Справа № 376/644/15-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 376/644/15-а Головуючий у 1-й інстанції:Віговський С.І.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бужак Н.П.

Суддів: Троян Н.М., Степанюк А.Г.

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального закладу Київської обласної ради «Великополовецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» на постанову Сквирського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Прокурора Білоцерківського району Київської області в інтересах осіб з числа дітей позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального закладу Київської обласної ради «Великополовецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В

Прокурор Білоцерківського району Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах осіб з числа дітей позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального закладу Київської обласної ради «Великополовецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу.

Відповідно до постанови Сквирського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_1, виданого Терезинською селищною радою Білоцерківського району Київської області від 27.02.1993 року та свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, серія НОМЕР_2 виданого Терезинською селищною радою Білоцерківського району Київської області від 04.07.1994 року, їх матір'ю є ОСОБА_4, а батьком ОСОБА_5, які рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2005 року за позовом опікунської ради при виконкомі Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області позбавлені батьківських прав відносно своїх дітей.

Відповідно до наказів Служби у справах дітей Білоцерківської райдержадміністрації Київської області за №№ 178 та 179 від 09.08.2007 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були взяті на первинний облік у зв'язку із залишенням без батьківського піклування.

Як встановлено в ч.ч. 1-3 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Відповідно до довідок №№ 203 та 204 від 15.03.2010 року, виданих КЗ КОР "Великополовецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 навчалися у вказаному навчальному закладі і знаходилися на повному державному забезпеченні із 09.09.2002 року та у 2010 році і 11.09.2009 року, відповідно, вибули із навчального закладу у зв'язку із закінченням 9 (дев'ятого) класу.

Як вбачається із довідки ДПТНЗ "Володарський професійний аграрний ліцей" ОСОБА_2 з 01.09.2009 року навчався у даному навчальному закладі з 3 (трирічним) терміном навчання, а з довідки КЗ КОР "Васильківський професійний ліцей" видно, що ОСОБА_3 навчався у вказаному навчальному закладі з 01.09.2010 року по 30.06.2012 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (в ред. Закону № 230-V від 05.10.2006 року) випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі двох прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що на момент дії норми ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (в ред. Закону № 230-V від 05.10.2006 року) установам органів праці та соціального захисту населення доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, а Кабінету Міністрів України доручено встановити нормативи такого забезпечення.

Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціальною захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно ст. 54 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" та ст. 52 Закону України "Про державний бюджет України на 2010 рік" прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років за 2009 рік становив 701 грн., а з 01.04.2010 року - 917 грн.

Отже, виходячи з вищенаведених норм, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при випуску їх у 29.05.2009 року та 28.05.2010 року, відповідно, з навчального закладу мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше двох прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 1402 грн. та 1834 грн. за відповідний рік випуску.

Згідно довідки КЗ КОР "Великополовецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів" № 86 від 05.03.2015 року, та кошторисів для виплати грошових допомог (платіжна відомість № 4 за травень 2009 року та платіжна відомість № 6 за травень 2010 року) випускникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 29.05.2009 року та 28.05.2010 року, відповідно, виплачена грошова допомога в розмірі 599 грн. та 535,71 грн., відповідно, що є більшими сумами ніж передбачено п. 13.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року. Проте, дані суми виплачених грошових допомог при вступі до навчальних закладів ОСОБА_2 до ДПТНЗ "Володарський професійний аграрний ліцей" та ОСОБА_3 до КЗ КОР "Васильківський професійний ліцей" є меншими на 803 грн. та на 1298,29 грн., відповідно, ніж встановлені законом.

Як встановлено в пп. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року зі змінами та доповненнями, дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням за студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м'яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Статтею 39-9 вказаного вище Закону встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Норми ст.ст. 25, 39-9 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору поданій справі.

Крім того, як встановлено в ст. 3 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Положеннями статті 4 зазначеного Закону передбачено, що заходи щодо соціального захисту даної категорії дітей гарантується, забезпечується і охороняються державною.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністрація КЗ КОР "Великополовецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів" при складанні кошторисів для виплати грошової допомоги випускникам школи-інтернату ОСОБА_2 та ОСОБА_3 невірно застосувала пп. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечений дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41,160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія , -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Комунального закладу Київської обласної ради «Великополовецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» залишити без задоволення, а постанову Сквирського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді Троян Н.М.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Степанюк А.Г.