Справа № 823/1911/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1911/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В. О. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А
17 вересня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Грибан І. О., Губської О. А.
за участю секретаря: Тур В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправним рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника бойових дій та учасника війни управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області щодо відмови у наданні громадянинові ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та у видачі відповідного посвідчення встановленого зразка; зобов`язання управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області визнати громадянина ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати відповідне посвідчення встановленого зразка.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 р. позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 19 січня 1989 року наказом начальника Черкаського пожежно-технічного училища МВС СРСР ім. М. С. Урицького № 11 О передислокации сводного батальона особого назначения ЧПТУ МВД СРСР имени М. С. Урицкого в г.Баку, батальйон ЧПТУ МВС СРСР ім. М. С. Урицького в кількості 200 чоловік, серед яких був ОСОБА_1 , передислоковано з розміщення в училищі до м. Баку для проходження служби по охороні громадського порядку.
Згідно витягу з наказу Черкаського пожежно-технічного училища МВС СРСР ім. М.С.Урицького по особовому складу № 49 л-с від 03 травня 1989 року підполковника ОСОБА_1 вважати прибувшим із відрядження в м. Баку.
В період часу з 03 лютого 1989 року по 26 квітня 1989 року позивач залучався разом із іншими співробітниками училища за рішенням уряду СРСР до виконання спеціальних завдань в умовах надзвичайного стану при вирішенні збройних конфліктів, нормалізації громадського порядку при надзвичайних обставинах, пов`язаних з масовими антигромадськими проявами в Азербайджанській РСР (наказ УУЗ і НДУ МВС СРСР № 25-с від 29 грудня 1988 року).
Черкаське пожежно-технічне училище МВС СРСР створено наказом міністра внутрішніх справ СРСР від 26 червня 1973 року, наказом МВС СРСР від 11 жовтня 1982 року № 331 Черкаському пожежно-технічному училищу присвоєно ім`я ОСОБА_2 . Черкаське пожежно-технічне училище МВС СРСР ім. М. С. Урицького перебувало в підпорядкуванні МВС СРСР.
ОСОБА_1 у 2014 році звертався до УМВС України в Черкаській області про надання довідки про перебування його на охороні громадського порядку в 1989 році в м. Баку, проте, як вбачається з листа від 14 жовтня 2014 року № 1/К-25, відповідач повідомив, що надати довідку неможливо, оскільки відсутні документальні підстави, лише в розділі послужного списку особової справи нагороди та заохочення згадується про перебування в м. Баку: наказом МВС Азербайджанської РСР № 80 від 22 лютого 1989 року за бездоганне виконання службових обов`язків по охороні громадського порядку в м. Баку нагароджено нагрудним знаком за відмінну службу в МВС.
03 лютого 2015 року позивач звернувся до управління МВС України в Черкаській області із заявою, в якій просив розглянути на комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, що діє при УМВС в Черкаській області, питання про визнання позивача учасником бойових дій та визнати його учасником бойових дій і видати йому посвідчення встановленого зразка.
В подальшому, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 р. № 823/474/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 р., зобов`язано комісію УМВС України в Черкаській області розглянути питання про присвоєння статусу ОСОБА_1 учасника бойових дій.
22 липня 2015 року листом управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 14/8-2318 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви щодо надання статусу учасника бойових дій, оскільки у переліку держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, і періодів бойових дій на їх території, що додається, Азербайджанська РСР відсутня, а також через те, що в структуру УВС Черкаського облвиконкому (в подальшому УМВС України в Черкаській області) Черкаське пожежно-технічне училище МВС СРСР ім. М. С. Урицького, де позивач проходив службу, не входило.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 р. цей закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.
Згідно зі ст. 4 Закон України № 3551 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час (ст.5 Закон України № 3551).
Частиною 2 ст. 6 Закону № 3551 визначено, що учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, і періодів бойових дій на їх території, що додається (далі - Перелік).
У примітках до Переліку, зокрема, пунктом 6 зазначено, що Генеральним штабом Збройних Сил колишнього Союзу РСР і після 1979 року направлялися військові фахівці в країни, на території яких велися бойові дії, але Генеральний штаб Збройних Сил України не володіє такою інформацією. Військовим фахівцям у таких випадках пільги надавалися на підставі довідок 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил СРСР про їх особисту участь у бойових діях.
Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що Азербайджанська РСР в якості держави, де велися бойові дії, постановою № 63 не визначена, а відтак, у відповідача відсутні підстави для встановлення позивачу статусу учасника бойових дій.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, а також тим, що в силу примітки 6 до Переліку, виключення у подібних правовідносинах становить категорія осіб, що направлялися для ведення бойових дій на території інших держав Генеральним штабом Збройних Сил колишнього Союзу РСР.
З даного приводу колегія суддів Судової палати в адміністративній справі Верховного Суду України у постанові від 25 лютого 2014 року у справі № 21-9а14 прийшла до висновку, що положення примітки 6 Переліку стосовно можливості визнання осіб учасниками бойових дій після грудня 1979 року поширюються лише на військових фахівців, яких Генеральний штаб Збройних Сил колишнього Союзу РСР направляв у країни, на території яких велися бойові дії, і пільги яким надавалися на підставі довідок 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил колишнього Союзу РСР про їх особисту участь у бойових діях. Відсутність вищезазначених обставин виключає можливість визнання учасниками бойових дій після грудня 1979 року осіб, які виконували спеціальні завдання в умовах надзвичайного стану та при вирішенні збройних конфліктів, відновлення законності та правопорядку на території колишніх республік Союзу РСР (у тому числі Азербайджанської РСР).
Вказана позиція Верховного Суду України спростовує доводи апеляційної скарги позивача, а лист Міністерства закордонних справ України від 21.09.2005 р. № 620/14-110-1410 про визнання Азербайджанською Республікою факту ведення бойових дій на її території з жовтня 1988 р. по квітень 1994 р. в розрізі діючого законодавства України не може мати визначального значення при вирішенні даної справи.
Таким чином, доводи апеляційної скарги апеляційним судом відхиляються.
Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 р. залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.