Справа № 2604/23949/12
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Локотковій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, 22 жовтня 2012 року звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відмови їй у перерахунку та нарахуванні одноразової компенсації за втрату здоров'я протиправними; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок та нарахування їй одноразової компенсації за втрату здоров'я відповідно до ч. 1 ст. 48 ЗУ від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 58 720 гривень 70 копійок; зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити виплату їй одноразової компенсації за втрату здоров'я відповідно до ч. 1 ст. 48 ЗУ від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 58 720 гривень 70 копійок.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона, відповідно до статей 9-11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідок І групи. Перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації за місцем проживання. 08 жовтня 2012 року вона звернулася з письмовою заявою до Управління вх. № Г-448 від 08 жовтня 2012 року щодо нарахування одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами І групи внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Із відповіді заступника Начальника Управління Т. Карпенко від 17 жовтня 2012 року № 37/13-12428 вбачається, що відповідачем їй відмовлено в перерахунку разової компенсації за втрату здоров'я на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до вищезазначеної постанови одноразова компенсація за втрату здоров'я за втрату здоров'я для інвалідів І групи становить 379 гривень 30 копійок, для інвалідів 2 групи - 284 гривні 40 копійко. В разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця між наступним та попереднім розміром компенсації. Так, згідно документів особової справи у 1996 році Шевченківським УПСЗН їй була виплачена одноразова компенсація як інваліду 2 групи. Після надання документів та заяви щодо нарахування зазначеної компенсації як інваліду 1 групи, їй нарахована різниця у компенсаціях для інвалідів 1 та 2 груп у розмірі 94 гривень 90 копійко (розпорядження від 28 грудня 2011 року), що також підтверджується довідкою Управління від 08 жовтня 2012 року № 6237. Також у листі-відповіді відповідачем їй повідомлено, що для нарахування одноразової компенсації за втрату здоров'я в інших розмірах немає законних підстав. Вважає, що дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку та нарахуванні одноразової компенсації за втрату здоров'я є протиправними, порушують її права та законні інтереси та підлягають скасуванню.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Кабінет Міністрів України не уповноважено зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, в тому числі змінювати розмір одноразової компенсації, визначеної ст. 48 даного Закону, а надано право на роз'яснення цього Закону. Станом на день призначення їй І групи інвалідності (10 жовтня 2011 року) розмір мінімальної заробітної плати становив 985 гривень відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік». Розмір одноразової компенсації за присвоєння першої групи інвалідності, яка має бути виплачена їй відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має становити: 985 гривень * 60 = 59 100 гривень. Враховуючи те, що УПтСЗН їй частково виплатило одноразову компенсацію за втрату здоров'я для інвалідів І групи у розмірі 379 гривень 30 копійок, тому різниця у компенсації становить 58 720 гривень 70 копійок. Враховуючи те, що вона є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, вона наділена державою правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у відповідному розмірі. Наділивши зазначеною соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Уповноважені представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та представників відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА, з 10 жовтня 2011 року ОСОБА_1 встановлена перша група інвалідності (довічно), у зв'язку із захворюванням, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.9).

Відповідно до довідки № 6237 від 08 жовтня 2012 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Дніпровському управлінні праці та соціального захисту населення і одержує компенсаційні виплати згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Різниця одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю для інвалідів І та ІІ груп інвалідності нарахована та виплачена в розмірі 94,9 гривень (а.с.12).

13 березня 2012 року Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, шляхом направлення поштового переказу, виплатив ОСОБА_1 одноразову компенсацію як особі, що стала інвалідом першої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 94 гривень 90 копійок, що підтверджується квитанцією №299 від 13 березня 2012 року (а.с.31).

08 жовтня 2012 року позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою щодо перерахунку призначено компенсації за коду заподіяну здоров'ю особам, які стали інвалідами внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до відповіді Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 17 жовтня 2012 року № 37/13-12428, позивачу було роз'яснено про призначення їй в 1996 році - при встановленні ІІ групи інвалідності - 284,13 гривень; в 2011 році - при встановленні І групи інвалідності - різниця між ІІ та І групами - 94,90 гривень. Отже, одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок аварії на ЧАЕС призначено згідно чинного законодавства. Для виплати допомоги в інших розмірах немає законних підстав.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішенням якого, відповідно до статті 117 Конституції України, є обов'язковим до виконання.

Як передбачено ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України.

З відповіді Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації вбачається, що позивачу в 1996 році при встановленні ІІ групи інвалідності було виплачено одноразову компенсацію у розмірі 284,13 гривень, в 2011 році - виплачено при встановленні І групи інвалідності різницю у компенсаціях у розмірі 94,90 гривень. При цьому, при призначенні компенсації відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачала одноразову компенсацію учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою для інвалідів I групи - 37930 тис. карбованців, інвалідів II групи - 28440 тис. карбованців, що становило 373,30 гривень та 284,40 гривень відповідно.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема компенсація виплачується у таких розмірах: ІІ група інвалідності - 45 мінімальних заробітних плат, І група інвалідності - 60 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Згідно підпункту 11 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, статтю 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено у новій редакції - «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 внесені до вказаної статті зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому з 22 травня 2008 року дія статті 48 Закону була відновлена у попередній редакції. В подальшому, дія ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2011 році (на час звернення позивача із заявою про виплату такої допомоги) не зупинялась.

Таким чином, у період, коли діяли два однопредметні нормативно-правових акти, що по-різному регулюють розмір одноразової компенсації в разі настання інвалідності із захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації мало б бути застосовано той акт, що має не нижчу юридичну силу - Постанову КМ України №836 від 26.07.1996, а Закон України, який має вищу юридичну силу з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008.

В подальшому, статтю 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» також було доповнено ч. 7, відповідно до Закону України від 06 червня 1996 pоку № 230/96-ВР, в якій зазначено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 травня 2015 року постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи вищезазначені постанову та ухвалу Вищий адміністративний суд України виходив з того, що висновки суду першої інстанції, з якими погодився суд апеляційної інстанції про те, що компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи має розраховуватися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Разом з тим, відповідно до абзаців 2, 3, 4 частини 1 та частини 2 статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат, інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Частиною 3 статті 48 цього Закону передбачено, що виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

Виходячи зі змісту наведених правових норм, виплата різниці між одноразовими компенсаціями у зв'язку із встановленням інвалідності вищої групи складає 15 мінімальних заробітних плат.

Разом з тим, колегія суддів вказує на неможливість суду перебирати на себе функції інших державних органів та здійснювати підрахунок розміру разової грошової компенсації ОСОБА_1 замість уповноваженого на це законом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок одноразової грошової компенсації за шкоду, заподіяну її здоров'ю внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням компенсаційної різниці між 45 та 60 мінімальних заробітних плат, що становить 15 відсотків, з урахуванням мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи неможливість суду перебирати на себе функцій інших державних органів та здійснювати підрахунок розміру разової грошової компенсації замість уповноваженого на це законом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме, вважає за можливе: визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15 мінімальних заробітних плат станом на день виплати, відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить компенсаційну різницю між ІІ групою та І групою інвалідності, встановленою позивачу - протиправними; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації провести перерахунок ОСОБА_1 одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15 мінімальних заробітних плат станом на день виплати, відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить компенсаційну різницю між ІІ групою та І групою інвалідності, з урахуванням виплаченої суми та зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15 мінімальних заробітних плат станом на день виплати, відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить компенсаційну різницю між ІІ групою та І групою інвалідності, на підставі здійсненого Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації перерахунку, з урахуванням виплаченої суми.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 48, 62, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2, 5, 11, 12, 70, 71, 158-163, КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15 мінімальних заробітних плат станом на день виплати, відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить компенсаційну різницю між ІІ групою та І групою інвалідності, встановленою ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації провести перерахунок ОСОБА_1 одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15 мінімальних заробітних плат станом на день виплати, відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить компенсаційну різницю між ІІ групою та І групою інвалідності, встановленою ОСОБА_1, з урахуванням виплаченої суми.

Зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15 мінімальних заробітних плат станом на день виплати, відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить компенсаційну різницю між ІІ групою та І групою інвалідності, встановленою ОСОБА_1, з урахуванням виплаченої суми.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня отримання копії постанови.

Суддя: