Справа № 826/9715/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9715/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.15р. у справі №826/9715/15 за позовом ТОВ «ЕМТ «Електронікс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 06.03.15р. №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що господарські операції позивача з його контрагентами ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента» не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що встановлено актами про неможливість проведення зустрічної звірки.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за період липень 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента», за результатами якої складено акт від 17.11.14р. №1653/2205/32710735.

На підставі акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 01.12.14р. №1, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 157 487 грн., в т.ч. основний платіж - 104 991 грн.; штрафні (фінансові) санкції - 52 496 грн.

За результатами адміністративного оскарження, податкове повідомлення - рішення від 01.12.14р. №1 скасовано в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 26 248 грн. та прийнято нове податкове повідомлення - рішення від 06.03.15р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 131 239 грн., в т.ч. основний платіж - 104 991 грн.; штрафні (фінансові) санкції - 26 248 грн.

Підставою для винесення спірного податкового повідомлення - рішення слугував висновок податкового органу про порушення вимог: ст. 22, п.185.1 ст. 185, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за липень 2014 року у сумі 104 991 грн.

Такий висновок податкового органу ґрунтується на тому, що згідно з аналізом даних, що містяться в АІС «Податковий Блок», АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» та інших джерел інформації по ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента», встановлено:

відсутність інформації щодо наявності у ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента» необхідних умов для здійснення господарських операцій (основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, незначний штат працюючих осіб при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості осіб);

невідповідність номенклатури товарів, придбаних ТОВ «Спецконсалт» від постачальників, номенклатурі товарів, поставлених ним підприємствам-покупцям («розрив» ланцюга постачання), що свідчить лише про документальну оформлення операцій з придбання та поставки товарів;

не підтвердження поставки товарів (послуг) від ТОВ «Спецконсалт» на адресу позивача за результатами перевірки ТОВ «Спецконсалт» (акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 09.09.14р. « 2072/26-59-22-08/38518156 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Спецконсалт» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями та постачальниками за період з 0-1.05.14р. по 31.07.14р.») та ПП «ВКФ «Авента» (акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 05.08.14р. №2274/26-55-22-07/38925651 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ВКФ «Авента» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями та постачальниками за період з 01.01.14р. по 30.06.14р.»);

неможливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з врахуванням реального часу та оперативності здіснення операцій, об'ємів задекларованих операцій, різноплановості проданих товарів, тощо.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується реальне здійснення господарських операцій з придбання товару в межах звичайної господарської діяльності суб'єктів господарювання, оплата вартості товару, правомірність формування даних податкового обліку на підставі первинних та інших документів бухгалтерського та податкового обліку, які відповідають вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ( надалі - Закону N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит, у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У даному випадку, обставини справи та зібрані у ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентом мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Колегією суддів встановлено, що основним видом діяльності товариства за КВЕД є: неспеціалізована оптова торгівля.

Як свідчать обставини, позивач орендує у ТОВ «Аполлон» на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 01.04.13р. №613/01 приміщення за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д.

У перевіряємому періоді позивач придбавав у ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента» на підставі рахунків-фактури електронні запчастини (перехідник мережений, шнур, провод, адаптер тощо), що підтверджується податковими та видатковими накладними, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарської операції з придбання обумовленого товару.

Оплата вартості товару здійснювалась у безготівковій формі.

Як свідчать матеріали справи, придбаний ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента» товар реалізовувався на користь ТОВ «Епіцентр К», ПАТ «Нова лінія», ТОВ «Практікер Україна», що підтверджується наявними у матеріалах справи договорами, специфікаціями, видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарських операцій.

В підтвердження товарності господарських операцій з придбання у ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента» обумовленого товару, позивач надав каталог власного виробництва з переліком товару, реалізація якого здійснюється товариством в межах власної господарської діяльності.

Податковим органом не надано належних доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по господарських операціях на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента» станом на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платниками ПДВ, що не заперечується податковим органом.

Також не заслуговують на увагу і покликання апелянта на недобросовісність намірів ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента» у здісненні господарських відносин, з огляду на те, що недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для таких контрагентів, адже порушення платником податків вимог податкового законодавства має персональний характер, тобто тягне за собою застосування заходів відповідальності саме для такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Варто також зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування чи перевірки законності їх створення (заснування), а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків (зокрема, у вигляді позбавлення його права на податковий кредит) внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Однак, у разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

У даному випадку, податковим органом не доведено обізнаність позивача про порушення вимог податкового чи іншого законодавства, як і не доведено зв'язок таких порушень (навіть якщо такі і мали місце) з формуванням позивачем податкового кредиту за наслідками господарських операцій з ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента».

Податковим органом також не доведено, що позивач та його контрагенти при укладанні угод мали умисел на їх укладання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства; намірів їх на ухилення від оподаткування, безтоварність операції, тощо.

Покликання податкового органу на вищезазначені акти ДПІ про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Спецконсалт» та ПП «ВКФ «Авента» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями та постачальниками - не заслуговують на увагу з огляду на те, що звірка фактично не проводилась і обставини щодо вказаних господарських операцій податковим органом реально не встановлювались.

На думку колегії суддів, заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, тобто спрямовані на вчинення дій щодо співставлення даних первинних та інших бухгалтерських документів суб'єкта господарювання, однак без фактичного вчинення таких дій, не можуть вважатися діями по проведенню зустрічної звірки.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.15р. у справі №826/9715/15 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.15р. у справі №826/9715/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 17.09.15р.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.