Справа № 2а/0570/11176/2011
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року справа №2а/0570/11176/2011

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Казначеєва Е.Г.

суддів Яманко В.Г. , Васильєва І. А.

при секретарі Гудковій К.І., за участю представника відповідача ОСОБА_2,за довіреністю від 07.09.2011 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/11176/2011 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області про стягнення сум витрат за особовими справами потерпілих,яким виплачено пенсії по інвалідності за період з 01.01.2011 року по 30.04.2011 року на загальну суму у розмірі 6051,83 грн.,-

ВТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області про стягнення сум витрат за особовими справами потерпілих,яким виплачено пенсії по інвалідності за період з 01.01.2011 року по 30.04.2011 року на загальну суму у розмірі 6051,83 грн.

На виконання вимог зазначеного Порядку відповідачу було направлено акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 01.01.2011 року по 30.04.2011 року на загальну суму 6051,83 грн. Відповідач відмовляється від підписання вказаного акту і відшкодування зазначених сум заборгованості. Просить стягнути з відповідача витрати, які пов'язані з виплатою пенсії по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.01.2011 року по 30.04.2011 року на загальну суму 6051,83 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2011 року позовні вимоги були задоволені частково, судом першої інстанції стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області витрати по сплаті ОСОБА_3 пенсії у зв'язку із втратою годувальника за період з 01.01.2011 р. -30.04.2010 р. в сумі 288 (двісті вісімдесят вісім) грн. 28 коп., з якої 286 (триста п'ятдесят сім) грн. 28 коп. - основний розмір пенсії та 2 (дві) грн. 28 коп. - витрати на виплату та доставку основного розміру пенсії.

Позивач не погодився з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу та просив постанову суду першої інстанції скасувати, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не погодився з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу та просив постанову суду першої інстанції скасувати, а в задоволені позовних вимог.

Представник відповідача вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, апеляційну скаргу позивача такою що не підлягає задоволенню, а постанову суду першої скасуванню.

Представник позивача у судове засідання не зявися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем відповідачу було направлено акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 01.01.2011 року по 30.04.2011 року на загальну суму 6051,83 грн., з яких розмір адресної допомоги складає 2727,72 грн. Відповідач від підписання вказаного акту та прийняття його до заліку відмовився .

Стосовно позовних вимог про стягнення витрати з виплати щомісячної державної адресної допомоги колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі Основи) встановлено, що загальнообовязкове державне соціальне страхування це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообовязкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообовязкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у звязку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів. Відповідно до пункту четвертого цієї статті за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоровя та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним своїх трудових обовязків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону № 1105-XIV Фонд зобовязано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, повязаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону № 1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд зобовязаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоровя, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Кабінет Міністрів України постановою від 26 березня 2008 року № 265 установив, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у звязку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у звязку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сімї 100 відсотків, на двох 120 відсотків, на трьох і більше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. У разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

Колегія суддів аналізуючи вищезазначені норми приходить до висновку, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообовязкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоровя громадян у процесі їх трудової діяльності. Одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів. Відповідно до статті 46 Закону № 1105-XIV кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

З врахування викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови в задоволені позовних вимог про стягнення витрати з виплати щомісячної державної адресної допомоги.

Стосовно позовних вимог щодо відшкодування витрат з виплати пенсії особам по втраті годувальника, які на момент смерті годувальника не були непрацездатними, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання на виробництві, які спричинили втрату працездатності» Фонд зобов'язаний у встановленому порядку своєчасно та повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії по втраті годувальника з цих причин, при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 33 Закону у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсії згідно п. 1 - д. ст.21 Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утриманні. У пункті 3 цієї статті зазначено, що такими є жінки, які досягли 55 років, якщо вони не працюють, інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності.

Статтею 35 Закону передбачено, що у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення, факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку.

Згідно із статтями 37, 38 Закону України « Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Зокрема непрацездатними членами сім'ї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років; в) один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює; г) дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов'язані їх утримувати. Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного вік

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо безпідставності позовних вимог в частині відшкодування витрат з виплати пенсії ОСОБА_4Г по втраті годувальника, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи 27.11.2007р. ОСОБА_4 звернулася до позивача із заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_5. Розпорядженням позивача від 03.12.2007р. № 153247 призначено пенсію за період з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року у зв'язку із втратою годувальника в сумі 130, 27 грн., також встановлено доплату до пенсії в сумі 619,73 грн. (адресна допомога), та за період з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року у зв'язку із втратою годувальника в сумі 130, 27 гри., також встановлено доплату до пенсії в сумі 619,73 грн., а з квітня 2011 року - 633,73 грн. (адресна допомога).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 455599 від 20.04.2000 року, ОСОБА_5, який був батьком ОСОБА_4, помер 20.04.2000р. від раку правої легені. Довідкою № 01-МСЕК/10 від 12.01.2011 року підтверджено причинно-слідчий зв'язок між його смертю та професійним захворюванням. Відповіно до виписки із акту огляду МСЕК від 30.10.2007 року вбачається, що ОСОБА_4 є інвалідом дитинства і їй встановлено третю групу інвалідності. Перший медичний огляд було проведено лише 30.10.2007 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 349936 від 31.07.1976 року, ОСОБА_6 31.07.1976р. уклала шлюб із ОСОБА_7 і їй присвоєно прізвище ОСОБА_7.

На підставі викладеного колегія судів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_4 не була на час інвалідності членом сім'ї ОСОБА_6, в розумінні закону, і не досягла 55 років, а тому права на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника не мала, у зв'язку з чим відмова відповідача від відшкодування витрат, пов'язаних із виплатою ОСОБА_4 пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов'язаних із виплатою ОСОБА_3 пенсії у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_8, колегія суддів зазначає наступне.

21.12.1965р., відповідно до акту № 114, з ОСОБА_8 відбувся нещасний випадок на виробництві, в результаті якого настала смерть потерпілого (свідоцтво про смерть серії VI-ЯР № 061981 від 24.12.1965 року). Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_3.

05.05.2009р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до позивача із заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Розпорядженням позивача від 19.05.2009р. № 134962 їй призначено пенсію у зв'язку із втратою годувальника в сумі 569,57 грн., а також встановлено доплату до пенсії в сумі 479,93 грн. (адресна допомога).

В подальшому, відповідним Розпорядженням з 01.01.2010р. їй здійснено перерахунок пенсії, у зв'язку з чим основний розмір пенсії з 01.01.2011р.по 31.03.2011 складає 71,57 грн., адресна допомога - 678,43 грн., з 01.04.2011р. основний розмір пенсії складає 71,57 грн., адресна допомога -692,43 грн. З копії виписки із акту огляду МСЕК від 04.06.2009р. (арк. 27) вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом дитинства і їй встановлено другу групу інвалідності. Тобто на момент смерті годувальника їй виповнилось дев'ять років.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, ОСОБА_3 мала право на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію у разі втрати годувальника мають діти померлого, старші 18 років, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Як вбачається із довідки МСЕК встановлено групу інвалідності з дитинства 04.06.2009р тобто після досягнення нею 18 років, на час звернення до УПФУ та відповідно призначення пенсії по втраті годувальника їй виповнилося 44 років, вона не досягла непрацездатного віку, була працездатною.

Окрім того колегія суддів зазначає, що на час смерті ОСОБА_8 діяли Правила відшкодування підприємствами, установами, організаціями збитку, заподіяного робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з їх роботою затвердженими Постановою Презідія всесоюзної центральної ради професійних спілок від 22 грудня 1961 року №483/25. Відповідно до пункту 10 зазначених Правил, у разі смерті робітника або службовця в результаті каліцтва або іншого ушкодження здоровя, яке повязано з роботою та сталось з вини підприємства, установи, організації, право на відшкодування мають непрацездатні особи що перебували на утримані померлого, а також непрацездатні особи що не перебували на утримані померлого, але які мали на час його смерті право на отримання від нього утримання. Виплати сум відшкодування вказаним особам здійснюється в відповідні строки: а) неповнолітнім особам (у тому числі дітям померлого, зачатим за життя потерпілого та народженим після його смерті) до досягнення 16 років, учням 18 років; б) жінкам старше 55 років та чоловіка старше 60 років довічно; в)інвалідам на термін інвалідності; в) одному з батьків або дружині або чоловіку померлого незалежно від віку і працездатності, якщо він не працює і зайнятий піклуванням за дитиною, братам, сестрам або онукам померлого, не досягши 8 років,- до досягнення 8 років.

Таким чином відповідно до наведених норм законодавства ОСОБА_3 мала право на отримання виплати в звязку з втратою годувальника як дитина померлого до 16 років.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята відповідно до вимог матеріального та процесуального права, тому залишається без змін, а апеляційна скарга відповідача - без задоволення з викладених в даній ухвалі підстав.

Керуючись статтями 24, 69, 71, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/11176/2011 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/11176/2011 задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2011 року по адміністративній справі № 2-а/0570/11176/2011 скасувати.

Відмовити в задоволені позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області про стягнення сум витрат за особовими справами потерпілих,яким виплачено пенсії по інвалідності за період з 01.01.2011 року по 30.04.2011 року на загальну суму у розмірі 6051,83 грн..

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст складено 26 вересня 2011 року.

Головуючий

суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: В.Г.Яманко

ОСОБА_9