Справа № 2а-4151/11/2670
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

24 березня 2011 року № 2а-4151/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Санін Б.В., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯППО"
до Київської міської ради
про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2011 року до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯППО" до Київської міської ради, в якому просить:

1. Визнати, що ТОВ "ЯППО" має право користуватись власним майном - малою архітектурною формою у вигляді павільйону № 23, що встановлений на законних підставах за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 4.

2. Зобов"язати Київську міську раду прийняти рішення щодо розміщення зазначеної малої архітектурної форми, що належить ТОВ "ЯППО", за цією ж адресою.

3. Зобов"язати Київську міську раду укласти з ТОВ "ЯППО" договір особистого строкового сервітуту відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши позовні матеріали суд встановив, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), в позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Водночас, відповідно до частини четвертої ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання не чинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи не вчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму (ч. 2 ст. 17 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (ст.ст.2, 17 КАС України).

Однак, позивачем всупереч вищевказаним положенням КАС України заявлено вимогу про визнання за ним права користування майном.

З матеріалів позову вбчається, що позивач звертався до відповідача щодо приведення права користування майном до чинного законодавства. Свою позицію щодо порушених прав, позивач обгрунтовує тим, що так і не отримав від відповідача відповіді, вважає таку бездіяльність відповідача по відношенню до позивача протиправною, а тому позивач звернувся до суду з позовом, зокрема про визнання права користування майном.

Крім того, позивач заявив вимогу про зобов"язання відповідача укласти з ним договір особистого строкового сервітуту відповідно до чинного законодавства.

Право сервітуту регулюється Цивільним кодексом України та Земельним кодексом України.

Відповідно до статті 98 Земельного кодексу України, право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Згідно з частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Зміст сервітуту визначено статтею 403 Цивільного кодексу України.

Частинами першою-третьою статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Враховуючи зазначене, особистий сервітут може бути оформлено у вигляді договору за домовленістю сторін, з зазначенням змісту сервітут, визначеного статтею 403 Цивільного кодексу України.

Так, враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне вказати позивачу на частину 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З оглядну на вказане, позивачу належить привести позовні вимоги у відповідність до положень ч.4 ст.105 та ч.1 ст.106 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст.106 КАС України, позовна заява підписується позивачем або його представником. При цьому, суд відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 107 КАС України після одержання позовної заяви з"ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Так, адміністративний позов від імені Товариства підписано представником за довіреністю № 1603 від 16.03.2011 р. ОСОБА_1, згідно якої права на підписання позовів від імені Товариства останньому не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Позивачем до матеріалів позову надано копію квитанції про сплату судового збору, а необхідно надати оригінал.

Крім того, надані додатки до позовної заяви не засвідчені належним чином, зокрема, відповідно до Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 Національного стандарту України, Державної уніфікованої системи документації, які затверджені наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55 (далі - ДСТУ).

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 та п.п. 5.27 п. 5 ДСТУ відмітка про засвідчення копії документа оформляється шляхом проставляння на копії документа «Згідно з оригіналом», зазначення назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.

Відповідно до статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунуті Позивачем у строк до 08.04.2011 року шляхом надання через канцелярію суду (або надіслання поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали (№2а-4151/11/2670 від 24.03.2011 року):

ь привести позовні вимоги відповідно до положень ч.4 ст.105 та ч.1 ст.106 КАС України;

ь документів, які посвідчують повноваження представника ОСОБА_1 на підписання від імені Товариства позовних заяв;

ь оригінал квитанції про сплату судового збору;

ь належним чином засвідчених копій документів, доданих до матеріалів позову.

Керуючись ст.105, ст.106, ст.108, ст.158, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ТОВ "ЯППО" до Київської міської ради про визнання права користування - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 08 квітня 2011 року.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 КАС України та може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені ст.ст.185-187 КАС України відповідно.

Суддя Б.В. Санін