Справа № 2а-2898/11/1206
Суддя: Гімон Микола Михайлович
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Крупинська О.Ю.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року справа №2а-2898/11/1206

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гімона М.М.

суддів Василенко Л. А. , Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 25 липня 2011 року у справі № 2а-2898/11/1206 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянці Луганської області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Брянківського міського суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянці Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести нарахування та виплату недоплаченої, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року.

Ухвалою Брянківського міського суду Луганської області від 08 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянці Луганської області про стягнення з відповідача невиплаченого підвищення до пенсії як дитині війни з 01.01.2006 року по 23.12.2010 року залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду без поважних причин.

Постановою Брянківського міського суду Луганської області від 25 липня 2011 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянці Луганської області про зобовязання здійснити нарахування та виплату недоотриманої допомоги як дитині війни задоволено частково. Визнано бездіяльність відповідача протиправною та зобовязано здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії, як дітям війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 23.12.2010 року по 22.07.2011 року.

Позивач з таким судовим рішення не погодився та подав апеляційну скаргу, посилаючись в ній на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач також з таким судовим рішення не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що ст. 7 Закону Країни «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не з Бюджету Пенсійного Фонду України.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», що підтверджується посвідченням, та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції положень статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, оскільки вона регулює питання походження коштів на здійснення відповідних виплат, а не орган, на який покладено обовязок цих виплат.

Колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача про задоволення позовних вимог з 01.01.2006 року, оскільки зазначені вимоги судом першої інстанції по суті не розглядалися, а лише були залишені без розгляду ухвалою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянці Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Брянківського міського суду Луганської області від 25 липня 2011 року у справі № 2а-2898/11/1206 за позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Брянці Луганської області про зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів М.М. Гімон

ОСОБА_3

ОСОБА_4