Справа № 815/549/15
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/549/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: - Яковлєва О.В.,

суддів: - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркур'єр» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року, у справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркур'єр» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркур'єр» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05 грудня 2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року, відмовлено у задоволені позову

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам справи, так як відповідачем порушено порядок проведення податкової перевірки, а як наслідок прийнято протиправне податкове повідомлення-рішення.

Крім того, проведені господарські операції між позивачем та його контрагентами підтверджені належними доказами, що відповідають вимогам чинного законодавства, а всі висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються виключно на припущеннях, які не є належним доказом у справі та не підтверджують відсутність проведення господарських операцій.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення від 03.11.2014 р. № 002749/2576, виданого ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, відповідно до наказу від 03.11.2014 р. № 2462, співробітником податкової інспекції проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Укркур'єр" щодо підтвердження взаємовідносин із ТОВ "Спец-трейдінг", за травень 2014 р., ТОВ "Будмонтажінвест" за червень 2014 р., ТОВ "ТК Геліос" за липень, серпень 2014 р., ТОВ "Прод-тех-марект" за липень, серпень 2014 р., за результатами якої складений акт від 14.11.2014 р. № 6873/15-53-22-3/36344137.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Укркур'єр" ст.ст. 1, 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 1430202,83 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.12.2014 р. № , яким ТОВ "Укркур'єр" збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 1430203 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 715102 грн. (50%).

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивачем порушено вимоги податкового законодавства, а проведені ним господарські операції, не підтверджені належними первинними документами

З такими висновками не погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З вищевикладених норм вбачається, що встановлені у ході розгляду іншої адміністративної справи обставини, не потребують доведенню в інших справах.

Судовою колегією встановлено, що рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2015 року, у справі № 815/549/15, встановлено порушення порядку проведення податкової перевірки, що стали підставою для скасування наказу № 2462 від 03 листопада 2014 року про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укркур'єр".

Колегія суддів вважає, що податкова перевірка проведена з порушеннями не породжує будь-яких правових наслідків для платників податків, а тому податкове повідомлення - рішення № від 05 грудня 2014 року, є протиправним та підлягає скасуванню.

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд України у своїй постанові від 27 січня 2015 року, по справі № 21-425а14.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції, про відсутність підтвердження фактичного отриманих послуг позивачем від його контрагентів ТОВ "Спец-трейдінг", ТОВ "Будмонтажінвест", ТОВ "ТК Геліос", ТОВ "Прод-тех-марект", є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, тобто податкові, видаткові накладні, рахунки, довіреності, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі товарів, робіт, послуг оформлені на паперових носіях та при наявності таких обов'язкових реквізитів: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судовою колегією встановлено, що на формування податкового кредиту у позивача, вплинули його господарські операції з контрагентами ТОВ "Спец-трейдінг", за травень 2014 р., ТОВ "Будмонтажінвест" за червень 2014 р., ТОВ "ТК Геліос" за липень, серпень 2014 р., ТОВ "Прод-тех-марект" за липень, серпень 2014 р.

Так, з огляду на матеріали справи, ТОВ "Укркур'єр" (Замовник) укладено із ТОВ "Спец-Трейдінг", ТОВ "Будмонтажінвест", ТОВ "ТК Геліос" ряд аналогічних за змістом договорів про надання послуг від 15.01.2014 р. № 150114-117, від 06.05.2014 р. № 12, від 20.06.2014 р. № 142/06-06.2014, відповідно.

Згідно п.1.1 вищевказаних договорів про надання кур'єрських послуг Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг в порядку та на умовах, передбачених договорами, а Замовник - прийти та оплатити послуги.

Згідно з п.1.6 Договору послуги надаються Виконавцем власними силами або із залученням третіх осіб шляхом укладення відповідних угод із безпосередніми виконавцями.

Крім того, ТОВ "Укркур'єр" (Покупець) 02.07.2014 р. укладено із ТОВ "Прод-тех-маркет" (Продавець) договір поставки № 54-07-14 та додаткову угоду № 1 від 04.07.2014 р., на виконання якого Продавець поставив на користь Покупця товар в асортименті (антени, драйвера, резистори та ін.), згідно специфікацій і надав послуги щодо збору пристроїв з частин обладнання, монтажу КМП та КНО.

На виконання вищевказаних договорів про надання послуг постачальники (Виконавці) склали на адресу ТОВ "Укркур'єр" акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), зведені акти здавання-приймання наданих послуг по містах, селах і селищах міського типу, реєстри про прийняття поштових відправлень для доставки, реєстри переданих кур'єрських відправлень для абонентів, видаткові накладні, акти здачі-прийняття-робіт, податкові накладні, копії яких наявні в матеріалах справи у 6 томах.

Розрахунки між підприємствами проведені у безготівковій формі згідно рахунків-фактур, виставлених виконавцями на оплату наданих послуг з доставки поштових відправлень.

За наслідком господарських операцій суми податку на додану вартість внесені позивачем включені до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду та відповідають даним податкової декларації з податку на додану вартість.

Із зібраних доказів вбачається, що факт отримання послуг підтверджується первинними бухгалтерськими документами, які складено у відповідності до вимог законодавства та які вказують на товарність проведеної операції, а саме наявність операції, та їх оплата.

В даному випадку податковим органом фактично не проведено виїзної документальної перевірки та згідно акту перевірки не виявлено будь-яких порушень податкового законодавства, або іншого законодавства з питань оподаткування зі сторони позивача, а лише встановлено відсутність у підприємства належних первинних документів.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом порушено порядок проведення перевірки позивача, а останнім підтверджено розмір ПДВ за вищевказаними операціями - оскаржувані рішення податкового органу є необґрунтованим та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркур'єр» - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року - скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркур'єр» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення № від 05 грудня 2014 року.

Стягнути з Державного Бюджету України, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркур'єр» (), сплачений судовий збір за подання позову та апеляційної скарги, у розмірі 2923,2 гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло