Справа № 826/11590/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Губської Л.В.

суддів Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.

при секретарі Агаркові Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена-Плюс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена-Плюс» до Старшого державного виконавця Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Андрійко Є.Л., Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про визнання незаконною та скасування постанови -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Селена-Плюс», звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії державного виконавця при винесенні постанови про арешт коштів боржника ВП №45127861 від 03.03.2015, а також визнати неправомірною та скасувати цю постанову.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване ним рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що на підставі постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві №285/13/1 від 15.07.2013р. старшим державним виконавцем Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Андрієнко Є.Л. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2014р. №45127861 щодо примусового стягнення штрафу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена-Плюс» у сумі 1032300,00 грн.

У вказаній постанові боржнику надано строк для добровільної сплати суми боргу протягом семи днів з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У зв'язку з тим, що позивач в наданий для добровільного виконання строк не виконав постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві №285/13/1 від 15.07.2013р.,старший державний виконавець Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Андрійко Є.Л. 03.03.2015р. виніс постанову ВП № 45127861про арешт коштів боржника, яка була направлена до банківських установ для виконання.

Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивач наполягає на її протиправності, оскільки в резолютивній її частині державний виконавець посилається на рішення суду, якого не існує.

Відповідач, в свою чергу, наголошував на тому, що посилання на судове рішення в постанові про відкриття виконавчого провадження є технічною помилкою, яка не вплинула на хід виконання виконавчого документу, а саме постанови Інспекції ДАБК.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606), примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 11 цього Закону встановлено обов'язок державного виконавця вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 17 Закону №606, визначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема: постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Разом з тим, відповідно до ст. 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів, є виконавчими документами і підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою.

Згідно з вимогами частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до статті 25 цього Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 57 Закону №606 передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: - винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; - винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; - винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; - проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до п.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за № 512/5 від 02.04.2012 року Під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

а) вступну частину із зазначенням: - назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; - найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; - назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); - за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову);

в) резолютивну частину із зазначенням: - прийнятого рішення державного виконавця; - прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; - строку і порядку оскарження постанови;

г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами;

ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою;

д) у разі якщо постанова державного виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 18 Закону.

Позивач на обґрунтування протиправності спірної постанови посилався виключно на те, що в її резолютивній частині зазначено, що арешт коштів боржника накладено згідно рішення суду, в той час, як будь-якого судового рішення про стягнення з ТОВ «Селена-Плюс» коштів на користь держави не існує.

Разом з тим, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що допущення в постанові про арешт коштів боржника ВП № 45127861 від 03.03.2015р. технічної помилки, а саме внесення до її тексту слів «на підставі рішення суду», не може бути самостійною підставою для її скасування.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про скасування рішення суб'єкта владних повноважень необхідно встановити, чи можуть бути усунені допущені ним помилки у інший спосіб, ніж шляхом скасування такого рішення.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, обставина, на яку посилається позивач, може бути підставою для звернення до відповідної посадової особи із заявою про виправлення помилки, проте не може бути підставою для скасування постанови про арешт коштів.

Інших підстав для скасування постанови державного виконавця позивач не зазначав.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і постанову ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена-Плюс» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.