Справа № 2а-1665/10/1270
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2010-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2010 року справа №2а-1665/10/1270

приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого судді Білак С.В.,

суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.,

при секретарі Васильєві Є.С.

за участю представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 05 травня 2010 року по справі № 2а-1665/10/1270 за позовом Прокурора Білокуракинського району Луганської області в інтересах держави в особі Сватівської міжрайонної державної податкової інспекції Луганської області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Білокуракинська селищна рада про стягнення заборгованості з податку з власників транспортних засобів у розмірі 1968 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, прокурор Білокуракинського району Луганської області в інтересах держави в особі Сватівської міжрайонної державної податкової інспекції Луганської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Білокуракинська селищна рада про стягнення заборгованості з податку з власників транспортних засобів у розмірі 1968 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 05 травня 2010 року позовні вимоги були задоволені повністю. Стягнуто з відповідача на користь місцевого бюджету Білокуракинської селищної ради заборгованість з податку з власників транспортних засобів у розмірі 1968 грн.

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а також суд неповністю зясував обставини, що мають значення для справи. Апелянт вважає, що відповідно до ст.239 ЦК України його обовязки зупинені і він не може бути відповідачем по справі, оскільки автомобіль IFA B50LK, державний номер НОМЕР_1 1988 року випуску, він фактично продав, надавши довіреність на право користування, розпорядження ним в 2000 році.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Прокурор, відповідач, та представник третьої особи у судове засідання не з»явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, станом на 30.04.2010 р. за громадянином ОСОБА_3 зареєстровано автомобіль IFA B50LK, державний номер НОМЕР_1, 1988 року випуску, з обємом двигуна 6560 куб.см., повна маса 10000 кг, який пройшов державний технічний огляд 08.05.2007, пільг на даний транспортний засіб немає. Техогляд зазначений автомобіль проходив у 2007 році, та сплачений податок з власників транспортних засобів лише за один рік. Станом на 01 квітня 2010 року за відповідачем утворилася заборгованість зі сплати податку з власників транспортних засобів, що підтверджується розрахунком суми податкового боргу та складає 1968 грн. (6560 х 15/100 х 2 роки).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про податок власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» № 1963-XII від 11.12.1991 визначено, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст.2 цього Закону є обєктами оподаткування.

Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону України передбачено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрації, перереєстрації транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Порядок обчислення і сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів визначений статтею 6 Закону України «Про податок власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», відповідно до частини 5 якого, сума податку, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками згідно ст.3 зазначеного закону.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. Обчислення податку з власників наземних транспортних засобів провадиться виходячи з об'єму циліндрів або потужності двигуна кожного виду і марки транспортних засобів, за ставками, зазначеними у статті 3 цього Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки.

Відповідно до п.п. 3.1.2 п. 1 ст. 3 «Інструкції про організацію проведення Державтоінспекцією державного технічного огляду колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом МВС України від 30.12.2008 № 703, техогляд засобів незалежно від форми власності проводиться з періодичністю один раз на рік засоби, призначені для перевезення вантажів з максимально дозволеною масою понад 3,5 тони, а також спеціальні та спеціалізовані засоби, зокрема автокрани, таксі, автомобілі швидкої медичної допомоги тощо.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь місцевого бюджету Білокуракинської селищної ради заборгованість з податку з власників транспортних засобів у розмірі 1968 грн.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 05 травня 2010 року по справі № 2а-1665/10/1270 за позовом Прокурора Білокуракинського району Луганської області в інтересах держави в особі Сватівської міжрайонної державної податкової інспекції Луганської області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Білокуракинська селищна рада про стягнення заборгованості з податку з власників транспортних засобів у розмірі 1968 грн. залишити без змін.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 01 жовтня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Білак С.В.

Судді: Сухарьок М.Г.

ОСОБА_4