = 415,11 грн. х 30% хЗ = 124,53 грн. хЗ = 373,59 грн.

Всього за 2007 рік необхідно донарахувати 710,90 грн.

Ст. 58 ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік та гґро внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня

-481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в наступних розмірах:

-травень - (481 грн. х 30%) : 31 х 10 = 144,3 : 31 х 10 = 46,55 грн.;

-червень - 481грн. х 30% = 144,3 грн.;

-липень - вересень (482 грн. х 30%) х 3 міс. = 144,6x3 -433,80 грн.;

- жовтень-грудень (498 грн. х 30%) хЗ міс. = 149,40x3 = 448,2 грн., а всього за 2008 рік необхідно було нарахувати та виплатити - 1072,85 грн.

Відповідно до вимог ст. 54 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік»

№ 835-УІ від 26.12.2008 встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року - 498 грн., з 1 листопада 2009 року - 573 грн.

Таким чином, під час розрахунку за січень 2009 року необхідно застосовувати вищезазначений розмір. Тоді, розмір підвищення пенсії позивача як «дитині війни» буде наступний:

-січень - (498 грн. х 30%): 31 х 30 = 144,58 грн.;

-лютий - (498 грн. х 30%): 28 х 30 = 160,07 грн.;

-березень - (498 грн. х 30%): 31 х 30 = 144,58 грн.;

-квітень - (498 грн. х 30%) = 149,40 грн.;

-травень - (498 грн. х 30%): 31 х 30 = 144,58 грн.;

-червень - (498 грн. х 30%) = 149,40 грн.;

-липень - (498 грн. х 30%): 31 х 30 = 144,58 грн.;

-серпень - (498 грн. х 30%): 31 х 30 = 144,58 грн.;

-вересень - (498 грн. х 30%) = 149,40 грн.;

-жовтень - (498 грн. х 30%): 31 х 30 = грн.;

-листопад - (573 грн. х 30%) = 171,90 грн.;

-грудень - (573 грн. х 30%): 31 х 30 = 166,35 грн.

Відповідно до вимог ст. 52 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік»

N 2154-УІ від 27 квітня 2010 року встановлено, що у 2010 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Отже, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону № 2195-IV з 01.01.2010 року в наступних розмірах: січень - (695 грн. х 30%): 31 х 30 = 201,77 грн. лютий - (695 грн. х 30%): 28 х 30 = 223,39 грн. березень - (695 грн. х 30%): 31 х 30 = 201,77 грн. квітень - (706 грн. х 30%) = 211,80 грн. травень - (706 грн. х 30 %): 31 х 30 = 204,97 грн. червень - (706 грн. х 30%) = 211,80 грн.

липень - вересень - ((709 грн. хЗО%)хЗ місяці) = 638,10 грн.; жовтень - (723 грн. х 30%): 31 х 30 = 20,90 грн.; листопад - ((723 грн. х 30%): 30 х 3) = 21,69 грн., а всього за січень - 03.11.2010 року необхідно було нарахувати та виплатити - 1936,19 грн.

Згідно довідки від 20.09.2010 року, позивачеві відповідачем було з 01.01.2008 року нараховано та виплачувалася щомісячна надбавка як «дитині війни» з 01.01.2008 року у розмірі 47 грн., з 01.04.2008 року-48,10 грн., з 01.07.2008 року,-48,20 грн., з 01.10.2008 року - 49,80 грн., тобто в меншому розмірі ніж передбачено Законом України «Про соціальний захист дітей війни» (а.с. 7).

Суд виходить з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону № 2195-ІУ і здійснити позивачу відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило.

При цьому, в силу статті 7 Закону (2195-15) за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюється фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава, таким чином, взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов'язків (справа «Кечко проти України», рішення від 08.11.2005р.).

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни суд обгрунтовано до уваги не взяв, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядаються.

Отже, суд вважає неправомірним посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені статтею 46 Конституції України та статтею 6 Закону (2195-15). І не є підставою для обмеження державної соціальної допомоги, встановленої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У відповідності з пунктом 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

До спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою визначено розмір виплат підвищення до пенсії, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення до пенсії, слід керуватися Законом (Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою КМУ від 28.05.2008 р. № 530).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що рішення відповідача щодо відмови у здійснення перерахунку та виплати позивачеві підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 03 листопада 2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є незаконним та необхідно зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачеві підвищення пенсії згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 03 листопада 2010 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у ці періоди.

Крім того з Державного бюджету України на користь позивачки в порядку ч. 1 ст. 94 КАС України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3,40 грн., сплачений останньою при звернені до суду з позовом, що підтверджується відповідною квитанцією № 1/320 (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. З, 19, 22, 46, 51, 56, 64, 95, 152 Конституції України, ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішенням Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 10, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішенням Європейського Суду у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) від 4 грудня 1974 року, рішенням Європейського Суду у справі «Кечко проти України» від 8 листопада 2005 року, рішенням Європейського Суду у справі «Бурдов проти Focii» N 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ, ст. ст. 71, 94 ч. 1, 163, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати рішення Управління пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області щодо відмови у здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 03 листопада 2010 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - незаконним.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 03 листопада 2010 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у ці періоди.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 03,40 грн.

Встановити Управлінню пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області місячний строк, починаючи з дня набрання постановою законної сили, для подання звіту про виконання постанови.

Допустити негайне виконання постанови в межах виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за один місяць з урахуванням різниці, яка була виплачена за один відповідний місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги.

СУДДЯ О.В.ШЕВЧЕНКО