Справа № 2а-7444/12/2070
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р.Справа № 2а-7444/12/2070
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. по справі № 2а-7444/12/2070 за позовом Державного підприємства "Хлібна база №85" Державного комітету України з державного матеріального резерву до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Хлібна база № 85" Державного агентства резерву України (далі по тексту - позивач, ДП "Хлібна база № 85") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - відповідач, Ізюмська ОДПІ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення № від 11.04.2012 р. Ізюмської ОДПІ про зменшення ДП "Хлібна база № 85" суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011 року в розмірі 28979, 00 грн. за основним платежем;

- скасувати податкове повідомлення - рішення № від 11.04.2012 року Ізюмської ОДПІ в частині збільшення ДП "Хлібна база № 85" суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 104735,00 грн., в т.ч. 83788, 00 грн. за основним платежем та 20947, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. адміністративний позов Державного підприємства "Хлібна база-85" Державного агентства резерву України до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень було задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2012 р. про зменшення Державному підприємству "Хлібна база-85" Державного агентства резерву України суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011 року в розмірі 28979, 00 грн. за основним платежем.

Скасовано податкове повідомлення - рішення № від 11.04.2012 року в частині збільшення Державному підприємству "Хлібна база-85" Державного агентства резерву України суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 104735,00 грн., в т.ч. 83788, 00 грн. за основним платежем та 20947, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Державне підприємство "Хлібна база № 85" Державного агентства резерву України, зареєстроване виконавчим комітетом Харківської міської ради 05.07.1999 р., реєстраційний № 1 000154, набув правового статусу юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом - 22675081, перебуває на обліку у Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області Державної податкової служби та є платником податку на додану вартість на підставі свідоцтва № 200015357 (серії НБ № 151726), виданого 15.07.1997 року (т. 1 а.с. 10-14).

У період з 03.02.2012 року по 01.03.2012 року фахівцями Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області ДПС, відповідно до направлень на перевірку та наказу в.о. начальника Ізюмської ОДПІ від 20.01.2012 р. № 59 "Щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ДП "Хлібна база № 85", згідно п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 глави 8 розділу ІІ Податкового Кодексу України, проведено планову виїзну документальну перевірку Державного підприємства "Хлібна база № 85" Державного агентства резерву України з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2011, валютного законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2011, іншого законодавства за період з 01.01.2010 по 31.12.2011 року, за результатами якої складений акт від 23.03.2012 р. №31/2200/22675081 (далі по тексту - акт перевірки) (т. 1 а.с. 39-122).

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийняті в тому числі й оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11.04.2012 р. - № про зменшення ДП "Хлібна база № 85" суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011 року в розмірі 28979, 00 грн. за основним платежем та № від 11.04.2012 року про збільшення ДП "Хлібна база № 85" суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 140380,00 грн., в т.ч. 112303, 00 грн. за основним платежем та 28076, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1 а.с. 17, 24).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що прийняті Ізюмською ОДПІ податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2012 р. та податкове повідомлення - рішення № від 11.04.2012 року в частині збільшення ДП "Хлібна база № 85" суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 104735,00 грн. прийняті з порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки акт від 23.03.2012 р. №31/2200/22675081, підставами для висновку про зменшення ДП "Хлібна база № 85" суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011 року в розмірі 28979, 00 грн. стало те, що перевіркою показників, відображених у рядку 04.9 Декларації «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року» за період з 01.07.2010 по 31.12.2011, встановлено, що від'ємне значення об'єкта оподаткування по податку на прибуток становить за 2010 рік 129367 грн., яке враховане підприємством у складі валових витрат у 1 кварталі 2011 року, а порушення, що призвели до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011 року наведені вище.

Разом з цим, колегія судів звертає увагу на те, що відповідачем в акті перевірки відсутнє посилання та опис порушення, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011 року на суму 28979, 00 грн.

Згідно п.п. 4.1.1. п. 4.1. ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 р., № 334/94-ВР, в редакції Закону України N 283/97-ВР від 22.05.97 р., чинного на момент виникнення спірних правовідносин, валовий доход включає загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону).

Згідно п. 5.9. ст. 5 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств» платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно).

Вартість запасів оплачених, але не отриманих (не оприбуткованих) платником податку - покупцем, до приросту запасів не включається.

Вартість запасів оплачених, але не відвантажених (не знятих з обліку) платником податку - продавцем, до убутку запасів не включається.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

Для виробників сільськогосподарської продукції, визначених статтею 14 цього Закону, норми цього пункту застосовуються для податкового періоду, що дорівнює дванадцяти календарним місяцям, починаючи з 1 липня поточного звітного (бюджетного) року.

Якщо платник податку приймає рішення про уцінку (дооцінку) запасів згідно з правилами бухгалтерського обліку, то така уцінка (дооцінка) з метою податкового обліку не змінює балансову вартість запасів та валові доходи або валові витрати такого платника податку, пов'язані з придбанням таких запасів.

З метою податкового обліку платник податку за своїм вибором здійснює оцінку вибуття запасів за одним з таких методів бухгалтерського обліку, визначених у відповідному стандарті:

-ідентифікованої вартості відповідної одиниці запасів;

-середньозваженої вартості однорідних запасів;

-вартості перших за часом надходження запасів (ФІФО);

-нормативних затрат;

-ціни продажу запасів (виключно для запасів, що реалізуються через роздрібну торгівлю).

Для всіх одиниць податкового обліку запасів, що мають однакове призначення та однакові умови використання, застосовується тільки один із наведених методів.

У разі обрання платником податку методу оцінки вартості вибуття запасів зміна такого методу протягом податкового року для цілей податкового обліку не дозволяється.

Податковий облік приросту (убутку) балансової вартості запасів, які використовуються з метою виробництва електроенергії за переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України, здійснюється за наслідками звітного (податкового) року, а решта запасів підлягає коригуванню в загальному порядку.

Виходячи зі змісту п. 1.1. ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано положеннями Податкового кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової службу - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Так, відповідно до п.п. 4-6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 р. № 984 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що в акті перевірки позивача податковий орган не вказав первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача, що підтверджують наявність фактів порушень ним норм п. 4.1. пп. 4.1.1 п. 4.1.ст. 4, п. 5.9 ст. 5 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94 - ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» в редакції Закону України від 22 травня 1997 року № 283/97 - ВР із змінами та доповненнями, при врахуванні суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток 2010 року в розмірі 28979, 00 грн. у складі валових витрат 1 кварталу 2011 року.

Доказами порушення правил віднесення сум до валових витрат та формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів.

У п. 6.1. ст. 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» встановлено, якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Разом з цим, з акту перевірки (а.с. 59 т.1) вказано, що у зв'язку з тим, що ДП «Хлібна база № 85» перенесене від'ємне значення об'єкту оподаткування по податку на прибуток за 1 квартал 2011 року у сумі 28979, 00 грн. до складу витрат декларації з податку на прибуток за 2 квартал 2011 року та 2-3 квартали 2011 року (рядок 06), перевіркою встановлено його завищення у вищевказаних періодах.

Далі ДПІ в акті перевірки зазначено, що відповідно до акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 07.10.2011 року № 52/1510/22675081 зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування по податку на прибуток за 1 квартал 2011 року, перенесене підприємством до складу витрат, що враховуються у визначенні об'єкту оподаткування за 2 квартал 2011 року. За результатами перевірки донараховано податку на прибуток у сумі 6665 грн. (податкове повідомлення - рішення від 25.10.2011 № ). Відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду № 2-а-15145/11/2070 від 01.02.2012 вищевказане податкове повідомлення - рішення скасовано. Ізюмська ОДПІ звернулася до Харківського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою від 17.02.2012 № 861/10/10-021. На дату написання акта перевірки донараховані суми є неузгодженими.

Колегія судів зазначає, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2012 року по справі № 2-а-15145/11/2070, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду 23.05.2012 р., адміністративний позов Державного підприємства "Хлібна база №85" Державного агентства резерву України до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено: скасовано податкове повідомлення-рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області № від 25.10.2011 року, згідно якого встановлено податкове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 6665,0 грн. Державному підприємству "Хлібна база №85"Державного агентства резерву України.

Із вказаної постанови вбачається, що спір між сторонами виник у зв'язку із відображенням Державним підприємством "Хлібна база №85"в податковій звітності за І та ІІ квартали 2011 року від'ємного значення об'єкту оподаткування по податку на прибуток з урахуванням суми такого від'ємного значення попереднього 2010 року, що на думку податкового органу не узгоджується із положеннями п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України, оскільки буквальний зміст вказаного пункту при формуванні від'ємного значення об'єкту оподаткування в результатах наступних податкових періодів дозволяє включати до нього лише значення (результати) І кварталу 2011 року.

Однак, задовольняючи позовні вимоги у вказаній справі, судом було встановлено, що від'ємне значення минулих років, зокрема, 2010 року, - це правомірна складова витрат І кварталу 2011 року, оскільки його включення до складу податкових витрат, саме в цьому періоді, було передбачене нормами Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", що діяв у той час.

За підсумками першого кварталу 2011 року згідно декларації з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2011 року сума валових витрат (рядок 04 декларації за 1 квартал) становила 10327887,0грн., даний факт сторонами не оскаржується, а податкова декларація була прийнята Ізюмською ОДПІ у Харківській області 06.05.2011р.

Результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення в розмірі 28979,0грн. (рядок 8 "Об'єкт оподаткування позитивний (+) від'ємний (-) (+-03-(+-06)-07)" Декларації за І квартал 2011 року), що розраховане у відповідності до вимог податкового законодавства України, яку позивач відповідно до п.3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України включив до витрат другого календарного кварталу 2011 року до рядка 06.6 Декларації за 2 квартал 2011 року "Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року)".

Згідно ч. 1 ст. 72 КАСУ обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі вищевказаного, колегія судів зазначає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення № від 11.04.2012 р. Ізюмської ОДПІ про зменшення ДП "Хлібна база № 85" суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011 року в розмірі 28979, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки акт від 23.03.2012 р. №31/2200/22675081, підставами для висновку про завищення податкового кредиту на загальну суму 83788 грн. , в т.ч. в липні 2010 року на суму 24492 грн. та жовтні 2010 року на суму 59296 грн. стало те, що підприємством позивача було включено до складу податкового кредиту суму ПДВ з операцій по придбанню товарів у ТОВ "НПФ Хім Трейд" та ТОВ ТД «Славута», які не використанні у господарській діяльності підприємства.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що з метою здійснення своєї господарської діяльності, позивачем в період, що перевірявся податковим органом, вчинено операції по придбанню товарів та послуг у ТОВ "НПФ Хім Трейд", яке зареєстроване юридичною особою 01.04.2009 р. та зареєстроване в ЄДР ЮО та ФОП що підтверджується витягом № 20011459 від 02.02.2015 р. (а.с. 10-11 т.3) та ТОВ «Торговий дім Славута», яке зареєстроване юридичною особою 04.07.2005 р. та зареєстроване в ЄДР ЮО та ФОП що підтверджується витягом № 20011497 від 02.02.2015 р. (а.с. 8-9 т.3).

ДП "Хлібна база №85" (Покупець) уклало з ТОВ НПФ "Хім трейд" (Постачальник) договір поставки від 08.07.10 №08-07-10, згідно якого Постачальник зобов'язується протягом 201-2011 року поставити та передати у власність Покупця нафтопродукти в асортименті, у подальшому іменовані як товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору (т. 1 а.с. 231-232).

Сума договору становить 1000000, 00 грн. в т.ч. ПДВ 20% (п. 1.4. договору).

У п. 2.1 визначено, що постачання товару здійснюється партіями згідно заявлених покупцем кількості та асортименту по діючим цінам у погоджені сторонами строки на умовах DDU - склад покупця (у відповідності з «Інкотермс» в редакції 2000 р. в частині, що не протирічить цьому договору) на підставі оформленого сторонами Додатку до договору.

Строк дії договору - до 31.12.2011 р., а в частині виконання покупцем фінансових розрахунків за поставлений товар - до повного виконання таких розрахунків.

Згідно із тлумаченням термінів Інкотермс -2000 термін DDU - «Поставка без сплати мита» означає, що продавець надасть таким, що не пройшов митне оформлення та не розвантажений з транспортного засобу товар, що надійшов у розпорядження покупця у вказаному місці призначення. Продавець зобов'язаний нести всі витрати та ризики, пов'язані з транспортуванням товару до цього місця. Цей термін може застосовуватись незалежно від виду транспорту, окрім, коли поставка здійснюється на борту судна або на пристані в порту призначення коли необхідно застосовувати терміни DES або DEQ. А тому, у позивача відсутні обов'язки щодо оплати транспортування через що не може бути й доказів оплати за транспортування товару.

Факт виконання господарської операції підтверджуються копіями: видаткової накладної від 06.08.10 № РН-0000013, податкової накладної від 06.08.10 №16, приймального акта на матеріальні цінності та майно від 06.08.10 № 457.

ДП "Хлібна база №85" отримано 23400 л нафтопродуктів, загальною вартістю 146952,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 24492,00 грн.

У бухгалтерському обліку зазначену операцію відображено проводками: Д-т рахунку 203 "Паливо" на суму 122460 грн. Д-т рахунку 643 "Податковий кредит" на суму 24492,00 грн., Кр-т рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками" на 146952,00 грн. Підприємством для перевірки надано: видаткову накладну від 06.08.2010 № РН-0000013 на 23400 л дизельного пального, загальною вартістю 146952,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 24492,00 грн.; податкову накладну на 23400 л дизельного пального загальною вартістю 146952 грн., у тому числі податок на додану вартість 24492 грн. Відповідачем зазначається, що під час перевірки надано приймальний акт на матеріальні цінності та майно (форма №1): від 06.08.2010 № 457 на приймання 23400л пального на загальну суму 146952,00грн.

Оплата за отриманий товар підтверджується копіями платіжних доручень та банківськими виписками, що містяться в матеріалах справи (т. 1 а.с. 239-250).

Податкові накладні, що виписані позивачу ТОВ "НПФ Хім Трейд", включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних серпня 2010 р.(а.с. 52 т.3), а суми ПДВ включені до податкового кредиту, що підтверджується копіями додатків № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2010 року (а.с. 48-50 т. 3).

Також, ДП "Хлібна база № 85" (покупець) уклало з ТОВ «Торговий дім Славута" (постачальник) договір поставки від 01.10.2010 № 01/10-10, за умовами якого Постачальник зобов'язується протягом 2010-2011 року поставити та передати у власність Покупця нафтопродукти в асортименті, у подальшому іменовані як товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору (т. 2 а.с. 1-2).

Сума договору становить 10000000, 00 грн. в т.ч. ПДВ 20% (п. 1.4. договору).

У п. 2.1 визначено, що постачання товару здійснюється партіями згідно заявлених покупцем кількості та асортименту по діючим цінам у погоджені сторонами строки на умовах DDU - склад покупця (у відповідності з «Інкотермс» в редакції 2000 р. в частині, що не протирічить цьому договору) на підставі оформленого сторонами Додатку до договору.

Строк дії договору - до 31.12.2011 р., а в частині виконання покупцем фінансових розрахунків за поставлений товар - до повного виконання таких розрахунків (п. 5.3. Договору).

Згідно із тлумаченням термінів Інкотермс -2000 термін DDU - «Поставка без сплати мита» означає, що продавець надасть таким, що не пройшов митне оформлення та не розвантажений з транспортного засобу товар, що надійшов у розпорядження покупця у вказаному місці призначення. Продавець зобов'язаний нести всі витрати та ризики, пов'язані з транспортуванням товару до цього місця. Цей термін може застосовуватись незалежно від виду транспорту, окрім, коли поставка здійснюється на борту судна або на пристані в порту призначення коли необхідно застосовувати терміни DES або DEQ. А тому, у позивача відсутні обов'язки щодо оплати транспортування через що не може бути й доказів оплати за транспортування товару.

Факт виконання господарської операції підтверджуються копіями: податкових накладних від 11.10.2010 № 0000804, від 10.10.2010 №0000803, від 02.10.2010 №0000802, видаткових накладних від 11.10.2010 № Т-00000958, від 10.10.2010 № Т-00000957, від 02.10.2010 № Т-00000956, приймальних актів № 681 від 11.10.2010 р., № 679 від 02.10.2010 р., № 680 від 10.10.2010 р., товарно - транспортних накладних (а.с. 3-20 т. 2), журналу обліку товарно-матеріальних цінностей, які ввозяться на територію ДП «Хлібна база-85» (а.с. 12-15 т.3).

Оплата за отриманий товар підтверджується копіями платіжних доручень та банківських виписок, що містяться в матеріалах справи (т. 2 а.с. 21-28).

В ході перевірки перевіряючими встановлено, що підставі даного договору ДП "Хлібна база №85" та згідно наданих для перевірки документів, позивачем отримане пального загальною вартістю 355777, 50 грн., у тому числі податок на додану вартість 59296, 25 грн.

Як зазначає відповідач в акті перевірки у бухгалтерському обліку зазначену операцію відображено проводками: Д-т рахунку 203 "Паливо" на суму 296481, 25 грн., Д-т рахунку 644 "Податковий кредит" на суму 59296, 25 грн., Кр-т рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками" на 355777, 50 грн.

Податкові накладні, що виписані позивачу ТОВ "Торговий дім Славута", включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних жовтня 2010 р. (а.с. 59 т.3), а суми ПДВ включені до податкового кредиту, що підтверджується копіями додатків № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2010 року (а.с. 54-56 т. 3).

Як вбачається з матеріалів справи отримане від ТОВ "НПФ Хім Трейд" та ТОВ "Торговий дім Славута" дизельне пальне надалі перекачувалось у 4 ємкості, які знаходяться на балансі підприємства, що підтверджується копіями інвентарних карток №№ 1060243, 1060244, 1060242, 1060241 обліку основних засобів для палива (а.с. 21-22 т.3).

Подальше використання отриманого дизельного пального від ТОВ "НПФ Хім Трейд" та ТОВ "Торговий дім Славута" у власній подальшій господарській діяльності підтверджується копіями державних статистичних спостережень - звітів про залишки та використання енергетичних матеріалів і продуктів перероблення нафти за серпень, жовтень 2010 року (а.с. 26, 27 т.3), звітів про рух хлібопродуктів та тари на елеваторах і складах, переліків реєстрів товарно-транспортних накладних колгоспів та совхозів, розпоряджень на очищення, сушіння зерна, насіння олійних культур і трав, актів на знищення негідних відходів, накладних на відпуск з матскладу дизпалива, актів про використання (а.с. 61-88 т.3).

Питання формування податкового кредиту з податку на додану вартість на час існування спірних правовідносин було врегульовано підпунктом 7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», згідно з яким податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.п. 7.4.5. п. 7.4. статті 7 вказаного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п.п.7.2.1. п. 7.2 статті 7 згаданого Закону, платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Положеннями п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачалось, що податкова накладна є звітним документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно з нормами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наявні в матеріалах справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи позивача по взаємовідносинам з ТОВ "НПФ Хім Трейд" та ТОВ ТД «Славута» за формою та змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, належні докази недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані.

Жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, відповідності спірних правочинів вимогам закону відповідачем ані при проведенні перевірки, ані в ході судового розгляду не пред'являлось.

На час укладання та виконання зазначених вище договорів позивач та його контрагенти були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість.

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами, а саме податковими накладними. Сторони претензій одна до одної не мали.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні відповідають вимогам чинного законодавства та не оспорюються відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не було доведено правомірності та обґрунтованості мотивів винесення спірного податкового повідомлення-рішення. Доказів фактичної відсутності операцій по придбанню позивачем товарів у своїх контрагентів відповідач не подав.

Податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договорів.

Крім того, слід зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Підприємством позивача правомірно відображено в податковій звітності правові взаємовідносини з вищевказаними суб'єктами господарювання.

Разом з цим колегія судів зазначає, що в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Тобто позивач не може нести наслідків невиконання постачальниками їх зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Так, відповідачем не було доведено наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Колегія судів зазначає, що матеріалами справи було підтверджено реальний характер спірних фінансово-господарських операцій та встановлено відсутність підстав для зменшення позивачу суми податкового кредиту.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015р. по справі № 2а-7444/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. П'янова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений 14.09.2015 р.