Справа № 377/600/15-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/600/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко Т.О. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області (далі - відповідач), в якому просить визнати неправомірним і скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі від 17 квітня 2015 року № 1903/03 про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області призначити їй в установленому порядку згідно поданої заяви від 23.03.2015 року № 502 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням періоду роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 06.06.1980 року по 01.10.1985 року та з 18.10.1985 року по 01.08.1987 року та виплачувати пенсію в обрахованому розмірі починаючи з 23.03.2015 року.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 08 липня 2015 року позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області від 17 квітня 2015 року за № 1903/03 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі призначити ОСОБА_2 в установленому порядку згідно поданої заяви від 23.03.2015 року №502 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням періоду роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 06.06.1980 року по 01.10.1985 року та з 18.10.1985 року по 01.08.1987 року та виплачувати пенсію в обрахованому розмірі починаючи з 23.03.2015 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно запису № 1 від 06.06.1980 року у трудовій книжці позивачки, зробленим Молдавським Республіканським радіотелевізійним передавальним центром, вона була прийнята в цех РРЛ-1 на Чімішлійську РТС електромеханіком телевізійної техніки і РРС (наказ № 35-к від 06.06.1980 року). Згідно запису № 2 від 01.05.1985року у трудовій книжці позивачки, вона була переведена на посаду старшого електромеханіка телевізійної техніки і РРС того ж цеху (наказ № 21-к від 29.04.1985року). Згідно запису №3 від 01.10.1985року у трудовій книжці позивачки, вона була звільнена з роботи за власним бажанням (ст. 36 КЗпП МРСР) (наказ № 58 від 30.09.1985 року). Згідно запису №4 від 18.10.1985року у трудовій книжці позивачки, вона була прийнята в цех РРЛ-1 на Чімішлійську РТС на посаду старшого електромеханіка телевізійної техніки і РРС (наказ № 63к від 15.10.1985року). Згідно запису № 5 від 01.08.1987 року у трудовій книжці позивачки, вона була звільнена з роботи за власним бажанням (ст.36 КЗпП МРСР) (наказ № 33к від 31.07.1987 року).

Згідно довідки від 11.03.2015 року № 04-1р/189 ОСОБА_2 дійсно працювала в Державному підприємстві «Радіокомунікації» (раніше Молдавський Республіканський радіотелевізійний передавальний центр) в цеху РРЛ-1 (РТС Чімішлія) на посадах електромеханіка та старшого електромеханіка з 06.06.1980 (наказ про прийняття на роботу № 35-к від 06.06.80р.) по 01.08.1987 (наказ про звільнення з роботи № 33-к від 31.07.87р.). Постійно, в період з 06.06.1980 року по 01.08.1987 року, протягом повного робочого дня була зайнята на роботах з обслуговування генераторів УКВ і УВЧ, виконання яких потребувало обов'язкового застосування засобів індивідуального захисту від цих випромінювань. Дана робота відносилась до Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року розділ XXXI. «Зв'язок». В цей період часу ОСОБА_2 не надавались відпустки без збереження заробітної плати і її не направляли на курси підвищення кваліфікації, у відрядження.

23.03.2015 року ОСОБА_2, було подано до Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

За рішенням начальника УПФУ у м. Славутичі Київської області №1903/03 від 17.04.2015 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до поданої заяви від 23.03.2015 року за №502 із зниженням пенсійного віку згідно п. «б» ст.3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції чинній на 23.03.2015 року, та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Підставою для відмови зазначено відсутність необхідного стажу роботи за Списком № 2, передбаченого п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Періоди роботи позивачки в Молдавському Республіканському радіотелевізійному передавальному центрі з 06.06.1980р. - електромеханіком телевізійної техніки РРС, з 01.05.1985р. по 01.10.1985р. - старшим електромеханіком телевізійної техніки РРС, з 18.10.1985р. по 01.08.1987р. - старшим електромеханіком телевізійної техніки РРЛ-1 не можуть бути зараховані до пільгового стажу, оскільки розділом XXXI. «Зв'язок». Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 право на пільгове пенсійне забезпечення мають наглядачі (монтери) та інженерно-технічні працівники радіостанцій і телевізійних центрів, зайняті обслуговуванням генераторів УКВ та УВЧ, а електромеханіки та старші електромеханіки цим розділом не передбачені. У зв'язку з цим право на пенсію за віком вона набуде по досягненню 59 років, тобто 02 квітня 2019 року.

Позивач Вважає відмову відповідача у призначенні пенсії протиправною, оскільки відомості про роботу на посадах, передбачених Списком № 2 підтверджуються записами у трудовій книжці, а не проведення атестації не може позбавити його конституційного права на соціальний захист, в зв'язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як записи в трудовій книжці позивача про роботу на посадах, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2 та термін такої роботи є достатніми для призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього 3акону на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Пунктом другим Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, до яких належить позивач, передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992року. Абзацем 2 розділу XXXI. «Зв'язок». Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, роботи в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, який був чинний на період спірної роботи ОСОБА_2, - позивача у справі, передбачені наглядачі (монтери) та інженерно-технічні працівники радіостанцій і телевізійних центрів, зайняті на обслуговуванні генераторів УКВ та УВЧ.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, трудова книжка позивача підтверджує наявність у позивачки пільгового стажу роботи 07років 01 місяць 10 днів за період з 06.06.1980р. по 01.10.1985р. таз 18.10.1985р. по 01.08.1987р. по Списку № 2, який дає право на призначення їй пенсії за віком із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на 3 роки (на 1 рік за кожні 2 роки цього стажу) відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, стаж спеціальний трудовий стаж позивача підтверджується уточнюючою довідкою № 04-1р/189 від 11.03.2015 року (а.с.11).

Так, зазначена вище довідка, видана Міністерством Інформаційних технологій і зв'язку Республіки Молдова, уточняє особливий характер робіт чи умов праці, необхідних для призначення дострокової пенсії і підтверджує постійну зайнятість на льотній роботі. Зазначеною довідкою підтверджено ту обставину, що позивач працювала з 06.06.1981 р. по 01.08.20987 р. на посадах електромеханіка та старшого електромеханіка, та вказані посади, передбачена Списком №2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів СССР від 22.08.2956 р. №1173. Крім того, зазначено, що дана довідка була видана на підставі атестації робочого місця, посадової інструкції електромеханіка та старшого електромеханіка, наказів про прийом та звільнення з відповідної посади, особового рахунку.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що позивачем при поданні документів до УПФУ у м. Славутичі Київської області разом з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах були виконані всі вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення», Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та п.2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому у відповідача були відсутні законні підстави для відмови у призначенні їй пенсії.

Таким чином, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, що записи в трудовій книжці позивача про роботу на посаді та зазначена довідка, дають право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2 є достатніми для призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Посилання апелянта на ту обставину, що посада електромеханіка не зазначена в переліку посад по Списку №2, колегія суддів не приймає до уваги, так як позивачем надано довідку № 04-1р/189 від 11.03.2015 року (а.с.11), видана Міністерством Інформаційних технологій і зв'язку Республіки Молдова про те, що позивач працювала з 06.06.1981 р. по 01.08.20987 р. на посадах електромеханіка та старшого електромеханіка, та вказані посади, передбачена Списком №2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів СССР від 22.08.2956 р. №1173.

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Молдова про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Молдови, які працюють за межами кордонів своїх країн, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов'язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, оскільки позивач 06.06.1981 р. по 01.08.20987 р. працювала на території іншої держави і нормами сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, посада електромеханіка та старшого електромеханіка передбачена Списком №2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів СССР від 22.08.2956 р. №1173.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, недоведена правомірність та обґрунтованість відмови у призначенні пенсії з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищезазначене апеляційна інстанція приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позов.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі не спростовують висновку суду першої інстанції. Натомість оскаржувана Постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України). Касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.