Справа № 2а-12555/09/2570
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А
Іменем України
"08" лютого 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Беспалова О.О.
суддів Федорової Г.Г., Вівдиченко Т.Р.,
при секретарі Кропивному Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2010 року позовні вимоги були задоволені повністю.
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задовольненні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом 1-ї інстанції обставин, що мають значення для справи та на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Позивач звернулася до суду та зазначила, що вона проходила дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 м. Чернігів. Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України її було звільнено з військової служби за підпунктом "б" п. 6 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу. В порушення вимог наказу Міністра оборони України від 24.01.2009 № 30, наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 та розпорядження Директора департаменту фінансів Міністерства оборони України від 03.02.2009 № 248/9/57 позивачу не виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік у розмірі 1 260,50 грн.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач проходила дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно п. 33.1 - 33.3 інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008р. № 260 (наказ застосовується з 01.01.2008) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008р. за № 638/15329 встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем 30.06.2009р. подано рапорт на ім`я Командира військової частини НОМЕР_1 про клопотання перед вищим командуванням про виплату позивачу матеріальної допомоги хтя вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік, в зв`язку з хворобою. 13.07.2009 військовою частиною НОМЕР_1 направлено Начальнику розвідувального управління - заступнику начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з розвідки в м. Київ документи для прийняття рішення та видання наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціатьно-побутових питань за 2009 рік військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 , старшому механіку-телеграфісту польового вузла зв`язку, в розмірі місячного грошового забезпечення, що складає 1 260,50 грн.
Колегія суддів вважає, що винесена постанова про задоволення позову в повному обсязі є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2009 № 145, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових проблем за 2009 рік згідно наказу Міністерства оборони України від 11.06.2008 № 260 позивачу не надавалась. Із заявою про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань позивач звернулася до звільнення, тобто згідно Законодавства України має право на матеріальну допомогу.
Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2010 року відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв`язку з чим не має підстави для її скасування та постановлення нового рішення.
Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань - залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Беспалов

Суддя Г.Г.Федорова

Суддя Т.Р. Вівдиченко

(Повний текст ухвали складено 11.02.2011р.)