Справа № 357/8183/15-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/8183/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Голуб А.В. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2014року ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області, в якому просила суд:

ѕ Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області щодо не здійснення їй нарахування та виплати з 1 січня 2014 року доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсій за віком відповідно до ст. 39, ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною;

ѕ Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області протиправною;

ѕ Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області провести з 1 січня 2014року перерахунок та виплату призначеної мені доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, встановивши її у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством на відповідний період, відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ";

ѕ Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області провести мені з 1 січня 2014 року перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановивши її у розмірі 15% мінімальної пенсій за віком, визначеної законодавством на відповідний період, відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ";

ѕ Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області виконати рішення суду негайно та подати до суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року позов залишено без розгляду в частині позовних вимог за період з 01.01.2014 року по 26.06.2014 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та винести нову з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження, то колегія суддів приходить до висновку про розгляд справу у порядку письмово провадження у відповідності до п. З ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Суд першої інстанції під час прийняття ухвали про залишення частини позовних вимог без розгляду прийшов до висновку, що позивачем пропущено процесуальні строки звернення з адміністративним позовом до суду та законних підстав поновлення строку звернення з адміністративним позовом немає.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне:

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач звернулася з позовом про перерахунок пенсії з 01.01.2014 року.

При цьому, до суду позовна заява надіслана 27 грудня 2014 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті (а.с.19), тобто частина позовних вимог заявлена поза межами шестимісячного строку звернення до суду, проте поважних причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду позивач не зазначає.

Так, з самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основи один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому, позивач, отримуючи пенсію, знав про те, що пенсію йому виплачено у меншому розмірі в момент отримання ним такої пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачем порушено шестимісячний строк звернення до суду в частині позовних вимог за період з 01.01.2014 року по 26.06.2014 року.

Посилання апелянта на ті обставини, що строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України, не може бути застосований до цих правовідносин, а має бути застосований строк, встановлений спеціальним законом, а саме ч.2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", колегією суддів також не приймаються до уваги, так як вказана норма застосовується в тому разі, коли суми пенсії були нараховані, але не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію. Але, оскільки, позивач просить провести перерахунок та виплату пенсії, то в даному випадку застосовуються загальні строки позовної давності, тобто шість місяців, які встановлені Кодексом адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Однак, суд першої інстанції обґрунтовано зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази поважності пропуску шестимісячного строку звернення до суду.

Крім того, слід зазначити, що Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", яким передбачено виплата доплат до пенсії відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" був доведений до загального відому у встановленому законом порядку та набрав чинності 01.01.2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поважних причин пропуску строків звернення до суду не встановлено, а тому підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду та враховуючи дату подачі даного адміністративного позову позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 26.06.2014 року включно підлягають залишенню без розгляду. Позивачем не надано ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8-11, 197, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України).

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.