Справа № 2-а-3857/10
Суддя: Манич В. П.
Дата ухвалення: 2010-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дергачівський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2010 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Манич В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та зобов'язання здійснити перерахунок та нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Дергачівського районного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі та зобов»язати управління Пенсійного фонду в Дергачівському районі Харківської області нарахувати їй недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2008р. по 31.12.2009р. в сумі 2475,80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером за віком, має статус «Дитина війни». Всупереч діючого законодавства відповідачем протягом 2008-2009 років не виплачувалася доплата до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком.

Відповідач позов не визнав, начальник управління подав до суду письмові заперечення, в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування заперечення проти позову зазначив, що соціальне забезпечення категорії громадян, яким встановлено статус "Дитина війни" визначається Законом України "Про соціальний захист дітей війни"№ 2195 від 18.11.2004 року (далі по тексту Закон № 2195). Стаття 6 Закону № 2195 встановлює, що пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Стаття 110 Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" № 3235 від 20.12.2005 року встановлювала, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону 2195 запроваджуються у 2006 році поетапно, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. В свою чергу Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" № 3367 від 19.01.2006 року вносить зміни і статтю 110 викладено в такій редакції: "Стаття 110. Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджується з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету". Норми вказаної статті у відповідності до Бюджетного кодексу мають дію у часі, тобто, діють тільки на протязі одного бюджетного року. Пунктом 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" дію ст. 6 Закону № 2195 зупинено на 2007 рік з урахуванням положення ст. 111 цього Закону, яка передбачає, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Статтею 7 Закону 2195 передбачалося, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюватиметься за рахунок коштів Державного бюджету України, а Пенсійний фонд України діє на підставі Положення "Про Пенсійний фонд України". Відповідно до п. 8 зазначеного Положення бюджет Пенсійного фонду України формується з чітко визначених джерел (ст. 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 (далі по тексту Закон № 1058)) і щороку затверджується Кабінетом Міністрів України. Частина 3 статті 4 Закону № 1058 закріплює, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення та джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення. Частина 2 статті 72 Закону № 1058 встановлює норму, згідно якої кошти Пенсійного фонду не включаються до Державного бюджету України. Також ч. 1 ст. 5 Закону № 1058 зазначає, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. А норми ст. 6 Закону 2195 суперечать Закону № 1058 в частині визначеного мінімального розміру пенсії за віком та спрямування коштів на виплату допомоги. Відповідно до ч.І ст. 28 Закону №1058, за наявності достатнього страхового стажу мінімальний розмір пенсії за віком для осіб, які втратили працездатність, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму визначеного законом. Частина 3 тієї ж стати 28 Закону № 1058 встановлює норму, згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою. застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим для розрахунку доплати до пенсії особам, яким встановлено статус "Дитина війни" величина мінімальної пенсії за віком, на законодавчому рівні не встановлена, оскільки нормативно-правовими актами, які діють на території України, для окремих категорій населення країни встановлені різні величини показника мінімальної пенсії. Також відсутній механізм реалізації положень ст. 6 Закону № 2195. При цьому норми ч. 1 статті 73 Закону 1058 дають вичерпний перелік видів виплат на які можуть бути спрямовані кошти Пенсійного фонду, а саме кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Одночасно норми ч. 2 ст. 73 цього Закону забороняють використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Виплата державної соціальної допомоги у відповідності до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не відноситься до жодного з переліку використання коштів Пенсійного фонду. Листом від 31.08.2007 року № 21-46-561 Міністерство юстиції України також зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, зазначений в статті 28 Закону № 1058, встановлюється виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Питання пов'язані з підвищенням пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" слід вирішувати шляхом внесення змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Такі зміни до ст. 6 Закону 2195 і були внесені п. 2 ч. 41 ст. 85 розділом II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007року № 107-УІ. Стаття 6 Закону 2195 була викладена в новій редакції, а саме: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсій або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одного із законів". На підставі вищевикладеного , починаючи з 01.01.2008 року Пенсійний фонд виплачує дітям війни(крім тих, на яких поширюється дія ЗУ „Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту")до пенсій або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.Отже, ОСОБА_1 отримує надбавку до пенсії як дитина війни у розмірі: за 2008 рік: січень -березень -47,00грн.; квітень-червень - 48,10грн.; липень-вересень - 48,20 грн.; жовтень-грудень - 49,80 грн., за 2009 рік - 49,80 грн. Відповідач також звертає увагу, що КСУ були визнані як неконституційні тільки норми п.12 ст.71 та ст. 111 ЗУ „Про Державний Бюджет на 2007 рік", норми ст. 110 ЗУ „Про Державний бюджет на 2006 рік" на той час вже не діяли у відповідності до ст.З Бюджетного кодексу України, норми якої встановлюють, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.Враховуючи норми ст.З Бюджетного Кодексу України, норми ст. 110 ЗУ „Про Державний бюджет на 2006 рік" діяли тільки в 2006 році, тобто дія ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни" була зупинена, також норми закріплені п.12 ст.71 ЗУ „Про Державний бюджет на 2007 рік" на підставі ч.2 ст.152 Конституції України діяли до 09.07.2007 року, тобто вказана норма була чинна до винесення Рішення Конституційного Суду України. На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства, вважає, На підставі вищевикладеного, вважає, що управління діяло згідно діючого законодавства, не порушуючи норм права, що діють в системі пенсійного забезпечення, а отже проти позову заперечує і вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутність представника Управління пенсійного фонду України у Дергачівському районі Харківської області.

Суд вважає можливим справу розглянути по суті у відсутності сторін в порядку письмового провадження у відповідності до ст.122 ч.З КАС України.

Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 3 жовтня 1934 року в с.Пересічне Дергачівського району Харківської області, що підтверджено копією паспорту.

Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є фомадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Даний факт підтверджується копією посвідчення з проставленим в ньому штампом «Дитини війни».

Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі позивач в період з 01.01.2008 р. по 31.12.2009р. отримувала підвищення до пенсії згідно Закону України „Про соціальний захист дітей війни" в сумі 597,60 грн., яке здійснювалось на підставі п.41 розділу 2 ЗУ „Про Державний-бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28.12.2007 року , а починаючи з 22.05.2008 року суми нараховувались на підставі ПКМУ „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28.05.2008 року.

Як вбачається з заперечення" позивачу виплачувалась надбавка до пенсії як дитині війни у 2008-2009 р.р.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про Статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни -10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу И, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними).

Пунктом 6 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Тому, виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч,2 ст.152 Конституції України, з 22.05.2008 року УПФУ в Дергачівському районі Харківської області повинно було нарахувати та сплатити позивачу, як дитині війни, доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставним здійснення відповідачем позивачу доплати до пенсії з 22 травня 2008 року, на підставі та у розмірах, встановлених п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. за № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне - страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача, який проживає в Дергачівському районі Харківської області - є Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до повноважень Управління Пенсійного фонду районі Харківської області відноситься нарахування у розмірі, встановленому підвищення до пенсії позивачу, а суд не повноважний визначати конкретний розмір підвищення до пенсії позивача у грошовому вимірі, суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення до пенсії.

Суд звертає у вагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини : приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Ууоnnе vаn Duyn v. Home Office (Case 41|74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом н держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили . б даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Крім того, статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх прав.

За змістом ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає . забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% до пенсії.

Таким чином, суд зобов,язує відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням сум, які їй уже були виплачені в 2008 році.

Законом України " Про Державний бюджет на 2009 рік "дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей" не зупинено . Відповідно до ч.2 ст. 54 Закону України " Про Державний бюджет на 2009 рік " розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України . Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, відповідач у 2009 році повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, суд зобов'язує відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням сум, їй уже були виплачені в 2009 році.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин.

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст. 71 КАС України не надано суду доказів щодо вчинення ,будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд, не вбачає пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни».

Судові витрати по справі піддягають розподілу у відповідності до ч.З ст.94 КАС України. Керуючись ст. ст. 22, 46, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України ..Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-ІУ від 28.12.2007р., рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, Законом України « Про державний бюджет на 2009 рік», Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента Україну від 01.03.2001 року за № 121/2001, ст. ст. 1, 3, ч.2 ст. 11, ч. 2 ст. 72, 94, 99, 104, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області по невиконанню з 01.06.2008р. по 31.12.2009р. приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії за період з 01.06.2008р. по 31.12.2009р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії та провести ОСОБА_1 відповідні виплати з 01.06.2008р. по 31.12.2009р. з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", з 01.06.2008р. по 31.12.2009р., з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3,40грн. (три гривні 40 копійок).

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі заяви на оскарження в 10 денний строк після повного виготовлення постанови та подання після цього апеляційної скарги протягом 20 днів.

Суддя / ОСОБА_2