Справа № 2а-277/10
Суддя: Яковенко Н.Л.
Дата ухвалення: 2010-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-277/10
Провадження № 2а-277
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Залєвській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 17 листопада 2009 року звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 11 листопада 2009 року отримав постанову Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції про примусове виконання постанови органів ДАІ про стягнення з нього 600 грн. штрафу. Стало відомо, що постановою інспектора ДАІ від 12 серпня 2009 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у звязку з перевищенням встановленої швидкості руху. Вказував, що є власником транспортного засобу, але управління ним передав іншій особі, тому постанову вважає незаконною, винесеною з грубим порушенням норм законодавства.

Просив суд поновити строк на оскарження постанови. Постанову від 12 серпня 2009 року про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати, провадження в справі закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, подавши заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 12 серпня 2009 року інспектором ДПС Золотоніського взводу ДПС ОСОБА_2 стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до вказаної постанови, 07 серпня 2009 року о 18 год. 01 хв. на автодорозі Бориспіль-Запоріжжя, 111 км., ОСОБА_1, рухався на автомобілі Ліфан, державний номер НОМЕР_1 зі швидкістю 124 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху.

У звязку з цим позивач визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно постанови інспектора ДПС ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 07 серпня 2009 року позивач, керуючи транспортним засобом, що належить йому на праві власності, перевищив встановлену швидкість руху. Факт перевищення швидкості зафіксований засобом фотозйомки, а саме вимірювальним приладом "Візир".

У відповідності до ст. 14-1 КпАП України до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідачем не спростована обставина того, що 07 серпня 2009 року позивач ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Ліфан, державний номер НОМЕР_1.

Крім того, обґрунтовано позивач посилається на факт, що прилад «Візір», не є засобом автоматичної фіксації, що підтверджується розділом 2 «Основні технічні характеристики» Інструкції з експлуатації цього приладу, а відповідно, докази, здобуті за його допомогою, не можуть бути засобами фіксації правопорушення в контексті ст.14-1 КпАП України.

В матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про те що на зафіксованій ділянці автодороги було встановлено попередження про здійснення фотозйомки учасників дорожнього руху.

Здійснення фото- та відеозйомки без повідомлення про це особи, суперечить вимогам ст.307 ЦК України, згідно якої фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів того, що позивач ОСОБА_1 у зазначений у постанові день та час керував належним йому на праві власності транспортним засобом, а відповідно і доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, постанова інспектора ДПС від 12 серпня 2009 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно п.1 ст.247 КпАП України відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, а розпочате провадження підлягає закриттю.

За таких обставин, враховуючи, що відсутні докази вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судові витрати за розгляд справи в суді суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову інспектора ДПС Золотоніського взводу ДПС ОСОБА_2 серії СА № 3124 від 12 серпня 2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України скасувати. Провадження в справі про адміністративне порушення за ст. 122 ч. 1 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити.

Судові витрати в справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня складення постанови в повному обсязі та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Н.Л.Яковенко