Справа № 804/9037/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2015 рокусправа № 804/9037/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року у справі №804/9037/14 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі позивач) до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення.

З постановою суду не погодився позивач і подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку доказів, позивач просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог та скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень. Позивач вважає, що ним як під час перевірки, так і суду було надано достатньо доказів на спростування висновків податкового органу про допущені порушення податкового законодавства.

Відповідач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу позивача. Вважає, що суд прийняв законне і обґрунтоване рішення, і підстави для його скасування відсутні.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що фахівцями податкового органу з 28.04.2014 року по 14.05.2014 року була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при фінансово-господарських взаємовідносинах з ПВН "ДВН" (код ЕДРПОУ 33863245) за період з 01.07.2010р. по 31.07.2013р..

Перевіркою встановлені наступні порушення:

- пп. 14.1.13, п.14.1 ст. 14, п.44.1 ст.44, п.138.1, 138.2, 138.8 ст.138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139, з урахуванням положень п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 р. у сумі 99 079,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за липень 2013 р. у сумі 104 294,00 грн..

За результатами перевірки було складено акт від 28.05.2014р. №301/28-01-48-03/0078353, на підставі якого 11.06.2014р. прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено розмір податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 104 294,00грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 52 147,00 грн.,

- №, яким позивачу збільшено розмір податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 99 079,00 грн., та нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 49 539,00 грн..

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог погодився з висновками податкового органу щодо існування порушень вимог податкового законодавства при формуванні позивачем податкового кредиту та валових витрат по господарським операціям з контрагентом ПВН «ДВН».

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, враховуючи наступне.

Так, за твердженням податкової інспекції, факт отримання позивачем від контрагента ПВН «ДВН» робіт у перевіряємому періоді не підтверджено належними первинними документами, кошти перераховувалися без мети настання реальних правових наслідків з метою заниження об'єкту оподаткування та несплати податків.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємий період позивач мав взаємовідносини з контрагентом ПВП «ДВН».

Так, між позивачем та ПВП «ДВН» (діє як підрядник) було укладено договір від 23.05.2013р № 13-30/97-У на виконання поточного ремонту лазні механіків будівлі АБК шахти ім. Сташкова ПСП «ШУ «Дніпровське»». Термін виконання робіт за умовами договору визначено з 01.07.2013 по 30.09.2013р.. Вартість робіт за договором складала 343 326,00грн., оплата здійснюється щомісяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом 60 календарних днів з моменту підписання акту приймання виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт та виставлення рахунку на оплату підрядником.

У липні 2013р були виконані ремонтні роботи за вказаним договором на суму 147 464,06грн., в т.ч. ПДВ 24 577,34грн..

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані: акт приймання виконаних робіт№1 від 30.07.2013р за липень 2013р ; довідка про вартість виконаних робіт; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на ремонтно-будівельні роботи; розрахунок витрат до локального кошторису №2-1-4 на водопровід і каналізацію; журнал реєстрації переміщення транспортних засобів, накладні.

Роботи за липень 2013р. оплачені платіжним дорученням від 30.09.2013р. у сумі 147 464,06 грн..

За фактом настання першої події (виконання робіт), позивачу була видана податкова накладна. Сума ПДВ за цією накладною включена позивачем до складу податкового кредиту липня 2013р., що підтверджено реєстром виданих та отриманих податкових накладних.

Крім того, з цим же підприємством позивач 22 квітня 2013р уклав договір №13-26/121-ПО про поточний ремонт сходових прольотів та коридорів будівлі АБК блока №1 шахти «»Степова» ПСП «ШУ «Першотравенське».

За умовами договору роботи повинні виконуватися з матеріалів та обладнання підрядника.

Вартість робіт за договором складала 699 546,00грн., оплата здійснюється щомісяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом 60 календарних днів з моменту підписання акту приймання виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт та виставлення рахунку на оплату підрядником.

У червні 2013р були виконані ремонтні роботи за вказаним договором на суму 81 012,34грн., в т.ч. ПДВ 13 502,06грн..

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані: акт приймання виконаних робіт №2 від 03.07.2013р за червень 2013р ; довідка про вартість виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат до локальних кошторисів; журнал реєстрації переміщення транспортних засобів (ввозу/вивозу матеріалів), накладні.

Роботи за червень 2013р. оплачені платіжним дорученням від 30.09.2013р. у сумі 81 012,34грн. на підставі виписаного рахунку-фактури.

За фактом настання першої події (виконання робіт), позивачу була видана податкова накладна №1 від 03.07.2013. Сума ПДВ за цією накладною включена позивачем до складу податкового кредиту липня 2013р., що підтверджено реєстром виданих та отриманих податкових накладних.

У липні 2013р. було продовжено виконання ремонтно-будівельних робіт за вказаним договором. На підтвердження його виконання надано ті ж документи, виписано рахунок-фактуру від 19.07.2013р. Роботи оплачені позивачем 30.09.2013р., що підтверджено відповідним платіжним дорученням за цю дату.

За фактом настання першої події (виконання робіт), позивачу була видана податкова накладна №4 від 19.07.2013. Сума ПДВ за цією накладною включена позивачем до складу податкового кредиту липня 2013р., що підтверджено реєстром виданих та отриманих податкових накладних.

На підтвердження реальності проведених господарських операцій за укладеними договорами позивачем було надано копії відповідних договорів, копії актів приймання виконаних робіт, копії платіжних доручень, копії накладних, відповідні довідки форми КБ-3, рахунки, виписки з журналів та інші документи щодо виконаних ремонтних робіт, ліцензії та дозволи підрядника на виконання таких робіт.

Надаючи оцінку первинним документам, наданим на підтвердження господарських операцій, слід зазначити, що зауважень, щодо їх оформлення під час перевірки податковим органом висловлено не було.

Колегія суддів вважає, що факти виконання ремонтних робіт підрядником ПВП «ДВН» за вказаними вище договорами мали реальний характер, виконання таких робіт підтверджено належним чином оформленими документами, і це не спростовується актом перевірки.

Зв'язок понесених витрат з власною господарською діяльністю є очевидним.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно із п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України, об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПКУ, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до пп.139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПКУ, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Обов'язковою умовою формування підприємством валових витрат з податку на прибуток є здійснені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) з підтвердженням належним чином оформленими первинними документами та зв'язок цих витрат з господарською діяльністю платника податку.

Тільки придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Згідно до п. п. 198. 2, 198. 3 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пункт 198.6 ст. 198 ПК України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Позивачем дотримано вимог закону, пов'язаних з формуванням податкового кредиту та валових витрат за вказаними вище господарськими операціями.

З наданих первинних документів вбачається, що зобов'язання за договорами були виконані, згідно актів приймання виконаних робіт в кількості, за ціною, в строки і на умовах згідно з вказаними правочинами. Протягом дії угод сторонами (позивачем та його контрагентом) було підписано ряд податкових накладних. Розрахунки були здійснені шляхом перерахування грошових коштів.

Позивач виконав вимоги чинного законодавства України і правомірно, на підставі даних бухгалтерського обліку (первинних бухгалтерських документів), відобразив у даних податкового обліку операції із вказаним контрагентом.

Колегія суддів звертає увагу, що будь-яка неправомірна діяльність контрагентів не може впливати на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідачем не було спростовано достовірності відомостей, що містять первинні та розрахункові документи, надані платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції. Податковим органом не доведено належними та допустимими доказами того факту, що укладення договорів не відповідало дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків, та що договори укладено без мети настання реальних наслідків.

Оскільки факти порушень позивачем приписів податкового законодавства за вказаний вище період не знайшли свого підтвердження, є підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202,205,207 КАС України, суд

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року у справі № 804/9037/14 - скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів від 11.06.2014р. № та №.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 28.08.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак