Справа № 826/3782/15
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3782/15 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фастівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Фастівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (далі - Відповідач) у якому просив: визнати протиправними та скасувати накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 29.12.2014 року №295, від 18.02.2015 №67 та від 20.02.2015 року №68 (далі по тексту - оскаржувані накази).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 проходить службу на посаді старшого інспектора штабу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції.

Відповідно до наказу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) ГУ МВС України в Київській області від 29.12.2014 № 295 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Фастівського МВ» за порушення службової дисципліни, яке виявилось у порушенні ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання внутрішнього розпорядку, а саме: відсутності на службі без поважних причин 18 листопада 2014 року, старшому інспектору штабу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) майору міліції ОСОБА_2 оголошено догану.

Із вказаним наказом позивача було ознайомлено 11.02.2015, що підтверджується підписом останнього на даному наказі.

Підставою для оголошення позивачу догани стали матеріали службового розслідування за фактом невиходу на службу старшого інспектора штабу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) майора міліції ОСОБА_2

Службовим розслідуванням було встановлено, що 19.11.2014 до сектора кадрового забезпечення Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) надійшов рапорт начальника штабу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) капітана міліції ОСОБА_3, з якого стало відомо, що 18.11.2014 старший інспектор штабу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) майор міліції ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці 18.11.2014 року.

Відповідно до наказу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) ГУ МВС України в Київській області від 18.02.2015 №67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Фастівського МВ» за порушення службової дисципліни, яке виявилось у порушенні ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства та статутів і наказів начальників, а саме: невиконання вимог п. 1.2 розділу ІV, п. 1.4 розділу V Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 22.02.2012 №155, що призвело до конфлікту та породило скаргу, старшому інспектору штабу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) майору міліції ОСОБА_2 оголошено сувору догану.

Підставою для оголошення позивачу суворої догани стали матеріали службового розслідування за зверненням ОСОБА_4 щодо неправомірних дій працівника Фастівського міського відділу, старшого інспектора штабу Фастівського міського відділу майора міліції ОСОБА_2

Службовим розслідуванням було встановлено, що 09.02.2015 до Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) надійшло звернення від ОСОБА_4 про неправомірні, на його думку, дії відносно нього старшого інспектора штабу Фастівського міського відділу майора міліції ОСОБА_2

Вказане звернення було зареєстроване в канцелярії Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області 09.02.2015 за (вх.№Я-88).

Відповідно до наказу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) ГУ МВС України в Київській області від 20.02.2015 №68 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Фастівського МВ» за порушення службової дисципліни, яке виявилось у порушенні ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства та статутів і наказів начальників, а саме: невиконання доручення в зазначений термін, старшому інспектору штабу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) майору міліції ОСОБА_2 оголошено попередження про неповну посадову відповідність.

Підставою для оголошення ОСОБА_2 попередження про неповну посадову відповідність стали матеріали службового розслідування за розглядом доручення Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області від 11.02.2015 №659 вих-15.

Службовим розслідуванням було встановлено, що 11.02.2015 до Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) надійшло доручення Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області від 11.02.2015 №659 вих-15, з якого стало відомо, що 27.01.2015 за вих. №336 Фастівською міжрайонною прокуратурою Київської області до Фастівського міського відділу було направлено лист із вимогою надання інформації про стан протидії злочинності на території обслуговування Фастівського МВ за 2014 рік у порівнянні з 2013 роком. Термін виконання завдання було встановлено 06.02.2015 до 14 год. 00 хв.

Відповідь на вказаний запит надійшла до Фастівської міжрайонної прокуратури із запізненням, а саме: 09.02.2015 о 11 год. 30 хв. та не у повному обсязі (не надано соціально-економічну характеристику території обслуговування, не відображено структуру злочинності, не проаналізовано стан застосування адміністративного законодавства окремо у м. Фастові та Фастівському районі, не відображено рівень злочинності із розрахунку на кількість населення), що призвело до невчасного інформування прокуратури Київської області.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що виконавцем вищезазначеного звернення було призначено старшого інспектора штабу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) майора міліції ОСОБА_2, який 28.01.2015 особисто отримав його в канцелярії Фастівського міського відділу та розписався в Журналі реєстрації вхідної кореспонденції Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області про отримання.

06.02.2015 на виконання вищезазначеного звернення, ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 інформацію в електронному вигляді на перевірку.

Під час проведення перевірки ОСОБА_3 було виявлено ряд недоліків, які ОСОБА_2 до 14 год. 00 хв. 06.02.2015 не усунув.

09.02.2015 о 09:00 позивач надав відкоригований аналіз ОСОБА_3 для направлення до Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області.

Враховуючи вищезазначені обставинами, відповідач дійшов висновку, що позивачем не виконано покладене на останнього доручення в зазначений термін, що призвело до порушення ним службової дисципліни та неналежного контролю за діяльністю підлеглих з боку керівництва служби.

Вважаючи протиправними оскаржувані накази, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем дисципліни є доказаним, йому надано вірну правову оцінку, вид дисциплінарного стягнення визначено правильно, при цьому враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкода та інші обставини.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту оскаржуваних наказів за фактами порушення службової дисципліни майором міліції ОСОБА_2, останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, суворої догани та попередження про неповну посадову відповідність за вчинення проступків, які полягають у відсутності на службі 18.11.2014 без поважних причин, у приведенні до конфлікту між цивільною особою та породження скарги, а також у зв'язку з невиконанням доручення в зазначений термін.

Підставою для оголошення позивачу догани стало те, що останній був відсутній на робочому місці 18.11.2014 без поважних причин.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 прогулом без поважної причини визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

В ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що підставою для відсутності 18.11.2014 ОСОБА_2 на службі стала поломка автомобіля останнього.

Позивачем було повідомлено безпосереднього свого начальника ОСОБА_3 про вказане близько 09 години ранку 18.11.2014, на що було останнім надано дозвіл доставити зламаний автомобіль до СТО м. Біла Церква. В подальшому, позивач 18.11.2014 на службі не з'явився.

Зазначені обставини не заперечувались сторонами.

У зв'язку з зазначеними обставинами, комісією у складі: начальника штабу Фастівського МВ капітана міліції ОСОБА_3, старшого інспектора-чергового чергової частини штабу цього ж відділу майора міліції ОСОБА_5 та старшого інспектора сектора кадрового забезпечення цього ж відділу підполковника міліції ОСОБА_6 складено Акт про невихід працівника на роботу від 18.11.2014 (а.с.164 на звороті).

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не надано суду першої інстанції належних доказів, що 18.11.2014 з поважних причин позивач був відсутній на службі в Фастівському міському відділі (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) ГУ МВС України в Київській області.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що ремонт власного автомобіля не дає підстав для відсутності позивача на робочому місці, а тому така підстава неприбуття на робоче місце, не може вважатись поважною причиною, а тому застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що оголошено наказом від 29.12.2014 №295, є правомірним.

Також, не заслуговують на увагу суду доводи позивача щодо порушення відповідачем місячного строку застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що оголошено наказом від 29.12.2014 №295 виходячи з наступногою

Відповідно до наказу від 19.11.2014 № 268 за фактом відсутності ОСОБА_2 на робочому місці було призначено службове розслідування.

Висновок за результатами службового розслідування був затверджений 18.12.2014. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді догани був прийнятий 29.12.2014.

Тобто, відповідачем не порушено строки застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що оголошено наказом від 29.12.2014 №295, оскільки дисциплінарне стягнення у відповідності до вимог ч. 2 ст.16 Дисциплінарного статуту ОВС було накладено на позивача не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування.

Щодо наказу від 18.02.2015 №67, згідно з яким позивачу оголошено сувору догану у зв'язку з надходженням скарги громадянина ОСОБА_4, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Підставою для оголошення позивачу суворої догани стало те, що до Фастівського міського відділу ГУ МВС України в Київській області надійшла скарга ОСОБА_4 на неправомірні дії ОСОБА_2

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині, позивач зазначив, що під час попередження заявника про дотримання тактовної поведінки ним не було вчинено дисциплінарного проступку, субординацію та норми етичної поведінки не порушував. Висновки службового розслідування про наявність таких порушень є необґрунтованими та не підтверджені відповідними доказами, що свідчить про відсутність підстав для застосування дисциплінарного стягнення.

Проте, норми поведінки, дотримання яких є моральним обов'язком кожного працівника органів внутрішніх справ незалежно від займаної посади та спеціального звання, та порушення яких є дисциплінарним проступком, встановлені Правилами поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 №155, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.04.2012 за №628/20941 (далі по тексту - Правила поведінки).

Так, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 розділу ІV Правил поведінки поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника.

Норми професійної етики вимагають від працівника, окрім іншого: поводитися з почуттям власної гідності, доброзичливо і відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи у громадян повагу до органів внутрішніх справ і готовність співпрацювати з ними; постійно контролювати свою поведінку, почуття і емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на службові рішення, уміти передбачати наслідки своїх вчинків і дій; поводитись з усіма категоріями громадян однаково коректно незалежно від їх службового чи соціального становища; виявляти повагу та увагу до старших за званням чи віком.

Пунктом 2.1 розділу ІV Правил поведінки передбачено, що під час виконання службових обов'язків, оперативно-службових завдань працівники повинні критично ставитися до власних професійних якостей та поведінки, постійно працювати над самовдосконаленням, підвищенням свого професійного та загальнокультурного рівня.

Відповідно до п. 1.1 розділу V Правил поведінки у спілкуванні з людьми працівнику необхідно дотримуватись вимог Конституції України, яка гарантує кожному громадянину право на недоторканність приватного життя, особисту й сімейну таємницю, захист честі, гідності, свого доброго імені.

Пунктом 1.4 розділу V Правил поведінки визначено, що у спілкуванні з громадянами з боку працівника неприпустимі: будь-які висловлювання і дії дискримінаційного характеру за ознаками статі, віку, раси, національності, мови, громадянства, соціального, майнового або сімейного стану, політичної чи релігійної належності; надмірний тон, грубість, некоректність зауваження, пред'явлення неправомірних, незаслужених звинувачень; погрози, образливі вирази або репліки; суперечки, дискусії та дії, що перешкоджають нормальному спілкуванню або провокують протиправну поведінку.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення суворої догани, застосовано за порушення позивачем ОСОБА_7 і службової етики, оскільки до Фастівського міського відділу ГУ МВС України в Київській області надійшла скарга громадянина ОСОБА_4 на неправомірні дії ОСОБА_2 під час несення служби останнім.

Службовим розслідуванням було встановлено, що підставою звернення громадянина ОСОБА_4 з вищезазначеною скаргою, можливо став факт невиконання старшим інспектором майором міліції ОСОБА_2 правил професійної етики.

В якості доказів на підтвердження зазначених обставин, відповідачем були надані матеріали службового розслідування, зокрема, пояснення працівників, які були свідками виниклого конфлікту ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що вчинення позивачем дисциплінарного проступку та наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивач на момент прийняття рішення щодо виду дисциплінарного стягнення вже мав таке стягнення як «догана», оголошене згідно Наказу від 29.12.2014 за порушення Дисциплінарного статуту, а тому застосування до позивача стягнення як «сувора догана» є обґрунтованим.

Отже, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді «суворої догани», що оголошено наказом від 18.02.2015 №67, є правомірним.

Щодо наказу від 20.02.2015 №68, згідно з яким позивачу оголошено попередження про неповну посадову відповідність у зв'язку з тим, що останнім не надано відповіді на запит Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області від 27.01.2015 за вих. №336 в зазначений термін, а саме: до 06.02.2015 до 14-00 год., колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначив ОСОБА_2 в ході підготовчого провадження, що його робоче місце не забезпечено службовим комп'ютером, внаслідок чого для виконання доручення прокуратури йому приходилось підходити до інших працівників міліції та просити надати місце для виконання вказаного завдання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, підставою для оголошення позивачу попередження про неповну посадову відповідність стало те, що останнім не виконано доручення Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області від 27.01.2015 за вих. №336 у визначені строки, а саме: до 06.02.2015 до 14-00 год., що призвело до невчасного інформування прокуратури Київської області.

Службовим розслідуванням було встановлено, що 11.02.2015 до Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) ГУ МВС України в Київській області надійшло доручення Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області від 11.02.2015 №659 вих-15, з якого стало відомо, що 27.01.2015 за вих. №336 Фастівською міжрайонною прокуратурою Київської області до Фастівського міського відділу було направлено лист із вимогою надання інформації про стан протидії злочинності на території обслуговування Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) ГУ МВС України в Київській області за 2014 рік у порівнянні з 2013 роком. Термін виконання завдання було встановлено 06.02.2015 до 14 год. 00 хв.

Відповідь на вказаний запит надійшла до Фастівської міжрайонної прокуратури із запізненням, а саме: 09.02.2015 о 11 год. 30 хв. та не у повному обсязі (не надано соціально-економічну характеристику території обслуговування, не відображено структуру злочинності, не проаналізовано стан застосування адміністративного законодавства окремо у м. Фастові та Фастівському районі, не відображено рівень злочинності із розрахунку на кількість населення), що призвело до невчасного інформування прокуратури Київської області.

Виконавцем вищевказаного доручення було призначено старшого інспектора штабу Фастівського міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова та Фастівського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_2, який 28.01.2015 особисто отримав його в канцелярії Фастівського міського відділу та розписався в Журналі реєстрації вхідної кореспонденції Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області про отримання. Про зазначені обставини позивач не заперечував.

06.02.2015 на виконання вищезазначеного звернення, ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 інформацію в електронному вигляді на перевірку.

Під час проведення перевірки ОСОБА_3 було виявлено ряд недоліків, які ОСОБА_2 до 14 год. 00 хв. 06.02.2015 не усунув.

09.02.2015 о 09:00 позивач надав відкоригований аналіз ОСОБА_3 для направлення до Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області.

Таким чином, ОСОБА_2 було порушено вимоги ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС в частині не виконання в зазначений термін доручення начальника, що призвело до несвоєчасного надання відповіді до Фастівської міжрайонної прокуратури на запит від 28.01.2015 та в подальшому призвело до невчасного інформування прокуратури Київської області, що підтверджується відповідними матеріалами службового розслідування та наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що оголошення позивачу попередження про неповну посадову відповідність у зв'язку з тим, що останнім не надано відповіді на запит Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області від 27.01.2015 за вих. №336 в зазначений термін є правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі по тексту - Дисциплінарний статут ОВС) службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту ОВС встановлені права начальників щодо накладання дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

За правилами статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

В даному випадку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Фастівський міський відділ ГУ МВС України в Київській області, як суб'єкт владних повноважень, при винесені оскаржуваних наказів діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.