Справа № 161/5836/15-а 2-а/161/207/15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Справа № 876/5412/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2015 року про залишення частини позовних вимог без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

16.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку, в якому просила визнати протиправними дії відповідача по відмові у перерахунку пенсії в розмірі 90 % від заробітної плати; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії у розмірі 90% від заробітної плати працівникам прокуратури згідно постанови кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та довідки прокуратури Волинської області від 13 липня 2012 року № 18/210 і виплатити різницю недоплаченої пенсії, починаючи з 01 липня 2012 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку про визнання дій незаконними в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку провести перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року по 13 вересня 2014 року залишено без розгляду.

Не погодившись із такою ухвалою суду першої інстанції, її оскаржила позивач, яка в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що для вирішення спору, який виник між нею і відповідачем вона скористалася досудовим порядком його врегулювання, а тому при вирішенні питання про додержання нею строків звернення з позовом, суд мав би керуватися положеннями не ч. 2, а ч. 4 ст. 99 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Згідно матеріалів справи, предметом спору в даній адміністративній справі є зобов'язання проведення перерахунку пенсії за період з 01.07.2012 року. Із вимогою здійснити перерахунок пенсії позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку 14 березня 2015 року. Разом з тим, як вбачається з відбитку штемпеля вхідної кореспонденції суду першої інстанції, адміністративний позов поданий лише 16 квітня 2015 року, тобто позов подано з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів вважає безпідставним покликання апелянта на застосування до спірних правовідносин норми ч. 4 ст. 99 КАС України, враховуючи те, що порушення прав позивача носить триваючий характер, і про порушення такого позивач повинна була дізнатися в момент призначення пенсії.

Відтак, зважаючи на те, що позовну заяву позивачем подано із пропуском встановленого КАС України шестимісячного строку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність залишення такої позовної заяви без розгляду в межах періоду з 01 липня 2012 року по 13 вересня 2014 року, прийнявши законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм процесуального права. Апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує, відтак задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2015 року про залишення частини позовних вимог без розгляду у справі № 161/5836/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська