Справа № 2а-3032/09
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2012-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2012 р. Справа № 84179/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Заверухи О.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2009 року у справі № 2-а-3032/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради про стягнення недоплаченої допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив стягнути з управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради на його користь, як інваліда II групи внаслідок захворювання, повязаного із аварією на Чорнобильській АЕС, недоплачену щорічну грошову допомогу на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 5437 грн. за 2008-2009 рр.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2009 року вказаний позов задоволено та вирішено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 5437 грн. спірної заборгованості за 2008-2009 роки.

У поданій апеляційній скарзі управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні вимог позивача в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповноту зясування ним істотних обставин справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що він належним чином та відповідно до Законів України про Державний бюджет України на 2008-2009 роки і постанов Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року виконав свій обовязок перед ОСОБА_1 щодо виплати йому щорічної грошової допомоги на оздоровлення у спірний період. Просить врахувати, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, їх розмір та цільове спрямування і що управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради не вправі самостійно визначати розміру щорічної допомоги на оздоровлення. Вважає, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення не були враховані положення бюджетного законодавства України.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що він є інвалідом II групи внаслідок захворювання, повязаного з аварією на Чорнобильській АЕС, а тому, відповідно до вимог частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має право на одержання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. З врахуванням положень ст. 22 Конституції України і пріоритетності її норм та норм Законів України над урядовими підзаконними нормативно-правовими актами, розмір грошової допомоги на оздоровлення, що підлягав виплаті позивачу у 2008-2009 рр. має обчислюватися саме у кратному відношенні до законодавчо встановлених на ці роки розмірів мінімальної заробітної плати, а не з розмірів, визначених постановами Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року. Загальна сума недоплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у спірний період становить 5437 грн. та підлягає стягненню з управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради на його користь у повному обсязі.

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом II групи внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, а тому, відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції, що була чинною на час виникнення та існування спірних правовідносин у 2008-2009 роках, мав право на щорічне одержання допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Натомість, таку допомогу у 2008 році позивач отримав в розмірі 120 грн. та у 2008 р. в розмірі 120 грн. щорічно.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими на 2008 рік було обмежено виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, встановлених, зокрема, у ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про підставність вимог позивача у частині визнання протиправною відмови відповідача у виплаті йому допомоги на оздоровлення за 2009 рік виходячи з розміру пяти мінімальних заробітних плат, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду про необхідність покладення обовязку з перерахування і виплати спірної допомоги за цей період саме на УПСЗН виконавчого комітету Хмельницької міської ради в силу вимог ч.5 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування передбачених вищевказаним Законом виплат, як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Разом із тим, при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок і виплату йому недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2008 рік, судом першої інстанції безпідставно не враховано тієї обставини, що статтю 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було викладено в новій редакції, яка передбачала виплату щорічної допомоги на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

При виплаті щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення суди не звернули увагу на те, що дію положень статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати п.п. 11 п. 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007.

Судами встановлено, що відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу разової грошової допомоги на оздоровлення до травня 2008 року в розмірі 120 грн. 00 коп. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України N10-рп/2008 від 22.05.2008 зупинення дії положень статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачене п.п. 11 п. 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Згідно із ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

На момент виникнення спірних відносин, а саме на дату нарахування і виплати позивачу органами праці та соціального захисту населення відповідних коштів, положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік були діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином у відповідача відсутні правові підстави для здійснення такої виплати за 2008 рік відповідно до Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність покладення обовязку з виплати спірної допомоги за цей період саме на УПСЗН виконавчого комітету Хмельницької міської ради в силу вимог частини 5 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Поряд із цим, слід вважати помилковим визначення судом конкретного розміру недоплаченої допомоги на оздоровлення, що підлягає виплаті позивачу.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, зобовязання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач у справі порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був лише визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних позивачу сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення чи виплату їх конкретних розмірів.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору у частині задоволення вимог позивача судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального і процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення рішення не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись 195, 197, 198, 202 п. 3, 4, 207, 254 КАС України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

апеляційну скаргу управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2009 року у справі № 2-а-3032/09 у частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 скасувати та прийняти у цій частині нову постанову, якою вимоги позивача задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо невиплати ОСОБА_1. щорічної допомоги на оздоровлення у 2009 році у передбаченому ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Зобовязати управління праці соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради провести нарахування та виплату недоплаченої ОСОБА_1 у 2009 році щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у передбаченому ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати позивачу такої допомоги у 2009 році, з урахуванням проведених за цей період виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В.Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_2