Справа № 809/3807/14
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 р. Справа № 876/517/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року по справі № 809/3807/14 за позовом Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Коломийської міської організації громадянської партії «Пора» про припинення юридичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд з позовом, яким просила постановити рішення про припинення юридичної особи Коломийської міської організації громадянської партії «Пора» у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області постанову суду першої інстанції оскаржила, подала апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що Коломийська міська організація громадянської партії "Пора" зареєстрована та є юридичною особою, тому при регулюванні відносин у сфері її державної реєстрації та припинення застосовуються норми Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Оскільки ч. 2 ст. 38 вказаного закону не містить ніяких виключень щодо застосування її положень, то вбачається, що вони застосовуються до будь-якої юридичної особи, як підстави для припинення її діяльності.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, колегія суддів відповідно до ч. 1 п. 2 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Коломийська міська організація громадянської партії "Пора" відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, 02.07.2007 року зареєстрована як юридична особа та взята на облік як платник податків в Коломийській об'єднаній Державній податковій інспекції.

Як вбачається з матеріалів справ, підставою звернення до суду Коломийської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області з даними позовними вимогами слугувала наявність запису про відсутність юридичної особи за місцем державної реєстрації. Зокрема, відповідно до поданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відносно Коломийської міської організації громадянської партії "Пора" Реєстраційною службою Коломийського районного управління юстиції в Івано-Франківській області внесено запис "про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням" (а.с.6).

Особливості створення, функціонування та припинення діяльності політичних партій регулюються спеціальним законодавством України, а саме Законом України "Про політичні партії в Україні".

Поняття політична партія, відображено у статті 2 вказаного Закону, згідно якої політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об'єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах

Відповідно до ст.ст. 14, 17 Закону України "Про політичні партії в Україні" - політичні партії є неприбутковими організаціями. Політична партія зобов'язана щорічно опубліковувати в загальнодержавному засобі масової інформації фінансовий звіт про доходи і видатки, а також звіт про майно політичної партії.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про політичні партії в Україні" політична партія може бути за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань чи Генерального прокурора України заборонена в судовому порядку у випадку порушення вимог щодо створення і діяльності політичних партій, встановлених Конституцією України, цим та іншими законами України.

Як визначено ст. 23 вказаного Закону, політичні партії припиняють свою діяльність шляхом реорганізації чи ліквідації (саморозпуску) або в разі заборони її діяльності чи анулювання реєстраційного свідоцтва в порядку, встановленому цим та іншими законами України.

Рішення про реорганізацію чи саморозпуск приймається з'їздом (конференцією) політичної партії відповідно до статуту політичної партії. Одночасно з прийняттям такого рішення з'їзд (конференція) політичної партії приймає рішення про використання майна та коштів політичної партії на статутні чи благодійні цілі.

Положенням ст. 24 передбачено, що у разі невиконання політичною партією вимоги частини шостої статті 11 цього Закону, виявлення протягом трьох років з дня реєстрації політичної партії недостовірних відомостей у поданих на реєстрацію документах, не висування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років орган, який зареєстрував політичну партію, має звернутися до Верховного Суду України з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва. Інші підстави для анулювання реєстраційного свідоцтва не допускаються.

Рішення Верховного Суду України про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск її керівних органів, обласних, міських, районних організацій і первинних осередків та інших статутних утворень політичної партії, припинення членства в політичній партії.

Таким чином, як вбачається з вказаних норм чинного законодавства, не передбачено такої підстави для припинення юридичної особи - політичної партії, як наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням та звернення до суду податкового органу із позовом про припинення політичної партії.

Крім того, підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

При цьому наведеною законодавчою нормою не визначено коло випадків та підставі, за яких податковий орган вправі реалізувати наведене повноваження на подання до суду адміністративного позову.

За змістом частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень може звернутися з позовом про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Послідовний аналіз переліку підстав для звернення суб'єкта владних повноважень до суду дає можливість дійти висновку, що він повинен мати достатні адміністративні можливості для здійснення визначених йому законом завдань та функцій, і лише у випадках, коли Конституцією чи законами України встановлені судові обмеження його діяльності, він звертається до суду з позовом по суті для отримання судового дозволу.

Такі звернення мають бути обумовлені необхідністю виконання покладених на них завдань та функцій, а використовувати свої повноваження вони можуть лише з метою, з якою це повноваження надане.

Відповідь на питання, з якою метою податковим органам надано повноваження звертатися до суду із заявою про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, дає аналіз завдань і функцій податкових органів.

Завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, запобігання злочинам та іншим правопорушенням, віднесеним законом до компетенції податкової міліції, їх розкриття, припинення, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності є одним із заходів, спрямованих на запобігання порушенню податкового законодавства або його припиненню.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У зв'язку з цим визначений законом предмет позову, з яким суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду при здійсненні ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

А відтак податкові органи відповідно до підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право звертатися до суду з позовною заявою про припинення юридичної особи (предмет позову розширеному тлумаченню не підлягає) виключно у випадках, прямо передбачених законом, з метою виконання покладених на них завдань і функцій.

В ч.2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" зазначені підстави для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, серед яких є: визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного капіталу юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Отже, податковий орган вправі використовувати підстави щодо припинення юридичної особи, визначені у частині другій статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», лише у розрізі виконання своїх функцій з контролю у сфері оподаткування.

Втім у справі, що переглядається, позивач на обґрунтування своїх позовних вимог взагалі не посилався на порушення юридичною особою податкової дисципліни, на зловживання у сфері оподаткування як результат відсутності відповідача за юридичною адресою. Більш того, ДПІ зазначає про відсутність у відповідача податкового боргу.

Оскільки відсутність відповідача за місцезнаходженням не призвела до порушень у сфері податкового законодавства, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у податкового органу права на звернення з даними позовними вимогами. Дана позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09 квітня 2014 року (справа №К/9991/26786/12), від 14 травня 2014 року (справа №К/9991/30892/12).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року по справі № 809/3807/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Я.С. Попко