Справа № 2а-15053/10/2670
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"11" жовтня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Беспалова О.О.

суддів Губської О.А., Парінова А.Б.,

при секретарі Кропивному Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 Инбяо громадянин КНР на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 Инбяо громадянин КНР до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, третя особа: управління міграційної служби в м. Києві про скасування та визнання нечинним рішення про видворення за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування та визнання нечинним рішення про видворення за межі України.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2011 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з"явились, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду - підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дійшов висновку про те, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення про видворення за межі України прийнято на підставі постанови Деснянського районного у м. Києва від 06.10.2010 р. про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 Їн Бяо, тобто відмінної від позивача особи ОСОБА_2 Инбяо. Позивач до пояснення надає переклад свого паспорту, постанову Апеляційного суду м. Києва від 11.11.2010р. №33-1942/10, з яких, на його думку вбачається, що він за цим позовом є відмінною особою від особи правопорушника, тому з цього приводу позивачем подано заяву до Апеляційного суду м. Києва про залишення апеляційної скарги без розгляду. Рішенням передбачається видворення за межі України громадянина ОСОБА_2 Іньбяо, тобто відмінної особи від особи правопорушника, що вказана в постанові Деснянського районного суду м. Києва від 06.10.2010р. ОСОБА_2 Їн Бяо та особи позивача, хоча саме відповідачем була надана довідка на право перебування в Україні від 08.10.2010р. з зазначенням його вірного прізвища та ім'я ОСОБА_2 Инбяо - згідно з перекладом.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі ст. 30 ч. 1.2. 3. 4. 6 ст. 32 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", п.п. 17, 44 "Правил в"їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, виїзду з України і транзитного проїзду через її територію" Дніпровським районним у правлінням Головного управління МВС України в м. Києві 08 жовтня 2010 р. прийнято рішення про видворення громадянина ОСОБА_3 Народної Республіки ОСОБА_2 Інбяо за межі держави терміном до 18.10.2010р.

Так, у Рішенні зазначено, що старший інспектор ВГІРФО Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, капітан міліції ОСОБА_4, розглянувши матеріали, які надійшли на громадянина КНР ОСОБА_2 Іньбяо, уродженця КНР, проживає за адресою: м. Київ, б-р. Перова, 48, кв. 141, прибув до України в м. Київ (зі слів) в 2001 році літаком через КПП "Бориспіль" у приватних справах. 17.04.2006 року в Посольстві КНР в м. Києві свій паспорт обміняв на новий № 015030800, по якому неодноразово реєструвався по службовій візі в УГІРФО ГУ МВС України в м. Києві, остання строком до 27.05.2010р. за адресою: м. Київ, б-р. Перова, 48. кв. 141, проживає за даною адресою по договору найму житлового приміщення, який укладений терміном до 14.01.2011 р.

З матеріалів справи вбачається, що з травня 2010 р. позивач перебуває в Україні без реєстрації в ОВС, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень, штраф іноземцем сплачено, чим визнав свою провину. Кошти на своє утримання заробляє працюючи приватним підприємцем, але відповідного дозволу на працевлаштування не має. Таким чином встановлено, що іноземець офіційною трудовою діяльністю не займається, від контактів з паспортно-візовою службою ухиляється. Підстав для подальшого перебування на території України не має.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою не повноваження надано: обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з вимогами статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до ст. 25 ЗУ від 04.02.1994 р. № 3929-ХІІ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон № 3929-ХІІ) іноземці та особи без громадянства можуть в'їжджати в Україну за дійсними паспортними документами. При цьому іноземці та особи без громадянства повинні одержати у встановленому порядку в'їзну візу, якщо інше не передбачено законодавством України.

Статтею 30 Закону № 3929-ХІІ за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 32 Закону № 3929-ХІІ іноземець та особа без громадянства, які вчинили злочин або адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення може бути видворений за межі України. Рішення про видворення його за межі України після відбуття ним покарання чи виконання адміністративного стягнення приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України може супроводжуватися забороною подальшого в'їзду в Україну строком до п'яти років. Строки заборони подальшого в'їзду в Україну обчислюються з дня винесення вказаного рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що роз'яснення Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні", відповідно до п. 24 якого рішення про видворення повинно прийматися після того, як органи влади розглянули всю належну інформацію, яка їм доступна, та переконалися, що виконання рішення про видворення не буде означати для іноземця чи особи без громадянства реальної загрози бути страченим або підданим катуванню, чи нелюдському або принизливому поводженню чи покаранню, бути вбитим або підданим нелюдському чи принизливому поводженню з боку недержавних суб'єктів, якщо влада країни, куди вони видворяються, партії чи організації які контролюють цю державу або значну територію цієї держави, включаючи міжнародні організації не можуть або не бажають забезпечувати належний та ефективний захист чи виникнення інших ситуацій, які б могли відповідно до з міжнародного права або національного законодавства бути підставою для надання міжнародного захисту.

Разом з тим, рішення прийнято відносно громадянина КНР ОСОБА_2 Інбяо, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якому зазначено номер паспорту, дійсного до 16.04.2011 р. Протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП прийнято ВГІРФО Деснянського РУ ГУ МВС України із зазначенням паспорту громадянина ОСОБА_2 Інбяо.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 06.10.2010 р. № 3-9787 притягнуто громадянина ОСОБА_2 Їн Бяо до адміністративної відповідальності на підставі вищезазначеного протоколу. Постановою від 20.12.2010 р. внесено уточнення в постанову від 06.10.2010 р. № 3-9787, вважати правильними анкетні дані порушника ОСОБА_2 Инбяо замість ОСОБА_2 Їн Бяо. Уточнення внесено на підставі перекладу паспорту порушника наданого його представником, та довідки Управління міграційної служби у м. Києві про особу, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання їй статусу біженця.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваній постанові суду не вірно вказано серію та номер паспорту позивача, а саме замість "G 15030800" зазначено "GI 5030800" .

Апеляційна інстанція погоджується з твердженням апелянта та зазначає, що в постанові суду першої інстанції дійсно має місце описка. Разом з тим зауважує, що правильне по суті рішення не може бути скасовано з таких підстав. Дану описку позивач може виправити в суді першої інстанції, звернувшись з відповідною заявою.

Колегія суддів зауважує, що посилання позивача на ту обставину, що примусове видворення не може застосовуватися до особи, якій надано статус біженця, або яка перебуває в процедурі надання статусу біженця в Україні до закінчення цієї процедури згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні", оскільки даний пункт стосується відносин за позовами суб'єкта владних повноважень. Так, в третьому абз. п. 2 постанови зазначено: "Судам слід ураховувати, що до спорів адміністративної юрисдикції у вказаній категорії справ відносяться також спори за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень. Зокрема, відповідно до п. 3 ч.4 ст. 50 КАС України та ч.5 ст. 32 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону, Служба безпеки України можуть звернутись до адміністративного суду з позовом про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства. При цьому необхідно враховувати, що примусове видворення не може застосовуватися до особи, якій надано статус біженця, або яка перебуває в процедурі надання статусу біженця в Україні до закінчення цієї процедури".

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винесена постанова про відмову в задоволенні позову є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки порушень чинного законодавства щодо прийняття рішення, відповідачем, не вбачається, а тому спірна постанова прийнята встановленими межами повноважень, що надані чинним законодавством України, з урахуванням всіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2011 року відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим не має підстави для її скасування та постановлення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Инбяо - громадянин КНР на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 Инбяо громадянин КНР до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, третя особа: управління міграційної служби в м. Києві про скасування та визнання нечинним рішення про видворення за межі України - залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Беспалов

Суддя О.А.Губська

Суддя А.Б.Парінов

(Повний текст ухвали складено 17.10.2011р.)