Справа № 2а-16325/10/0570
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2010-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Буряк І.В., судді Соколова О.А., Чучко В.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року справа №2а-16325/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Малашкевича С. А., суддів: Ляшенко Д. В., Ястребової Л. В.

розглянула в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2010 року у справі № 2-а-16325/10/0570 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання незаконною бездіяльності, стягнення недоплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2010 року задоволений частково позов ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання незаконною бездіяльності, стягнення недоплаченої заробітної плати, а саме: визнана незаконною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України по виконанню постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03 вересня 2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді» щодо нарахування посадового окладу суддям у відповідності до встановленої мінімальної заробітної плати; зобовязано Державну судову адміністрацію України, Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області зробити перерахунок заробітної плати, премій, надбавок за вислугу років та інших надбавок, які є складовою частиною заробітної плати ОСОБА_2 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді» від 03 вересня 2005 року № 865 з розрахунку 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати на відповідний період, нарахування премії, надбавки за вислугу років та інших надбавок, які є складовою частиною заробітної плати позивача, виходячи з перерахованого посадового окладу, починаючи з 19 серпня 2009 року по 30.12.2009 року; зобовязано Державну судову адміністрацію України, Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області сплатити ОСОБА_2 недоплачену заробітну плату з розрахунку 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати на відповідний період з 19 серпня 2009 року по 30.12.2009 р. за рахунок Державного бюджету України. В інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2, Міністерство фінансів України, Державне казначейство України подали апеляційні скарги.

ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального права, що призвело, на думку позивача, до неправильного вирішення справи. Просить розглянути справу без її участі.

Державне казначейство України в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та винести нову, якою у задоволенні позовних вимог позивача до Державного казначейства України відмовити у повному обсязі за необґрунтованістю. Зокрема, вважає, що Державне казначейство України в даному випадку не має відношення до спірних відносин, оскільки головним розпорядником коштів, які призначені для фінансового забезпечення суддів є Державна судова адміністрація України. Окрім того, на думку останнього, судом не було враховано, що позивачем пропущено строк для звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Міністерство фінансів України в своїй апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що судом першої інстанції не були враховані положення бюджетного законодавства України, зокрема те, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, не враховане те, що законом про Державний бюджет України щорічно затверджуються бюджетні призначення головним розпорядникам коштів. Виплата матеріального забезпечення суддів потребує фінансування з Державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України. Бюджетний кодекс України та Положення про Міністерство фінансів України не передбачають підстав для фінансування заборгованості заробітної плати з Міністерства фінансів України на користь позивача, тому вважає, що позовні вимоги до Міністерства фінансів України задоволенню не підлягають. Просить розглянути справу без участі його представника.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг, вважає апеляційні скарги Міністерства фінансів України та Державного казначейства України такими, що підлягають частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з огляду на наступне.

Позивач ОСОБА_2 з 19 березня 2002 року перебуває на посаді судді Будьоннівського районного суду м. Донецька.

Заробітна плата позивача обчислювалась виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі законів України про Державний бюджет України за 2007-2009 роки.

Згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області від 22.04.2010 р. № 08-23/709, позивач з грудня 2007 р. по грудень 2009 р. недоотримав 225441,98 грн.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя та складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років, інших надбавок.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому посадовий оклад суддів не може бути нижче 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці суддів» було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи, яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Розміри посадових окладів керівників та суддів апеляційних судів викладено у додатку 4 вказаної Постанови та залежать від груп міст.

Згідно додатку № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 614 «Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці» Донецька область за оплатою праці віднесена до групи «поза групою».

Таким чином, відповідно до додатку 4 до Постанови КМУ № 865 з 01.01.2006 посадовий оклад позивача становить 7,5 розмірів мінімальних заробітних плат, що не суперечить нормам Закону № 2862-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 затверджено зміни що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009року дана постанова окружного суду залишена без змін, однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято, а тому Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865» та пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року, тобто з часу набрання чинності рішення суду першої інстанції та є обовязковою для виконання саме з цього часу.

Згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Частиною 2 статті 14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

За таких умов, вимоги позивача щодо стягнення на її користь недоплаченої заробітної плати починаючи з 01 червня 2005 року є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 такою, що підлягає залишенню без задоволення.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для здійснення перерахунку заробітної плати судді саме з 19 серпня 2009 року по 30 грудня 2009 року.

Стосовно порядку перерахунку та виплати судді недоотриманої заробітної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань перед суддями колегією суддів не приймаються.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права суддів на отримання заробітної плати передбаченої чинним законодавством, основані на принципі юридичної визначеності.

Фінансування усіх судів в Україні, а також забезпечення діяльності органів суддівського самоврядування здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, який щорічно має затверджуватися парламентом виключно у формі закону (пункт 1 частини другої статті 92, частина перша статті 96 Конституції України, стаття 117, частина перша статті 120 Закону України "Про судоустрій України" від 7 лютого 2002 року N 3018-III). Від імені держави обов'язок забезпечувати фінансування органів судової влади за рахунок коштів Державного бюджету України в межах компетенції покладений на ОСОБА_3 України та Кабінет Міністрів України.

За рішенням Конституційного суду України у справі за конституційними поданнями Вищого господарського суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 130 Конституції України (справа про фінансове забезпечення діяльності судів) від 11 березня 2010 року N 7-рп/2010 в аспекті конституційних подань положення частини першої статті 130 Конституції України, а саме: "У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів", треба розуміти так, що Кабінет Міністрів України зобов'язаний у проекті закону про Державний бюджет України передбачати окремими рядками видатки для кожного суду всіх юрисдикцій і рівнів в достатніх для здійснення правосуддя обсягах, а Верховна ОСОБА_3 України законом повинна визначати такі видатки у Державному бюджеті України.

Згідно статей 32-37 Бюджетного кодексу України на Міністерство фінансів України покладено обов'язок щодо складання проекту закону про Державний бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України. За статтею 111 Бюджетного кодексу України Міністерство фінансів України здійснює контроль за дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як стосовно державного бюджету, так і місцевих бюджетів, якщо інше не передбачено законодавством України.

Згідно Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого Постановою КМ України від 14 січня 2009 року № 14, ДСА України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, та здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів.

Статтею 126 Закону України Про судоустрій Українивід 7 лютого 2002 року N 3018-III, який діяв на час існування спірних правовідносин, встановлено, що ДСА України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, а згідно до приписів статті 58 Бюджетного кодексу України є і головним розпорядником коштів, а тому зобов'язане організовувати розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про Державний бюджет України. Видатки Державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією та законами і не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації.

Відповідно до статті 122 Закону України Про судоустрій України, матеріально-технічне забезпечення місцевих судів покладається на державну судову адміністрацію і здійснюється на підставі замовлень відповідного суду, в межах кошторису на утримання даного суду.

Таким чином, ДСА України повинно було внести до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування заробітної плати суддів, у зв'язку з визнанням адміністративним судом незаконними з 19 серпня 2009 року постанови КМ України від 21 грудня 2005 року № 1243, пункту 41 постанови КМ України від 31 грудня 2005 року № 1310, пункту 41 постанови КМ України від 3 вересня 2005 року № 865. Вказаних дій ДСА України здійснено не було в порушення вимог статей 20, 21 Бюджетного кодексу України, а тому порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, визначеного пунктом 11 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або і бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу.

Наказом ДСА України від 9 червня 2004 року № 82/04 «Про організаційні заходи щодо забезпечення подання на затвердження штатних розписів апаратів місцевих та апеляційних судів» визначено, що штатні розписи апаратів місцевих загальних судів загальної юрисдикції надсилаються на затвердження до ДСА України за поданням голів місцевих судів через відповідні територіальні управління державної судової адміністрації.

Територіальні управління державної судової адміністрації перевіряють обґрунтованість формування штатних розписів, після чого штатні розписи підписуються начальниками відповідних територіальних управлінь державної судової адміністрації та головними бухгалтерами (начальниками відділів планово-фінансової діяльності, обліку та звітності) цих територіальних управлінь. На підставі штатних розписів апаратів місцевих судів територіальні управління державної судової адміністрації формують зведені штатні розписи місцевих судів відповідної області та надсилають їх на затвердження до ДСА України разом з штатними розписами апаратів кожного місцевого суду та поданнями голів місцевих судів.

Як встановлено колегією суддів, грошові кошти у сумі, достатній для правильного та повного нарахування заробітної плати позивачу, через органи Державного Казначейства України не надходили до територіального управління ДСА в Донецькій області від ДСА України, яка є головним розпорядником бюджетних коштів, та яку у свою чергу не профінансувало належним чином Міністерство Фінансів України, що є порушенням статті 130 Конституції України щодо забезпечення державою фінансування судів і діяльності суддів.

Державна судова адміністрація України не забезпечила подання кошторису на суми гарантованих законом заробітних плат суддів до Міністерства фінансів України та не здійснила фінансування витрат на виплату заробітної плати суддям в повному розмірі, тому для реального виконання судових рішень щодо виплати заробітної плати суддям, ДСА України повинно отримати за рішенням суду з Державного бюджету України додаткове фінансування на бюджетну програму Виконання рішень судів на користь суддів, виділення якого здійснює Міністерство фінансів України.

Незабезпечення фінансування заробітної плати судді Будьоннівського районного суду м. Донецька, у відповідності до встановленого додатком № 6 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 3 вересня 2005 року розміру 7,5 мінімальних заробітних плат з врахуванням зміни на протязі заявленого періоду рівня мінімальної заробітної плати визначеного Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» та Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, призвело до виплати заробітної плати судді не в повному розмірі гарантованому державою.

Між тим, суди не здійснюють матеріальне забезпечення суддів, в судах загальної юрисдикції відповідний відділ, який здійснював би виплату заробітної плати суддям, відсутній. Отже органами, які здійснюють матеріальне забезпечення суддів, є ДСА України та її територіальні управління.

Таким чином, наявні підстави для визнання незаконною бездіяльності ДСА України щодо неприйняття заходів по повному фінансуванню заробітної плати судді Будьоннівського районного суду м. Донецька Назарцевій Вірі Олексіївні з 19 серпня 2009 року по 30 грудня 2009 року з розрахунку 7,5 мінімальних заробітних плат, розмір яких був встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік», а також Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати на момент виплати у заявленому періоді.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зобовязання Міністерства фінансів України виділити з Державного бюджету України грошові кошти на додаткове фінансування ДСА України на бюджетну програму Виконання рішень судів на користь суддів для здійснення виплати позивачу недоплаченої заробітної плати, зобовязання ДСА України виділити Територіальному управлінню ДСА України в Донецькій області додаткове фінансування з бюджетної програми Виконання рішень судів на користь суддів для здійснення виплати позивачу недоплаченої заробітної плати, а також для зобовязання Територіального управління ДСА України в Донецькій області за рахунок додатково отриманого від ДСА України фінансування здійснити нарахування та виплату позивачу недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 30 грудня 2009 року заробітної плати.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг Державного казначейства України, Міністерства фінансів України та скасування постанови суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції допущено помилки при визначенні зобовязань Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, ДСА України, територіального управління ДСА України у Донецькій області без врахування фактичних повноважень зазначених установ щодо нарахування та виплати заробітної плати суддям.

Керуючись статтями 2, 11, 184, 195, 196, 198, ст. 202, ст.ст. 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2010 року у справі № 2-а-16325/10/0570 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги Міністерства фінансів України, Державного казначейства України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2010 року у справі № 2-а-16325/10/0570 задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2010 року у справі № 2-а-16325/10/0570 скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про визнання незаконною бездіяльності, стягнення недоплаченої заробітної плати задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо неприйняття заходів по повному фінансуванню заробітної плати судді Будьоннівського районного суду м. Донецька Назарцевій Віри Олексіївни з 19 серпня 2009 року по 30 грудня 2009 року з розрахунку 7,5 мінімальних заробітних плат, розмір яких був встановлений Законами України «Про Державний бюджет на 2009 рік» та Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати на момент виплати у заявленому періоді.

Зобовязати Міністерство фінансів України виділити з Державного бюджету України грошові кошти на додаткове фінансування Державної судової адміністрації України на бюджетну програму Виконання рішень судів на користь суддів для здійснення виплати судді Будьоннівського районного суду м. Донецька Назарцевій Віри Олексіївни недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 30 грудня 2009 року заробітної плати з розрахунку 7,5 мінімальних заробітних плат з врахуванням здійснених виплат.

Зобовязати Державну судову адміністрацію України перерахувати кошти Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області для здійснення виплати судді Будьоннівського районного суду м. Донецька Назарцевій Віри Олексіївни недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 30 грудня 2009 року заробітної плати з розрахунку 7,5 мінімальних заробітних плат з врахуванням здійснених виплат.

Зобовязати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату за рахунок додатково отриманого від Державної судової адміністрації України фінансування, судді Будьоннівського районного суду м. Донецька Назарцевій Віри Олексіївни недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 30 грудня 2009 року заробітної плати з розрахунку 7,5 мінімальних заробітних плат з врахуванням здійснених виплат та з утриманням податків та інших обовязкових платежів.

В решті частині вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий С. А. Малашкевич

Судді Д. В. Ляшенко

ОСОБА_4