Справа № 2а-10444/11/1370
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Справа № 24807/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача Критовича І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева», Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2012 року по справі за позовом Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі міста Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року Спільне українсько-канадське підприємство «Студія Лева» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі міста Львова (надалі - ДПІ у Галицькому районі м. Львова) в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило:

1) встановити відсутність компетенції відповідача та згідно ч.2 ст. 162 КАСУ визнати протиправними дії:

- щодо проведення перевірки, предметом якої є факт неподання декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 року;

- щодо складання акту № 1297/204/15-2/04957350 від 26.04.2011 року за формою, яка не затверджена Державною податковою адміністрацією;

- щодо складання та надсилання позивачеві акту, що не містить печатки відповідача;

2) зобов'язати відповідача скасувати (анулювати) результат оскаржуваних дій - акт про порушення податкового законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем при проведенні перевірки, складанні та надсиланні акту перевірки були порушенні норми Конституції України та діючі на той момент норми чинного податкового законодавства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2012 року позов задоволено частково. Встановлено відсутність компетенції та визнано дії ДПІ у Галицькому районі м. Львова протиправними щодо складання акта перевірки за №1297/204/15-2/04957350 від 26.04.2011р. на предмет порушення терміну неподання податкової звітності за формою, яка не передбачена наказом ДПА України від 25.01.2011р. №41. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскаржуваний акт складений посадовою особою податкового органу не за формою, що встановлена Додатком 3 до Наказу №41, а відомості, які в ньому викладені, не відповідають фактичним даним, відтак такий акт не може бути джерелом інформації та слугувати належним доказом. Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність компетенції у податкового органу на складання акта перевірки за формою, яка не передбачена Державною податковою адміністрацією України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, оскільки акт ДПІ № 1297/204/15-2/04957350 від 26.04.2011 року не має зобов'язального характеру, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, по своїй правовій природі не породжує, не змінює і не припиняє прав та обов'язків, а відтак не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Спільне українсько-канадське підприємство «Студія Лева» подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, ДПІ у Галицькому районі м. Львова оскаржила постанову в апеляційному порядку, вважає, що вона постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, суд неповно з'ясував та дослідив обставини справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева» слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ДПІ у Галицькому районі м. Львова задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ в Галицькому районі м. Львова проведено камеральну перевірку Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева» на предмет порушення терміну подачі (неподання) податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2011 року, за наслідками якої 26.04.2011р. було складено акт №1297/204/15-2/04957350.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини та зроблені висновки, викладені в оскаржуваній постанові, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева», суд першої інстанцій прийшов до висновку про відсутність у податкового органу компетенції складання акту № 1297/204/15-2/04957350 від 26.04.2011 року за формою, яка не затверджена Державною податковою адміністрацією.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що пунктом 3 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов'язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов'язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.

Під компетенційними спорами розуміються спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень.

Компетенцію державного органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб'єктів владних повноважень може перетинатися, внаслідок чого виникає компетенційний спір.

Завдання суду у компетенційних спорах, з урахуванням загального завдання адміністративного судочинства, розв'язати законодавчі колізії, а також, усунути наслідки дублювання повноважень.

При цьому, позивачем у компетенційних спорах є суб'єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб'єкт владних повноважень, відповідач, своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або у випадку, коли прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Таким чином, спори, визначені пунктом 3 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, можуть виникати внаслідок різного тлумачення суб'єктами владних повноважень законодавства щодо їхньої компетенції на вирішення певних питань у сфері управління. Також спори з приводу компетенції виникають у разі виявлення привласнення повноважень іншого суб'єкта владних повноважень або перевищення власних повноважень.

Пунктом 6 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може містити вимогу про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що адміністративний позов, відповідно до приписів пункту 6 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, може містити вимогу про встановлення компетенції, однак, така вимога може мати місце лише у спорі між близькими за функціями суб'єктами владних повноважень, що виник з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Крім того, завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивача.

Частинами 3, 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені вимоги, які може містити адміністративний позов: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Частиною 4 цієї статті визначено, що позовна заява може містити, крім визначених частиною третьою цієї статті, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева» в частині встановлення відсутності компетенції податкового органу на вчинення вказаних вище дій, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки, предметом якої є факт неподання декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 року, щодо складання акту № 1297/204/15-2/04957350 від 26.04.2011 року за формою, яка не затверджена Державною податковою адміністрацією та його надсилання позивачеві, то колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Згідно з частиною другою статті 17 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У контексті наведених законодавчих приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи за до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

З позовної заяви Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева» слідує, що предметом даного позову фактично є дії податкового органу з оформлення результатів перевірки. Втім складення акта перевірки та оформлення його змісту, дії з направлення позивачу його примірника не можуть порушувати права та/або охоронювані законом інтереси особи в публічно-правових правовідносинах. Дії податкового органу з включення до акта певних висновків не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов в частині визнання протиправними дій податкового органу щодо складання акта перевірки за №1297/204/15-2/04957350 від 26.04.2011р. за формою, яка не передбачена наказом ДПА України від 25.01.2011р. №41. Адже дії контролюючого органу з проведення перевірки не є юридично значимими, тобто не мають безпосереднього впливу на стан суб'єктивних прав та обов'язків особи. Такі дії є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства. Тому саме по собі проведення перевірки не створює для суб'єкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав.

Наведене вище виключає можливість задоволення розглядуваних позовних вимог в цій частині Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева».

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2012 року у справі № 2а-10444/11/1370 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Спільного українсько-канадського підприємства «Студія Лева» відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: О.Б. Заверуха О.М. Гінда В.Я. Качмар