Справа № 815/4234/15
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4234/15

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача Соколова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АММАТРЕЙД» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АММАТРЕЙД» (далі - ТОВ «АММАТРЕЙД») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просило визнати протиправними дії відповідача щодо блокування реєстрації податкових накладних позивача у Єдиному реєстрі податкових накладних та відмови в укладанні та реєстрації договору про визнання електронних документів №010720151 від 01.07.2015 року, зобов'язати відповідача зареєструвати податкову накладну №12 від 23.06.2015 року, зобов'язати відповідача утриматися від подальших неправомірних дій, що порушують чинне податкове законодавство та полягають у не реєстрації податкових накладних ТОВ «АММАТРЕЙД».

В обґрунтування позову зазначено, що 22.10.2014 року ТОВ «АММАТРЕЙД» уклало договір про визнання електронних документів №221020141 із відповідачем. Згідно з п. 3 розділу 6 даного договору, він діє до закінчення строку дії чинності сертифікатів відкритих ключів. Відповідно до п. 4 розділу 6 договору податковий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового сертифікату відкритого ключа заміть скасованих або у разі зміни платником місця реєстрації. Даний договір позивач зареєстрував належним чином. Після укладення договору ТОВ «АММАТРЕЙД» своєї адреси не змінювало. Сертифікат відкритого ключа після укладання договору від 22.10.2014 року не змінювався та діє до 15.10.2015 року. 01.07.2015 року позивач направив в електронному вигляді для реєстрації податкову накладну від 23.06.2015 року №12. Однак, податковий орган не прийняв її, мотивуючи своє рішення відсутністю договору про визнання електронної звітності. За таких обставин позивач направив для укладання та реєстрації договір про визнання електронних документів №010720151 від 01.07.2015 року на адресу відповідача. Однак, вказаний документ податковий орган не прийняв. Не погоджуючись з діями відповідача позивач звернувся до суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року адміністративний позов ТОВ «АММАТРЕЙД» задоволений. Визнано протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо блокування реєстрації податкових накладних позивача у Єдиному реєстрі податкових накладних та відмови в укладанні та реєстрації договору про визнання електронних документів №010720151 від 01.07.2015 року. Зобов'язано ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області зареєструвати податкову накладну №12 від 23.06.2015 року. Зобов'язано ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області утриматися від подальших неправомірних дій, що порушують чинне податкове законодавство та полягають у не реєстрації податкових накладних ТОВ «АММАТРЕЙД».

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю відмовити ТОВ «АММАТРЕЙД» у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника позивача Соколова М.С., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач зареєстрований та перебуває на обліку в ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та фактично здійснює свою господарську діяльність за адресою: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140а/2.

22.10.2014 року позивач та відповідач уклали договір №221020141 про визнання електронних документів (а.с. 20-22).

Згідно з п. 3 розділу 6 даного договору, він діє до закінчення строку дії чинності сертифікатів відкритих ключів.

Відповідно до п. 4 розділу 6 договору податковий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового сертифікату відкритого ключа заміть скасованих або у разі зміни платником місця реєстрації.

Даний договір зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується квитанцією №2 (а.с. 23).

01.07.2015 року позивач направив в електронному вигляді для реєстрації податкову накладну №12 від 23.06.2015 року (а.с. 25), однак, згідно з квитанцією №1 від 01.07.2015 року документ не прийняли у зв'язку з тим, що ТОВ «АММАТРЕЙД» не укладено договір про визнання електронної звітності (а.с. 26).

Позивач 01.07.2015 року для укладення та реєстрації направив договір про визнання електронних документів №010720151 від 01.07.2015 року (а.с. 27-29), проте, згідно з квитанцією №2 зазначений договір відповідач не прийняв (а.с. 30).

Задовольняючи адміністративний позов ТОВ «АММАТРЕЙД» суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача не ґрунтуються на правильному застосуванні норм податкового законодавства, з чим погоджується апеляційний суд.

Так, територіальні органи Державної фіскальної служби при прийнятті податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку дотримуються вимог Податкового кодексу України, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі Порядок), та Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА від 10.04.2008 року №233 «Про подання електронної звітності», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року №320/15011 (далі Інструкція).

Згідно з п. 1-4 розділу ІІІ Інструкції податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Згідно з п. 7 розділу ІІ Інструкції підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є:

- відповідність затвердженому формату (стандарту);

- підтвердження електронних цифрових підписів (далі ЕЦП) платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів у паперовій формі, за умов встановлених ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»;

- чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладення ЕЦП.

Відповідно до пп. 7.4 розділу ІІІ Інструкції перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 9 Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Так, під час реєстрації податкових накладних податковий орган здійснює звірку даних щодо місцезнаходження суб'єкта господарювання, перебування у реєстрі платників податку на додану вартість, чинності посиленого сертифіката ключа під час накладення ЕЦП.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що на момент подання податкової накладної в електронному вигляді №12 від 23.06.2015 року у позивача сертифікат посиленого ключа був чинним (а.с. 24).

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що з моменту початку дії договору №221020141 від 24.10.2014 року ТОВ «АММАТРЕЙД» не змінювало свого місця знаходження. Станом на 01.07.2015 року позивач знаходиться в стані « 0 - платник податків за основним місцем обліку» (а.с. 12-19).

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. В свою чергу позивач довів протиправність дій відповідача щодо блокування реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі податкової накладної №12 від 23.06.2015 року та відмови в укладанні та реєстрації договору про визнання електронних документів №010720151 від 01.07.2015 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «АММАТРЕЙД».

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов