Справа № 2а-914/11/1270
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Агевич К.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року справа №2а-914/11/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Чебанова О.О.

суддів Старосуда М.І. , Юрченко В.П.

розглянула у порядку письмового провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода», Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2011 року у справі №2а-914/11/1270 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода» до Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області про визнання дій протиправними, скасування припису №399 від 21.12.2010 року та рішення №373 від 21.12.2010 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області про визнання дій протиправними, скасування припису №399 від 21.12.2010 року та рішення №373 від 21.12.2010 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2011 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області по винесенню рішення №373 від 21.12.2010 року і скасувати рішення №373 від 21.12.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін у сумі 6031,23 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Позивач з таким рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що в порушення частини ст. 138, ст. 161 КАС України суд не розглянув доводів позивача щодо безпідставності винесення припису, викладених в позові, та не мотивував їх неврахування.

Відповідач з таким рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Апелянт в апеляційній скарзі вказує, що відповідач здійснив перевірку, керуючись законом України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності», Законом України «Про ціни і ціноутворення», Положенням про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 №1819, а також Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових(штрафних0 санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженою спільним наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001 3298/519.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, повідомляє наступне.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції та підтверджується вбачається матеріалами справи, а саме з Акту №702 від 17 грудня 2010 року, на підставі посвідчення від 06 грудня 2010 року №702, виданого Державною інспекцією з контролю за цінами в Луганській області головному державному інспектору Виборній Ірини Миколаївни, відповідно до ст..13 Закону України «Про ціни і ціноутворення», пунктів 4.5 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 №1819 «Питання Державної інспекції з контролю за цінами», на виконання наказу від 06.12.2010 №1030 та відповідно до п.4.1.1 Плану роботи на IV квартал 2010 року, проведена планова перевірка відокремленого підрозділу «Стахановський департамент позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода» за період з 01.10.2009 по 30.11.2010.(а.с.18-23).

Вказаною перевіркою встановлено, що позивачем порушено порядок застосування тарифів, а саме: при застосуванні тарифу на послуги з водопостачання для населення у розмірі 3,90 грн./м3, затвердженого рішенням двадцять другої сесії пятого скликання Луганської обласної ради від 29.05.2008 №22/11 «Про затвердження тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», в період з 01.05.2010 по 31.05.2010 і з 01.07.2010 по 31.07.2010 було завищено вартість послуг з водопостачання на поливання садів та присадибних ділянок для населення, яке не мають засобів обліку води, за рахунок допущення відхилень від кількісних показників послуг, перерахунки вартості послуг з водопостачання були проведені не в повному обсязі. Внаслідок цього підприємством необґрунтовано одержана виручка.

Як вбачається з матеріалів справи, прийняте рішення Відповідача №373 від 21.12.2010 про вилучення у доход Державного бюджету України 6031,23 грн. та застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу у доход Державного бюджету у сумі 12062,46 грн.(а.с.17).

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 21 грудня 2010 року Головним держінспектором з контролю за цінами Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області ОСОБА_2 на адресу ТОВ «Луганськвода» винесений припис №399 (а.с.16), яким вимагалося усунути вищезазначені порушення шляхом повернення необґрунтовано нарахованої суми населенню перерахунками вартості послуг з водопостачання.

Згідно абзацу 3, 6 та 18 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів № 1819 від 13.12.2000р. про затвердження «Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами» у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування; надає за результатами перевірок органів виконавчої влади, суб'єктів господарювання обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів; застосовує відповідно до законодавства адміністративно-господарські санкції за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів).

Згідно з п.п. 4, 5, 9 п. 5 цієї Постанови, Держцінінспекція має право: вимагати відповідно до законодавства усунення виявлених порушень порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів), а також здійснення перерахунку вартості товарів, робіт і послуг, ціни (тарифи) на які сформовані, встановлені та/або застосовані з порушенням законодавства (якщо фактичну оплату товарів, робіт та послуг не проведено) для розрахунків із споживачами; приймати відповідно до законодавства рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів); проводити перевірку правильності розрахунків щодо застосування цін (тарифів), на які запроваджене державне регулювання.

Правовою підставою для застосування економічних санкцій є порушення позивачем п.5 ч.1 ст.20, п.3 ч.2 ст. 22, п.5 ч.1 ст.30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.23, абз.1 п.п. 1 п.29, п.42 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, п.2, п.п.1 п.7 Порядку проведення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі ненадання їх або надання не повному обсязі, заниження якості, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 151 від 17.02.2010р.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права і обовязки визначені Законом України від 24.06.2004р. №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державне регулювання цін/тарифів базується на принципі відповідності оплати житлово-комунальних послуг їх наявності, кількості та якості; відповідальності виконавців/виробників за недотримання вимог стандартів, нормативів, норм порядків та правил.

Пунктом 5 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено право споживача на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі.

Відповідно до пункту 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних виконавець здійснює перерахунок розміру плати за фактично надані послуги згідно з додатком до цих Правил.

Порядок проведення перерахунків розміру плати у разі наявності перерв у наданні послуг з централізованого постачання холодної води, що перевищують допустимий строк, встановлено підпунктом 2 пункту 7 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 №151.

Відповідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води її водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» ці правила регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Пунктами 33-39 цієї Постанови, встановлений порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг, а саме в пункті 33 визначено, що у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності припису про необхідність проведення перерахунку вартості послуг з водопостачання оскільки перевіркою встановлено, що у період з 01.05.2010 по 31.05.2010 та з 01.07.2010 по 31.07.2010 перерахунки плати проведені не в повному обсязі при наданні послуг водопостачання з відхиленням кількісних та якісних показників послуг від нормативних, що не заперечував позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськвода».

Тобто, позивача правомірно, у відповідності до пп.2 п.6 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою КМУ від 17.02.2010 року №151 зобов'язано здійснити перерахунок вартості наданих послуг за вказаний період.

Відповідно п. 1.4 Наказу Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України № 298/519 від 03.12.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами», підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п. 1 вищезазначеного Наказу цю Інструкцію розроблено згідно до вимог Закону України "Про ціни і ціноутворення", постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року N 1819 та інших законодавчих актів, які визначають порядок формування, установлення та застосування цін (тарифів) і встановлюють відповідальність за його порушення. З чого вбачається, що приписи п. 1.4 цього Наказу суперечать Закону України «Про ціни і ціноутворення», оскільки мова йде не про ціни та тарифи, а про вартість наданих послуг.

Необґрунтовано одержана виручка - це сума отримана як різниця між фактичною виручкою від реалізації послуг та її вартістю за цінами та тарифами, сформованими згідно з вимогами законодавства. Для визначення цієї суми необхідною умовою є повна сплата послуг, визначених Постачальником, тобто в даному випадку, факт отримання Позивачем повної сплати по розрахованій їм вартості послуг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів сплати споживачами нарахованої позивачем вартості наданих послуг за спірний період, то стверджувати про отримання позивачем необґрунтованої виручки підстав не має.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення відповідача про застосування економічних санкцій є передчасним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо постановлення рішення № 373 від 21.12.2010 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 24, ст.ст. 160, 167, 184 ч.1, 195, 196, п.1 ч. 1 ст. 198, 200, ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода», Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2011 року у справі №2а-914/11/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2011 року у справі №2а-914/11/1270 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Колегія суддів : О.О. Чебанов

ОСОБА_3

ОСОБА_4