Справа № 813/661/14
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Справа № 876/9708/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року про відмову в забезпеченні позову у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Позивач- Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося в суд з позовом до відповідачів - Головного управління юстиції у Львівській області, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якому просило визнати протиправними дії державного виконавця та скасувати постанову від 31 грудня 2013 року ВП №40446449 про накладення штрафу в розмірі 1020 грн.

Крім того, позивач заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Головному управлінню юстиції у Львівській області, управлінню Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області вчиняти будь-які дії по виконанню постанови від 31 грудня 2013 року ВП №40446449 про накладення штрафу, в тому числі: заборонити накладати штрафи, арешт на кошти або виставляти платіжні вимоги про списання коштів з рахунків Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, до набрання чинності судовим рішенням по даному спору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не враховано очевидності ознак небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а також тієї обставини, що обов'язок щодо забезпечення коштів з виплати пенсій за судовими рішеннями покладено на органи Казначейства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише в межах видатків, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України. На рахунках головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області обліковуються кошти на виплату пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітної плати працівникам Пенсійного фонду та страхові внески, сплачені підприємствами за найманих працівників, а також кошти на виплату пенсій іноземних громадян. Таким чином, в даному випадку існує очевидна небезпека заподіяння шкод правам, свободам та інтересам не лише Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, але і особам, кошти на виплату заробітної плати та пенсій яких обліковуються на рахунках Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити клопотання про забезпечення позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому з врахуванням вищенаведеного, суд, відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Крім того, позивачем не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходять з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови від 31 грудня 2013 року ВП №40446449 про накладення штрафу в розмірі 1020 грн.

Заходами, які просить позивач забезпечити позов, є заборона Головному управлінню юстиції у Львівській області, управлінню державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області вчиняти будь-які дії по виконанню постанови від 31 грудня 2013 року ВП №40446449 про накладення штрафу, в тому числі: заборонити накладати штрафи, арешт на кошти або виставляти платіжні вимоги про списання коштів з рахунків Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, до набрання чинності судовим рішенням по даному спору.

Згідно з ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Підставами для забезпечення адміністративного позову, які передбачені ст.117 КАС України, є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.117 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Даючи правову оцінку даному клопотанню та доводам апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом в силу вимог ст.ст. 69, 71 КАС України не доведено очевидної небезпеки, заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам позивача, а тому відсутні підстави для забезпечення адміністративного позову, оскільки невжиття заходів забезпечення адміністративного позову, щодо яких є клопотання позивача, не призведе до того, що відновлення його прав буде потребувати значних зусиль. Крім того, колегія суддів вважає, що заходи, якими просить позивач забезпечити позов, не є співрозмірними заявленим позовним вимогам, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано правила предметної підсудності на час прийняття рішення у справі, що призвело до вирішення справи неповноважним судом, оскільки як вбачається із матеріалів справи розглядувана заява про забезпечення позову заявлена в межах адміністративного позову з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених судами рішень, а такий спір в силу вимог п.5 ч.1 ст.18 КАС України предметно підсудний місцевим загальним судам як адміністративним судам (абз.2 п.9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду N 10 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби в редакції від 12 вересня 2014 року).

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, оскаржувана ухвала винесена з правильним застосуванням норм матеріального права, однак судом першої інстанції порушено норми процесуального права, справу розглянуто неповноважним судом, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року про відмову в забезпеченні позову у справі № 813/661/14 - скасувати, та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді В.Я. Качмар

М.П. Кушнерик