Справа № 2а-341/10
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 р. Справа № 17263/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Кушнерика М.П., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 31.05.2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2008 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача - управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення заборгованості із виплачуваної допомоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Обґрунтовує позовні вимоги позивачка тим, що вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку та має право на отримання допомоги у розмірі, який не може бути нижчим прожиткового мінімуму, встановленого для дитини до шести років Проте вказана допомога їй виплачується в нижчому розмірі.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 31.05.2010 року позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 31.05.2010 року і ухвалити нову, якою повністю відмовити у задоволенні заявленого позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що управління належним чином виконало свій обовязок перед позивачем щодо виплати їй щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною. Просить врахувати, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, їх розмір та цільове спрямування і органи праці та соціального захисту населення не вправі їх змінювати. Стверджує, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення було допущено порушення норм бюджетного законодавства України та не враховано видаткові можливості основного фінансового документу держави.

Оскільки, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, тому, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка є матірю, яка у 2007 році здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку і була застрахована у системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-V, дію ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» на 2007 рік було зупинено та у відповідності до ст. 56 означеного Закону № 489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для застрахованих осіб надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, справа № 1-29/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 56, та окремі положення статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Беручи до уваги той факт, що положення ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнано таким, що не відповідає Конституції України, тому судом першої інстанції зроблено підставний висновок, що стороні позивача допомогу виплачено не в повному обсязі.

Разом із тим, згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка з даним адміністративним позовом звернулася до суду лише 24 грудня 2008 року, тобто з пропущенням встановленого законом річного строку звернення до адміністративного суду, на застосуванні якого наполягає відповідач.

Поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з часу прийняття 09 липня 2007 року Конституційним Судом України рішення за № 6-рп/2007, позивачкою не наведено.

Відтак колегія суддів вважає, що позовні вимоги, із врахуванням строку звернення позивачки до суду за захистом своїх прав та наполяганні відповідача на застосуванні у спірних правовідносинах ст.100 КАС України слід задовольнити за період з 24.12.2007 року по 31.12.2007 року.

З огляду на наведене, колегія судів приходить до висновку про неправомірність постанови суду першої інстанції щодо незастосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку звернення до суду, тому оскаржувана постанова підлягає до скасування з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202 ч.2, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 31.05.2010 року по справі № 2а-341/10 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області щодо виплати в 2007 році ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку у розмірі меншому, ніж це передбачено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку за період з 24.12.2007 року по 31.12.2007 року згідно вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Багрій В.М.

Судді : Кушнерик М.П.

ОСОБА_2