Справа № 681/984/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/984/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боб'як Б.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

30 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області, Управління фінансів Полонської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок її пенсії з 24 травня 2013 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати з розрахунку 80% від заробітної плати.

Відповідно до постанови Полонського районного суду Хмельницької області від 07.07.2015 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі Хмельницької області провести перерахунок пенсії позивачу; зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивач за період з 21 травня 2015 року, включивши до сум заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати відповідно до довідок управління фінансів Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області від 14 травня 2015 року №205, від 16 червня 2015 року №252 та №253 з урахуванням призначеної пенсії в розмірі 80% від всіх врахованих для нарахування пенсії платежів та вже виплачених раніше сум пенсії. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не зявились, причини неявки невідомі, хоча судом вживалися заходи щодо їх належного повідомлення про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, позивач отримує пенсію державного службовця з 24 травня 2013 року. Пенсію призначено відповідно до Закону України "Про державну службу».

21 травня 2015 року позивач звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі Хмельницької області із заявою здійснити перерахунку пенсії і врахувати суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати відповідно до довідки Управління ради від 14 травня 2015 року № 205.

Листом від 29 травня 2015 року Управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі Хмельницької області відмовило у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що такі складові заробітної плати як матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових проблем та індексація заробітної плати не передбачені частиною 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу", як складові заробітної плати державного службовця. Крім того зазначено, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не передбачена ст.33 Закону України «Про державну службу» як складова зарплати державного службовця тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії державному службовцю.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позову, виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, ст. 2 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з ч.1 ст.66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За змістом ст. 41 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як досліджено з довідок Управління, позивачці нараховались інші виплати. На вказані виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В свою чергу, на суми матеріальної допомоги на оздоровлення до матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати позивачки нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відтак, зазначені виплати включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню за період з дня звернення до УПФ з вимогою тобто з 21 травня 2015 року.

Що стосується позовних вимог до Управління фінансів Полонської районної державної адміністрації, то позивач не пояснила, в чому полягають порушення з боку цього відповідача, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що інтереси позивачки вказаним відповідачем не порушено і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не має.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

ОСОБА_3