Справа № 2а-277/09/1970
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2011 р. Справа № 28689/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Старунського Д.М., Заверухи О.Б.,

при секретарі судового засідання Грищишин Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «40 тон» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.03.2009 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «40 тон» до Обєднаної державної податкової інспекції в м. Тернополі про визнання дій незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18 жовтня 2007 року за № /2(70110) на суму 662,66 грн., від 21 грудня 2007 року за № /3(85050) на сумі 1827,87 грн., від 27 грудня 2007 року за № /3(235) на суму 1344,50 грн. та зобовязати субєкта владних повноважень ОДПІ у м. Тернополі зарахувати в майбутні платежі визначене під час перевірки завищення ПДВ в сумі 1344,50 грн., -

ВСТАНОВИЛА :

В березні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «40 тон» звернулось до суду з адміністративним позовом до Обєднаної державної податкової інспекції в м. Тернополі про визнання дій незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18 жовтня 2007 року за № /2(70110) на суму 662,66 грн., від 21 грудня 2007 року за № /3(85050) на сумі 1827,87 грн., від 27 грудня 2007 року за № /3(235) на суму 1344,50 грн. та зобовязати субєкта владних повноважень ОДПІ у м. Тернополі зарахувати в майбутні платежі визначене під час перевірки завищення ПДВ в сумі 1344,50 грн.

В обґрунтування свого позову позивач покликається на те, що податкове повідомлення - рішення від 18.10.2007р. №/2/70110 на суму 662,66 грн., винесено відповідачем внаслідок встановлення виїзною плановою перевіркою ТОВ „40 тон" щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 06.09.2004р. по 31.12.2006р., за результатами якої складено акт перевірки від 29.05.2007 року №4851/23-09/33091063, порушення п.п.7.4.4 п.7.4, п.п.7.4.5 п.7.4, ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР, з наступними змінами і доповненнями. В результаті даного порушення встановлено заниження нарахування податку на додану вартість в сумі 441,77 грн., в тому числі за листопад 2005 року в сумі 49,33 грн., грудень2005р. 232,31 грн., перший квартал 2006р. - 160,13 грн. Дане порушення не відповідає нормам матеріального права та результатам перевірки. Згідно бухгалтерських документів правильно відображено залишок дизпалива в баках автомобілів на загальну суму 1806,03 грн. В акті вказано, що перевіркою проведено інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів станом на 10.05.07 р. і розбіжностей за результатами інвентаризації не встановлено, а факт використання придбаного пального підтверджено дорожніми листами та рухом палива. В авансовому звіті правильно відображено придбання дизпалива і затрати по його придбанню в тому числі і ПДВ. Так згідно довідки № 732/7/23006/33091063 від 30.01.07 р, розділ 3 п.п. 3.2 не встановлено порушення порядку ведення податкового обліку і перевіркою встановлено правомірне користування пільгою, правильність ведення податкового обліку. Повторно перевіривши вищенаведені докази, ОДПІ у м. Тернополі відмовилось від надуманих тверджень щодо неправильного ведення податкового обліку по ПДВ і погодилась з ТзОВ "40 тон" і в своєму листі від 26.12.07 р. № 19844/10/25-007 вказало, що перевіркою не доведено порушення вимог п.5.1. ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" в частині формування валових витрат за рахунок віднесення до них вартості придбаного палива у розмірі 2650,65 грн., в тому числі ПДВ в сумі 441,77 грн. і скаргу директора ТзОВ "40 тон" від 08.11.07 р. задоволено. Податкове повідомлення - рішення від 27.12.2007р. №/3/235 на суму 1140,78 грн., винесено щодо відсутності підтверджуючих документів до авансового звіту ОСОБА_1 , ОСОБА_2 хоча всі документи є в наявності висновок, що підприємство зайво включило до валових витрат суму 726,90 грн. є невірним. Податкове повідомлення - рішення від 21.12.2007р. ./°/3/85050 на суму 1827,87 грн. також підлягає скасуванню.

Оскаржуваною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.03.2009 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «40 тон» до Обєднаної державної податкової інспекції в м. Тернополі про визнання дій незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18 жовтня 2007 року за № /2(70110) на суму 662,66 грн., від 21 грудня 2007 року за № /3(85050) на сумі 1827,87 грн., від 27 грудня 2007 року за № /3(235) на суму 1344,50 грн. та зобовязати субєкта владних повноважень ОДПІ у м. Тернополі зарахувати в майбутні платежі визначене під час перевірки завищення ПДВ в сумі 1344,50 грн. - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позов в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що в першому кварталі 2006 року придбано пальне на суму 960,79 грн. в т.ч. ПДВ 160,12 грн.

Всього придбано пального на суму 2650,65 грн. в т.ч. ПДВ - 441, 77 грн. Згідно наданої порівняльної таблиці закупівлі та витрат дизпалива з листопада 2005 року по лютий 2006 року залишок палива на 1 січня 2006 року склав 614,4 л на суму 2167, 24 грн. в т.ч. ПДВ 361, 21 грн., що відображено по бухгалтерському обліку ТОВ «40 тон» і відображено в акті перевірки від 29.05. 2007 року в пункті 2.15.8 та зроблено висновок контролюючим органом Тернопільською ОДШ в пункті 2.17., що в ході перевірки проведено інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів станом на 10.05.2007р. Розбіжностей за результатами інвентаризації не встановлено, тобто факт залишків дизпалива станом на 1 січня 2006 року та придбання і використання дизпалива у першому кварталі 2006 року на господарську діяльність згідно бухгалтерського та податкового обліку згідно чинного законодавства підтверджено належними та допустимими доказами. На підставі зазначеного висновок суду, що позовні вимоги в частині не законних дій Тернопільської ОДПІ щодо безпідставності твердження про порушення закону України «Про податок на додану вартість» не обґрунтований і спростовується вище зазначеними доказами. Крім того правильність обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету та правильності від'ємного значення податку на додану вартість здійснювалась Тернопільською ОДПІ 27 лютого 2006 року і згідно акту перевірки №1003/7/15-01/33091063 придбання дизпалива на суму 296 грн. в т. ч. ПДВ - 49,33 грн. 18 листопада 2005 року включено в податковий кредит правильно, що відображено в переліку податкових накладних включених до податкового кредиту за листопад 2005 року (розділ другий, перша таблиця, пункт 4 акту). Згідно того ж акту в переліку податкових накладних включених до податкового кредиту за грудень 2005 року включено придбання дизпалива 8 грудня 2005 року на суму 1393,86 грн. в т.ч. ПДВ -232,31грн. (розділ другий, друга таблиця, пункт 5 акту).

Іншим актом перевірки Тернопільської ОДПІ від 22 серпня 2006 року №15293/7/1501/33091063 про результати документальної перевірки з питань відшкодування ПДВ за період з 01.01.2006 р. по 30.06.2006 р. встановлено, що податковий кредит за 1-ий кв. 2006 року виник за рахунок придбання ТМЦ (товарно-матеріальних цінностей) і підтверджується переліком податкових накладних включених до податкового кредиту за 1-ий кв. 2006 року, а саме таблицею (стр.6 акту строчка 10) в якій відображено, що придбано дизпаливо згідно податкової накладної від 11.01.06р. на суму 800,67 грн. з податком на додану вартість в сумі 160,12 грн. - розділ 3 акту (перевірка правильності декларування відємного значення податку на додану вартість.

В постанові (а.п.5) зазначено, що підприємством в III кварталі 2006 року зайво включено до валових витрат оплату квитанцій за проїзд автомобільними шляхами Польщі на суму 456, 56 грн. В той же час відповідачем та судом не встановлено, що автомобіль не перебував за кордоном, а тому висновок суду, що дані витрати не відносяться до валових витрат не встановлений до фактичних обставин.

Передчасним є висновок суду про те, що підзвітна особа ОСОБА_1 не надав перевіряю чому оригінал закордонного паспорта, тому, що паспорт був зданий на обмін, що підтверджено довідкою про його знищення, а тому виключення з суми валових витрат відповідно до авансового звіту№35 від 16 грудня коштів в сумі 1295 грн. є неправильним. Незаконність дій суб'єкта владних повноважень Тернопільської ОДПІ підтверджена відповідними документами про перетин польського кордону автомобілем, який належить ТОВ «40 тон», а саме міжнародними товаротранспортними накладними.

Висновок суду про те, що в порушення підпункту 4.2.9 пункту 4.2 статті 4, підпункту 8.1.1 та 8.1.2 пункту 8.1 ст.8, підпункту «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» встановлено відшкодування добових ОСОБА_1 по відрядженнях відповідно до авансового звіту№35 від 16 грудня 2006 року на суму 1295, 00 грн., де при підтверджуючих документах було підкріплено світлокопію паспорту ОСОБА_1 (НОМЕР_1) з якого не можливо встановити номер серію паспорта, а саме особу, яка перебувала за кордоном та не було представлено оригінал паспорт на час проведення перевірки, внаслідок чого донараховано податку в загальній сумі 455,65 грн. що не відповідає дійсності. Незаконність дій суб'єкт владних повноважень підтверджена відповіддю від 30 серпня 2007 року за №5/2 - 4160 управління МВС України в Тернопільській області про те, що закордонний паспорт серії АЕ №774565, виданий 02.03.1998р. ОСОБА_1 - знищений ВГІРФО УМВС України в Тернопільській області 22 червня 2007 року, тобто надати оригінал паспорта не було можливості в зв'язку з його заміною.

Не відповідає висновок суду фактичним обставинам справи, що в порушення законодавства виплачено дохід в травні та жовтні приватному нотаріусу ОСОБА_3 в загальній сумі 99 грн. без утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб перерахування.

Незаконність дій суб'єкта владних повноважень підтверджена відповідними дозвільними документами, які видаються усім нотаріусам, як суб'єктам підприємницької діяльності і які є відповідно податковими агентами, а тому самостійно сплачують податок з фізичних осіб, а тому твердження суб'єкта владних повноважень, ОДПІ в м. Тернополі на стр.17 акту, про порушення пункту 1.9 ст.1, підпункту 8.1.1 та 8.1.2 пункту 8.1 ст.8, підпункту «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» яким встановлено, що приватному нотаріусу ОСОБА_3 виплачено дохід в травні та жовтні 2006 року в загальній сумі 99,00 грн. за вчинення нотаріальних дій без утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб, а тому донараховано 12,87 грн. податку і висновок суду не відповідає нормам матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року за № 509-ХП із змінами та доповненнями, де відповідно до п.2 ст. 11 цього Закону органи податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію! суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

Таким чином, дії податкового органу щодо проведення перевірки, оформлення матеріалів перевірки та винесення рішення про накладення фінансових санкцій є обґрунтованими, правомірними і базуються на відповідних законодавчих актах, зокрема Законі України № 265/95 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "40 тон" до об'єднаної державної податкової інспекції в місті Тернополі про визнання дій незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 18 жовтня 2007 р. за № /2(70110) на суму 662,66 грн., від 21 грудня 2007 р. за № /3(85050) на суму 1827,87 грн.; від 27 грудня 2007 р. за № /3(235) на сумуі344,50 грн. та зобов'язання суб'єкта владних повноважень ОДПІ у м. Тернополі зарахувати в майбутні платежі виявлене під час перевірки завищення ПДВ в сумі 1344,50 грн. необґрунтований та задоволенню не підлягає. Докази, які подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

Такі висновки відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення - рішення від 18.10.2007р. №/2/70110 на суму 662,66 грн., винесено внаслідок встановлення виїзною плановою перевіркою ТОВ „40 тон" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 06.09.2004р. по 31.12.2006р., за результатами якої складено акт перевірки від 29.05.2007 року №4851/23-09/33091063 та акт перевірки від 24.09.07 р. № 8490/23-09/33091063. В результаті даного порушення встановлено заниження нарахування податку на додану вартість в сумі 441,77 грн.: в тому числі за листопад 2005р. в сумі 49,33 грн., грудень 2005р. - 232,31 грн., перший квартал 2006р. - 160,13 грн. Щодо інших порушень встановлених в акті перевірки від 29.05.2007 року №4851/23-09/33091063, слід відмітити наступне. В ході проведення даної перевірки (п.п.2.15.7 акту від 29.05.2007р. № 4851/23-09/33091063), встановлено, що перший автомобіль який використовувався в господарській діяльності підприємства було придбано 21.12.2005р., а пальне, щодо якого встановлено порушення, було придбано ОСОБА_4 згідно авансового звіту № б/н від 19.11.2005р. на суму 296 грн. в т.ч. ПДВ - 49,33 грн. авансового звіт №3 від 8 грудня 2005р. на суму 1393,86 грн. в т.ч. ПДВ - 232,31 грн. , на загальну на суму 1689,86 грн.

Згідно п.п.7.4.4 п.7.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР, з наступними змінами і доповненнями, якщо платник податку придбає матеріальні та нематеріальні активи, які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням не включається до складу податкового кредиту. Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документи, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеним цим підпунктом документами.

Податкове повідомлення - рішення від 27.12.2007р. Же/3/235 на суму 1140,78 грн., винесено відповідачем на підставі акту перевірки від 29.05.2007 року №4851/23-09/33091063. Так, підприємство зайво віднесло до валових витрат вартість пального в IV кварталі 2005р. на суму 1689,86 грн., (авансовий звіт №б/н від 19.11.2005р. на суму 296 грн., ОСОБА_4, авансовий звіт №3 від 8 грудня 2005р. на суму 1393,86 грн. ОСОБА_4,) в І кварталі 2006р. на суму 960,79 грн., (авансовий звіт №1 від 11 січня 2006р. ОСОБА_4А.), яке не використовувалося в господарській діяльності підприємства (відсутні місця зберігання пального), що є порушенням п.5.1. ст. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997р. №283/97-ВР, що валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів, які придбаваються таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

В III кварталі 2006р. підприємством було зайво включено до складу валових витрат оплату квитанцій за проїзд автомобільними шляхами Польщі на суму - 496,56 грн., оскільки, відповідно до авансового звіту №3 від 27.07.2006р. ОСОБА_2, відсутнє підтвердження перебування за кордоном підзвітної особи - ОСОБА_2Ю.(не представлено оригіналу закордонного паспорта чи світлокопії закордонного паспорта, що підтверджує фактичне перебування підзвітної особи за кордоном.)

Підприємством (відповідачем) було зайво включено до валових витрат в IV кварталі 2006р. витрати на добові по відрядженнях в сумі 2210,00 грн. відповідно до авансових звітів №31 від 21 жовтня 2006р. на суму 1320,00 грн. та авансового звіту № 36 від 25 грудня 2006р. на суму 890,00 грн. ОСОБА_1, де підтверджуючим документам фактично було підкріплено копію закордонного паспорта ОСОБА_5 (НОМЕР_2), який не перебуває у трудових відносинах з ТОВ "40 Тон".

Також відповідач включив до валових витрат в IV кварталі 2006 року відповідно до авансового звіту № 35 від 16 грудня 2006р. на суму 1295 грн. ОСОБА_1, до якого було підкріплено світлокопію закордонного паспорта з якої неможливо встановити номер та серію паспорта, тобто особу, яка фактично перебувала за кордоном. Інспекторами було витребувано оригінали закордонного паспорту, на дату складання акта перевірки який не представлено, що стало підставою не включення понесених витрат до валових витрат.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997р. №283/97-ВР, з наступними змінами та доповненнями, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно пп. 5.4.8. п. 5.4, ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997р. №283/97-ВР, з наступними змінами та доповненнями, до валових витрат включаються витрати на відрядження фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку або є членами керівних органів платника податку, у межах фактичних витрат особи, яка відряджена, на проїзд (включаючи перевезення багажу) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження, оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також; включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чистка, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), інших жилих приміщень, телефонних рахунків, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в'їзд (віз), обов'язкового страхування, витрат на усний та письмовий переклади, інших документально оформлених витрат, пов'язаних з правилами в'їзду та перебування у місці відрядження, включаючи будь-які збори і податки, що підлягають сплаті у зв'язку зі здійсненням таких витрат.

Зазначені витрати можуть бути включені до складу валових витрат платника податку лише за наявності підтверджуючих документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), рахунків з готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, страхових полісів тощо. Не включається до складу витрат платника податку готівка, витрачена на цілі, визначені підпунктами 5.3.1 та 5.4.4 цієї статті, а також; на цілі, не пов'язані з відшкодуванням особистих витрат фізичні особи, яка перебуває у відрядженні.

Податкове повідомлення - рішення від 21.12.2007р. №/3/85050 на суму 1827,87 грн., винесено внаслідок перевірок, за результатами яких складено акт перевірки від 29.05.2007 року №4851/23-09/33091063 та акт перевірки від 24.09.07 р. № 8490/23-09/33091063.

Так, при виплаті заробітної плати працівникам в місяці їх звільнення безпідставно надана податкова соціальна пільга, а саме: в листопаді 2006 р. ОСОБА_6, в липні 2006р. Касіяну В В. та ОСОБА_2, в листопаді 2004р. ОСОБА_6, в зв'язку з чим донараховано 76,22 грн. податку з доходів фізичних осіб, що є порушенням пп. 6.3.2 п.6.3 ст.6, пп.8.1.1 та 8.1.2 п.8.1 от.8, п. «а» п.19.2 ст.19 Закону України від 22.05.2003р.№889-ГУ «Про податок з доходів фізичних осіб» (далі - Закон). Платник податку подає працедавцю заяву про самостійне обрання місця застосування податкової соціальної пільги. Працедавець відображає у складі річної податкової звітності всі випадки отримання заяв платників податку про застосування пільги та заяв про відмову від такої пільги.

Податковий агент, який нараховує (виплачує) оподаткований дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

В ході перевірки виявлено відшкодування добових ОСОБА_1 по відрядженнях відповідно до авансових звітів №31 від 21.10.2006р. на суму 1320 грн., та авансовий звіт №36 від 25.12.2006р. на суму 890 грн., де при підтверджуючих документах фактично підкріплено копію закордонного паспорта ОСОБА_5 (НОМЕР_2), який не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «40тон», також встановлено відшкодування добових ОСОБА_1 по відрядженнях відповідно до авансового звіту №35 від 16.12.2006р. на суму 1295,00 грн., де при підтверджуючих документах було підкріплено світлокопію закордонного паспорта з якої неможливо встановити номер та серію паспорта, тобто особу, яка фактично перебувала за кордоном. Також при проведенні перевірки було витребувано оригінали закордонного паспорта, на дату складання акта перевірки який не представлено, внаслідок чого донараховано податку в загальній сумі 455,65 грн. Відшкодовано витрати ОСОБА_2 згідно авансового звіту від 27.07.2006р. (чеки по оплаті проїзду автомобілем по дорогах Польщі) в загальній сумі 496,56 грн. (не представлено оригіналу закордонного паспорта чи світлокопії закордонного паспорта, що підтверджує фактичне перебування підзвітної особи за кордоном) внаслідок чого донараховано 64,55 грн. податку. Виплачено дохід в травні та жовтні 2006р. приватному нотаріусу ОСОБА_3 в загальній сумі 99,00 грн. за вчинення нотаріальних дій без утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб, внаслідок чого донараховано 12,87 грн. податку, що є порушенням відповідно пп.4.2.9 п.4.2 ст.4, пп.8.1.1 та 8.1.2 п.8.1 ст.8, п. «а» п.19.2 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб».

Відповідно до Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року за № 509-ХП із змінами та доповненнями, де відповідно до п.2 ст. 11 цього Закону органи податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію! суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

Таким чином, дії податкового органу щодо проведення перевірки, оформлення матеріалів перевірки та винесення рішення про накладення фінансових санкцій є обґрунтованими, правомірними і базуються на відповідних законодавчих актах, зокрема Законі України № 265/95 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "40 тон" до об'єднаної державної податкової інспекції в місті Тернополі про визнання дій незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 18 жовтня 2007 р. за № /2(70110) на суму 662,66 грн., від 21 грудня 2007 р. за № /3(85050) на суму 1827,87 грн.; від 27 грудня 2007 р. за № /3(235) на сумуі344,50 грн. та зобов'язання суб'єкта владних повноважень ОДПІ у м. Тернополі зарахувати в майбутні платежі виявлене під час перевірки завищення ПДВ в сумі 1344,50 грн. необґрунтований та задоволенню не підлягає. Докази, які подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому рішення суду по даній справі скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «40 тон» залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.03.2009 року у справі № 2а-277/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Ухвала у повному обсязі складена15 березня 2011 року.

Головуючий В.В.Ніколін

Судді Д.М. Старунський

ОСОБА_7