Справа № 2-а-621/10
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2010-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-621/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» травня 2010 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в місті Києві та інспектора дорожньої патрульної служби 5 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що дії інспектора дорожньої патрульної служби 5 взводу 1 батальйону полку ДПС ОСОБА_3 України в місті Києві ОСОБА_2 щодо складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача є неправомірними, оскільки ним не було порушено жодних вимог Правил дорожнього руху України. Викладені обставини в наголошеній постанові субєкта владних повноважень про те, що позивач, всупереч вимогам п. 16.8 Правил дорожнього руху України, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора так як на шляху руху у водія є дорожній знак 5.62. (місце зупинки) водій повинен керуватися сигналами кожного світлофора не відповідають дійсності. Постанова в справі про притягнення до адміністративної відповідальності складена з порушенням вимог діючого законодавства. Просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 09 лютого 2010 року складену інспектором дорожньої патрульної служби 5 взводу 1 батальйону полку ДПС ОСОБА_3 України в місті Києві ОСОБА_2 та поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав й просив їх задовольнити. При цьому він наголосив, що викладені вище дії субєкта владних повноважень не можуть бути визнані законними й обгрунтованими через численні порушення вимог діючого законодавства України з питань безпеки дорожнього руху.

У судове засідання відповідачі не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні поштові повідомлення про отримання судових повісток.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача в підтримання доводів позову, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747- ІV (зі змінами й доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 09 лютого 2010 року о 13 год. 04 хв. інспектором дорожньої патрульної служби 5 взводу 1 батальйону полку ДПС ОСОБА_3 України в місті Києві ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 306674 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП України за порушення ним пункту п. 16.8 Правил дорожнього руху України, а в подальшому винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення АА № 372464 від 09 лютого 2010 року.

Зі змісту зазначених вище протоколу про адміністративне правопорушення та постанови в справі про адміністративне правопорушення, наданих у судовому засіданні позивачем ОСОБА_4, вбачається, що 09 лютого 2010 року о 13 год. 23 хв. ОСОБА_1, керуючи на перехресті вулиці Володимерська з перехрестям бульвару Т.Шевченка у місті Києві автомобілем «Peugero boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора так як на шляху руху у водія є дорожній знак 5.62. (місце зупинки) водій повинен керуватися сигналами кожного світлофора чим порушив п. 16.8 Правил дорожнього руху України, відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП. За вчинення цього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 з ним не згоден, копію цього протоколу отримав, про що й поставив особистий підпис.

Згідно із п. 16.8 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестах перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

За змістом ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року № 8073-Х (з наступними змінами та доповненнями) проїзд на заборонений сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні позивач дав пояснення про те, що з постановою він не згоден, оскільки вона не була складена відповідно до вимог чинного законодавства України. Пояснив, що 09 лютого 2010 року він автомобілем «Peugero boxer» рухався по вулиці Володимирська з перехрестям бульвару Т.Шевченка в місті Києві. В час, коли до стоп-лінії за наказом дорожнього знаку 5.62 йому залишилося проїхати 3-5 метрів, світлофор почав працювати в режимі зеленого мигаючого сигналу. Під час наближення до перехрестя він помітив у дзеркалі автомобіля, щодо його автомобіля позаду швидко наближався інший автомобіль. Розуміючи, що в даній ситуації він не зможе зупинити автомобіль, не вдаючись до екстремального гальмування та не створивши аварійної ситуації продовжував рух та перетнув стоп-лінію на зелений мигаючий сингал світлофора. Про ці обставини він вказав в протоколі про адміністративне правопорушення, який склав відповідач, але інспектор ДАІ, незважаючи на ці заперечення, виніс постанову про притягнення до відповідальності і наклав на нього штраф. Вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

При винесенні постанови про адміністративне правопорушення інспектор ДАІ не мав жодних доказів того, що було порушено правила дорожнього руху, не було надано фото, кінозйомки або відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У судовому засіданні позивач просив поновити строк звернення з даним адміністративним позовом, оскільки порушено вимоги законодавства щодо надіслання постанови про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення його права на звернення до суду з позовом про оскарження постанови.

Строк звернення до суду з даним позовом пропущений з поважних причин, тому, суд поновлює пропущений позивачем строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів.

З огляду на викладене й враховуючи те, що за змістом КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159 163 КАС України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в місті Києві та інспектора дорожньої патрульної служби 5 взводу 1 батальйону полку ДПС ОСОБА_3 України в місті Києві ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, визнавши причини пропуску строку поважними.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АА № 372464 від 09 лютого 2010 року, винесену інспектором дорожньої патрульної служби 5 взводу 1 батальйону полку ДПС ОСОБА_3 України в місті Києві ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин