Справа № 2а-4364/09/2270
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 р. Справа № 34601/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Любашевського В.П., Багрія В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу державного підприємства Замкової виправної колонії № 58 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2009 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області до Державного підприємства Замкової виправної колонії № 58 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області про стягнення недоїмки із сплати страхових внесків, -

ВСТАНОВИЛА :

В квітні 2009 року управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі звернулось до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства Замкової виправної колонії № 58 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області про стягнення недоїмки із сплати страхових внесків.

В обґрунтування свого позову позивач покликається на те, що згідно пункту 1 статті 14 вказаного Закону страхувальниками відповідно до цього закону є роботодавці і підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки політичні партії (у тому числі філії представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Статтею 58 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що Пенсійний Фонд є органом, який проводить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Частиною 1 пункту 7 статті 64 Закону визначено, що виконавча дирекція Пенсійного Фонду та її територіальні органи мають право стягувати з платників страхових внесків суми страхових внесків.

Відповідно до пункту 6 статті 20 даного Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Статтею 106 Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені із застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилаються страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду, передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Крім того позивач зазначає, що державне підприємство Замкова виправна колонія № 58 (на далі ДП ЗВК № 58) м. Ізяслав вул. Гагаріна, 2 Хмельницької області відповідно до пункту 1 статті 15 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є страхувальником і як страхувальник набуває статусу платника страхових внесків з дня його реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду.

Станом на 26.03.2009 року у відповідача склалася заборгованість по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України в Ізяславському районі в сумі 17 794,12 грн.

Дана сума заборгованості підтверджується розрахунком сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за жовтень 2009 р. включно, карткою особового рахунку платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що додаються.

Незважаючи на те, що відповідачу виставлено вимогу № Ю 12/3 від 04.03.2009 року, про сплату боргу (недоїмка по внесках 367 889,11; в яку включені суми раніше заявлених позовів які задоволені Господарським судом та Хмельницьким окружним адміністративним судом, отримання якої ДП ЗВК № 58 м. Ізяслав вул. Гагаріна, 2 підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, протягом 10 днів із дня її отримання, воно не сплатило зазначену суму, не оскаржило її до суду.

Оскаржуваною постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2009 року адміністративний позов задоволено, а саме стягнуто з Державного підприємства Замкової виправної колонії № 58 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області на користь управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі заборгованість по страхових внесках у розмірі 17794,12 грн.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити позивачу в його позовних вимогах в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що 23 червня 2005 року набрав чинності Закон України "Про Державну кримінально - виконавчу службу", п. 1 ст. 13 якого, передбачає, що підприємства установи виконання покарань є державними підприємствами, які здійснюють некомерційну господарську діяльність без мети отримання прибутку, п.11 цієї ж статті, передбачає ,що провадження про банкрутство, до підприємств установи виконання покарань не може бути порушено. Також п. 5 ст. 26 вищезгаданого Закону передбачає, що звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань не допускається.

Борг перед управлінням Пенсійного фонду України в Ізяславському районі в сумі 17794,12 грн. виник в зв'язку з тим, що на протязі останніх років фінансово - господарський стан підприємства Замкової виправної колонії у Хмельницькій області (№58) був значно важким. Основною причиною цього є постійна нестача оборотних коштів для забезпечення виробництва товарною продукцією. Оскільки фінансування з Державного бюджету недостатнє, складає 46,4% від потреб, то недофінансовані витрати на утримання спецконтингенту фінансуються за рахунок виробничої діяльності установи. Це кошти, які направляються на придбання продуктів харчування, речового майна, надання комунально - побутових послуг, медичного обслуговування засуджених тощо. Враховуючи норми прийнятого Закону України "Про Державну кримінально - виконавчу службу", фінансову неможливість сплатити даний борг та теперішню економічну кризу, примусове стягнення заборгованості перед Позивачем стає неможливим. Списання заборгованості минулих періодів, дасть можливість підприємству установи провести розрахунки з управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі своєчасно.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Державне підприємство Замкової виправної колонії №58 Хмельницької області зареєстроване як юридична особа Ізяславською районною державною адміністрацією 17.04.2000 р., про що видано свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ,включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, довідка № 1610 Хмельницького обласного управління статистики ,згідно ст.ст.1,14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Станом на 26.03.2009р. у відповідача утворилась заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Ізяславському районі в розмірі 17 794,12 грн. по страхових внесках за 2009р., що підтверджується розрахунком суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування , що підлягає сплаті за 2009р., картками особового рахунку платника, розрахунком суми позову (а.с 14 22).

Позивачем, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виставлена відповідачу вимога від 04.03.2009р. №Ю 12/3 про сплату 367 889,11 грн. заборгованості.

Оскільки заборгованість в сумі 17 794,12 грн. в добровільному порядку відповідачем не сплачена, позивачем подано позов до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно п.1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до п.6 ст.17 Закону платник страхових внесків зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п.6 ст.20 даного Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно ст. 106 зазначеного Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правління Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Колегія суддів вважає, що відповідачем подавався до управління ПФУ в Ізяславському районі розрахунок суми страхових внесків, в якому самостійно визначалися суми страхових внесків, вимога про стягнення заборгованості у визначеному законом порядку не оскаржувалась та не скасована, доказів про сплату заборгованості суду не подано.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р..

За таких обставин позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, відповідає чинному законодавству та підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому рішення суду по даній справі скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Замкової виправної колонії № 58 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2009 року у справі № 2а-4364/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В.Ніколін

Судді В.П. Любашевський

ОСОБА_1