Справа № 465/8550/14-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Справа № 876/3927/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Франківського районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України у Франківському районі м. Львова, в якому, з урахуванням зміни (уточнення) позовних вимог, просив : 1) визнати протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії на пільгових умовах позивачу, викладену у листі (рішенні) № 15897/03-20 від 10.12.2014 р.; 2) зобов'язати відповідача призначити та здійснити виплату позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 02.08.2014 р. за списком № 2, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36. Також позивач просив звернути до негайного виконання постанову суду в межах суми стягнення за 1 місяць, зобов'язавши відповідача призначити та здійснити виплату позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36 за 1 місяць, та зобов'язати відповідача надати Франківському районному суду м. Львова звіт про виконання постанови протягом 14 к.д. з отримання постанови суду - в частині негайного виконання постанови, та протягом 14 к.д. з моменту набрання постановою законної сили - в іншій частині виконання постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що він має право на призначення та виплату пенсії згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 02.08.2014 р. - дати досягнення 55 річного віку. Зазначав позивач, що відмова УПФ України у Франківському районі м. Львова в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною і такою, що порушує його права.

Відповідач УПФ України у Франківському районі м. Львова позову не визнав, подав суду першої інстанції заперечення, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 17.03.2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії УПФ України у Франківському районі м. Львова щодо відмови у призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1, викладеної у рішенні № 15897/03-20 від 10.12.2014 р.. Зобов'язано УПФ України у Франківському районі м. Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, затвердженим постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 р.. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з УПФ України у Франківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 суму призначеної пенсії за 1 місяць. В решті позовних вимог відмовлено.

З цією постановою суду не погодився відповідач УПФ України у Франківському районі м. Львова та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції прийнята при неповному з'ясуванні судом обставин справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивач, при зверненні до відповідача щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», подав пакет документів, якими не підтверджено стажу роботи на посадах, що дають право на призначення такої пенсії. Однак, судом першої інстанції не взято до уваги зазначені обставини справи та не враховано визначений чинним законодавством порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить постанову суду першої інстанції від 17.03.2015 р. скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржену постанову суду від 17.03.2015 р. залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в засідання суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено записами у трудовій книжці та копіями архівних довідок наявних у матеріалах справи, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнятий на роботу інженером з техніки безпеки Львівського БУ-246 «Монтажхімзахист», в період з 18.03.1982 р. по 19.09.1998 р. працював на посаді майстра, виконроба у Львівському БУ-246 «Монтажхімзахист», яке було реорганізовано в ЗАТ «Укрмонтажхімзахист», а згодом реорганізовано і створено на базі БУ - 284 ТзОВ «Монтажхімзахист БУ - 284» (а.с. 7-18, 45-65).

24.11.2014 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», однак відповідач прийняв рішення № 15897/03-20 від 10.12.2014 року про відмову у задоволенні такої заяви (а.с. 20, 21).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, щодо права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, з врахуванням наступного.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Розділом XXVІI «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів» підрозділом «Керівники і спеціалісти» Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 р., та Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, передбачено професію майстра будівельних та монтажних робіт, виконавці робіт.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі її відсутності приймаються інші документи, які містять відомості про період роботи.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Матеріалами справи, а саме: копією трудової книжки ОСОБА_1, архівними довідками та показами свідків в суді першої інстанції, підтверджується, що позивач у період з 18.03.1982 р. по 19.09.1998 р. працював на посаді майстра, виконроба.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено та взято до уваги, що позивач на час звернення за призначенням пенсії на пільгових умовах досягнув 55 років, загальний стаж роботи становив понад 25 років, з них понад 20 років на посаді де був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, на підтвердження цього позивач подав відповідачу відповідні документи.

Відносно тверджень апелянтів щодо відсутності підстав у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за списком № 2, у зв'язку з відсутністю документів про проведення атестації робочого місця за умовами праці, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Оскільки обов'язок проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівника підприємства, то її своєчасне та належне непроведення не може позбавити громадян, зокрема ОСОБА_1, конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, слід врахувати, що витягом із наказу № 76 від 20.09.1993 року ЛСУ № 248 «Монтажхімзахист» підтверджується атестація робочих місць - майстра і виконроба.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 02.08.2014 р. - дня досягнення ним 55 річного віку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно матеріалів справи 02.08.2014 р. позивачу виповнилось 55 років, а доказами у справі підтверджується факт звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах лише 24.11.2014 р., тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, як це передбачено п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, пільгова пенсія позивачу має бути призначена з 24.11.2014 р. - з дня звернення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відносно вимоги позивача про звернення до негайного виконання постанови суду в межах суми стягнення за 1 місяць, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки у спірних правовідносинах предметом судового розгляду є правомірність дій і рішень відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, а не щодо стягнення пенсійних виплат.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимоги про надання звіту про виконання постанови суду.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 17.03.2015 року слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, а також, що розмір судового збору на час подачі ОСОБА_1 даного адміністративного позову становив 73,08 грн., тому із Державного бюджету України в користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 36,90 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в у Франківському районі м. Львова - задоволити частково.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36, відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 24.11.2014 року.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 36,90 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.08.2015 року.