Справа № 667/5258/15-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 р. Справа № 667/5258/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Стамбула Н.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Димерлія О.О.
судді -Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 16 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Херсонській області про:

- визнання протиправними дії по обчисленню призначеної йому пенсії з суми додаткових видів грошового забезпечення для призначення пенсії та без врахування при призначенні йому пенсії грошової винагороди в розмірі 9958,31 грн.;

- визнати за позивачем права на перерахунок пенсії з 19.05.2015 з наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад 1550 грн.; оклад за спеціальне звання 135 грн.; надбавка за вислугу років 35 % - 589,75 грн.; надбавка за виконання ОВЗ 50% - 1137,38 грн.; надбавка за ОРД 50% - 775 грн.; надбавка за таємність 15% - 232,50 грн.; премія 125,32% - 5538,68 грн.; грошова винагорода - 9958,31 грн.;

- зобов'язання здійснити з 19.05.2015 перерахунок раніше призначеної йому пенсії з суми грошового забезпечення, отриманої ним за останній місяць перед звільненням за останньою штатною посадою в розмірі 19916,62 грн. що складається з наступних складових: посадовий оклад 1550 грн.; оклад за спеціальне звання 135 грн.; надбавка за вислугу років 35 % - 589,75 грн.; надбавка за виконання ОВЗ 50% - 1137,38 грн.; надбавка за ОРД 50% - 775 грн.; надбавка за таємність 15% - 232,50 грн.; премія 125,32 % - 5538,68 грн.; грошова винагорода - 9958,31 грн.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 16 липня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано дії ГУПФ України в Херсонській області по обчисленню призначеної ОСОБА_4 пенсії з суми додаткових видів грошового забезпечення для призначення пенсії протиправними.

Визнано за ОСОБА_4 право на отримання пенсії у розмірі 70% з грошового забезпечення в розмірі 19916,62 грн., яке складається з наступних видів, а саме : посадовий оклад 1550,00 грн.; оклад за спеціальне звання 135,00 грн.; надбавка за вислугу років 35% - 589,75 грн.; надбавка за виконання ОВЗ 50% - 1137,38 грн.; надбавка за ОРД 50% - 775,00 грн.; надбавка за таємність 15% - 232,50 грн.; премія 125,32 % - 5538,68 грн.; грошова винагорода - 9958,31 грн.

Зобов'язано ГУПФ України в Херсонській області здійснити ОСОБА_4 з 19.05.2015 р. перерахунок раніше призначеної пенсії з суми грошового забезпечення в розмірі 19916,62 грн., яке складається з наступних складових: посадовий оклад 1550,00 грн.; оклад за спеціальне звання 135,00 грн.; надбавка за вислугу років 35% - 589,75 грн.; надбавка за виконання ОВЗ 50% - 1137,38 грн.; надбавка за ОРД 50% - 775,00 грн.; надбавка за таємність 15% - 232,50 грн.; премія 125,32 % - 5538,68 грн.; грошова винагорода - 9958,31 грн. з врахуванням законодавче визначених обмежень максимального розміру пенсії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 183-2.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач проходив службу в УМВС України в Херсонській області, та згідно з наказом МВС України № 888 о/с від 18.05.2015 р. його було звільнено з ОВС України з посади заступника начальника УМВС України в Херсонській області начальника кримінальної міліції.

Із дослідженої судом копії витягу з наказу УМВС України в Херсонській області №148 о/с від 15.05.2015 р. вбачається, що в травні 2015 року позивача було нагороджено грошовою винагородою у розмірі місячного грошового забезпечення.

Із дослідженого судом грошового атестату №32 від 29.05.2015 р. на ім'я позивача вбачається, що при звільненні грошове забезпечення позивача складалось з наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад 1550,00 грн.; оклад за спеціальне звання 135,00 грн.; надбавка за вислугу років 35 % - 589,75 грн.; надбавка за виконання ОВЗ 50% - 1137,38 грн.; надбавка за ОРД 50% - 775,00 грн.; надбавка за таємність 15% - 232,50 грн.; премія 125,32% - 5538,68 грн.; грошова винагорода - 9958,31 грн.

З 19.05.2015 року ГУПФ України в Херсонській області позивачу призначена пенсія, відповідно до ст.12,13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 70% суми грошового забезпечення, яке складається з наступних складових: посадовий оклад 1550,00 грн.; оклад за спеціальне звання 135,00 грн.; надбавка за вислугу років 35% - 589,75 грн.; надбавка за виконання ОВЗ 50% - 1137,38 грн.; надбавка за ОРД 50% - 775,00 грн.; надбавка за таємність 15% - 232,50 грн.; премія 125,32% - 5538,68 грн. Розмір призначеної позивачу пенсії складає 6620,38 грн.

Розмір грошового забезпечення виплаченого позивачу на день звільнення складав 19916,62 грн., що підтверджується грошовим атестатом позивача та ГУПФ України в Херсонській області при призначенні пенсії позивачу в грошове забезпечення, з якого нараховувалась пенсія не було враховано грошову винагороду в розмірі місячного грошового забезпечення в сумі 9958,31 грн.

Пенсія позивача була протиправно обчислена ГУПФ України в Херсонській області шляхом ділення середньої суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що за своєю економічною та правовою природою спірна винагорода позивача в розмірі 9958,31 грн. відноситься до грошового забезпечення позивача відповідно до вимог п.3 Наказу МВС України №499 від 31.12.2007 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ», а тому повинна враховуватись до грошового забезпечення при призначенні пенсії.

Також, суд першої інстанції виходив з того, що на дату звільнення позивача зі служби, діяла редакція частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції Закону №3591-IV, відповідно до якої пенсійне забезпечення військовослужбовців має обчислюватись, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, якщо інше не визначено законодавством України. Тому, обчислення позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці перед звільненням не відповідає вимогам чинного на час призначення пенсії позивачу законодавства України.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Херсонській області вказується, що ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачено, що розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням має визначатися за останній місяць, тому пенсія позивача правомірно визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, якою конкретизовано, як саме визначається розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до абзаців 1, 2 ч.1 ст. 242-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, Верховний Суд України ухвалив Постанову від 20 лютого 2012 року (у справі №21-430а11 за адміністративним позовом особи - колишнього державного службовця до, зокрема, УПФ України в м. Харцизьку Донецької області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань), у висновках якої зазначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що з усіх виплат, які отримав позивач перед звільненням, у тому числі з грошової винагороди у розмірі 9958,31 грн. був відрахований єдиний внесок, що не заперечується відповідачем.

Таким чином, відповідно до вищенаведеного висновку Верховного Суду України, грошова винагорода у розмірі 9958,31 грн. повинна враховуватися при обчисленні пенсії позивача.

Також, в Постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року у справі №21-635а14 (щодо неоднакового застосування частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ та пункту 7 Постанови КМУ №393), зокрема, вказується:

«У рішеннях, наданих управлінням ПФУ на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, Вищий адміністративний суд України послався на те, що постанова №393 не суперечить положенням статті 43 Закону №2262-ХІІ, оскільки лише роз'яснює, як саме обраховуються середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за останньою штатною посадою перед звільненням. Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ не передбачено, що розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням має визначатися за останній місяць чи будь-який інший термін. Тому пунктом 7 постанови №393 конкретизовано, як саме визначається розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

У справі, що розглядається, суд касаційної інстанції, залишаючи в силі постанову суду першої інстанції, виходив із того, що після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 29 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (тобто на липень 2011 року - дату звільнення позивача зі служби), діяла редакція частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону України від 4 квітня 2006 року №3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» (далі - Закон №3591-IV), відповідно до якої пенсійне забезпечення військовослужбовців має здійснюватися виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням. За таких обставин обчислення позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням не відповідало вимогам чинного на час призначення пенсії ОСОБА 1 законодавства України.

Висновок Вищого адміністративного суду України у цій справі, про те, що пенсійне забезпечення військовослужбовців має здійснюватися виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону №3591-IV, ґрунтується на правильному застосуванні ним норм матеріального права та відповідає правовим висновкам Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії, викладеним, зокрема, у постановах від 6 березня та 13 листопада 2012 року, 22 січня та 12 лютого 2013 року (справи №№ 21-2во12, 21-359а12, 21-421а12, 21-445а12 відповідно)».

На дату звільнення позивача - 18 травня 2015 року ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» діє у тій самі редакції, на яку посилався Верховний Суд України у своїх висновках: «Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством».

Таким чином, довід апелянта про те, що позивачу необхідно обчислювати пенсію не на підставі ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у вказаній редакції, а з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням суперечить наведеним висновкам Верховного Суду України.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з необхідністю задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 16 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: О.О.Димерлій

Суддя: Д.В. Запорожан