Справа № 804/6499/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" серпня 2015 р. справа № 804/6499/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТ ГРУПП" до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання перевірки незаконною та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТ ГРУПП" (далі - позивач) звернулась з адміністративним позовом до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач) про визнання невиїзної позапланової документальної перевірки ТОВ "ГРАНІТ ГРУПП", проведеної у період з 11 квітня 2011 року по 15 квітня 20011 року такою, що була проведена із порушенням вимог законодавства та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03 серпня 2011 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 03.08.2011 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати по справі.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на встановлений факт реорганізації, та в силу ст. 55 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне замінити відповідну сторону - відповідача у справі на його правонаступника - Криворізьку північну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами відповідача з 11.04.2011 року по 15.04.2011 року було здійснено невиїзну позапланову документальну перевірку ТОВ "Граніт Груп" з питань дотримання вимог валютного законодавства під час здійснення розрахунків в іноземній валюті за договором №UA7-16551g від 07.12.2007 року за період з 07.12.2007 року по 11.04.2011 року.

За результатами перевірки фахівцями відповідача було складено акт №000404/23-34752520 від 20.04.2011 року, за висновками якого встановлено порушення позивачем ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а саме порушення терміну повернення валютної виручки на територію України (а.с.16).

В результаті встановленого порушення відповідно до ст. 4 цього Закону позивачу нарахована пеня за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованій у грошову одиницю України за валютним курсом НБУ на день виникнення заборгованості у сумі 2 788 344 грн. 69 коп.(а.с.16), про що 18.05.2011 року Криворізькою МДПІ Дніпропетровської області було винесено податкове повідомлення-рішення № про нарахування пені.

Як вбачається з акту перевірки підставою для нарахування зазначеної пені була заборгованість ТОВ "Граніт Групп" за порушення на 37 днів термінів розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією по контракту від 07.12.2007 року №UA7-16551g з "Сандвик СРП АБ" у період з 07.09.2010 року по 13.10.2010 року.(а.с.6-17)

Позивач скориставшись правом позасудового оскарження рішення контролюючого органу, подав відповідну скаргу до Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області. Рішенням Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області про результати розгляду скарги, скаргу позивача задоволено частково, зокрема у зв'язку із невірно вказаним курсом валют станом на 06.09.2010 року, в результаті чого допущено помилку при розрахунку пені, суму нарахування пені зменшено на 8 663 грн. 55 коп. Про що, 03.08.2011 року Криворізькою МДПІ Дніпропетровської області винесено податкове повідомлення-рішення № .

З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався наданим йому правом на оскарження податкового повідомлення-рішення № від 03.08.2011 року в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2011 року по справі № 2а/0470/14106/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт Групп" до Криворізької міжрайонної податкової інспекції у Дніпропетровській області із позовом про визнання перевірки протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03 серпня 2011 року, позов задоволено частково, а саме: податкове повідомлення-рішення № від 03 серпня 2011 року скасовано, в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.51-54).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2011 року по справі № 2а/0470/14106/11 - залишено без змін (а.с.137-138).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2014 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.172-175).

При винесені рішення касаційна інстанція дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим справу направлено на новий розгляд для достовірного з'ясування та правильного вирішення спору по суті.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Граніт Груп" та "Сандвик СРП АБ" (Швеція) 07.12.2007 року укладено зовнішньоекономічний контракт №UA7-16551g, предметом якого була поставка на умовах СІР Недайвода Україна згідно Інкотермс-2000 дробильного обладнання з технічною документацією, ціна контракту склала 5100000 євро, датою поставки обладнання вважалася дата відгрузки обладнання із заводу-виробника. ТОВ "Граніт Груп" згідно контракту зобов'язувалося оплатити вартість обладнання: 3% контрактної ціни у розмірі 153000 євро на протязі 14 днів з моменту підписання контракту та по пред'явленню простого рахунку; 60% контрактної ціни у розмірі 3060000 євро по закінченню поставки обладнання вказаного у додатку №2 контракту; 10% контрактної ціни у розмірі 5100000 євро після підписання відповідного акту пуску обладнання в експлуатацію. У подальшому сторони у своїх доповненнях до контракту переглядали умови поставки та оплати обладнання. Як вбачається з доповнення №5 від 28.12.2009 року до контракту сторони змінили строки поставки обладнання, яке поставщик зобов'язувався поставити на 36 неділі 3010 року, тобто 05.09.2010 року, відповідно змінювались умови оплати обладнання. У подальшому згідно доповнення №6 від 27.08.2010 року до контракту строк поставки обладнання був переглянутий та відстрочений до 9 неділі 2011 року., тобто 27.02.2011 року, у зв'язку з цим змінювались умови платежу за поставку обладнання. На виконання договорів позивачем було здійснено оплату згідно виписок ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України": від 28.12.2007 року на суму 700000 євро; від 28.12.2007 року на суму 820000 євро; від 01.02.2008 року на суму 10000 євро; від 17.07.2008 року на суму 475000 євро; від 21.07.2008 року на суму 462358,85 євро; від 03.03.2011 року на суму 349700 євро.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортуються, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву, строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Отже, з аналізу зазначеної норми законодавства вбачається, що перевищення строку зарахування валютної виручки на валютні рахунки резидента може здійснюватись за згодою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, про що видається відповідний висновок.

Умови видачі висновків щодо перевищення встановлених строків проведення розрахунків за такими операціями встановлені Порядком продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року № 1409.

Статті 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" визначають, що перевищення строку зарахування виручки або поставки товару потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Пунктом 2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2007 року №1409 (далі за текстом Порядок) визначено перелік операцій резидентів - суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, за якими може бути надано висновок щодо перевищення встановлених у статтях 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строків проведення розрахунків за такими операціями.

Підпунктом 6 п.2 цього Порядку встановлено, що до операцій, що здійснюються резидентами, належать (у тому числі) виконання договорів поставки складних технічних виробів - імпортні операції з поставки устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з поставки складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Встановлено, що товар, який придбавався підприємством позивача від нерезидента по укладеним зовнішньоекономічним контрактам, а саме: дробильно-сортувальне обладнання - по своїй суті є складним технічним виробом, дата поставки якого перевищує законодавчо встановлений термін розрахунків.

Відповідно до ч. 3 Положення про Міністерство економіки України, затвердженого Указом Президента України від 23.10.2000 року № 1159/2000, одним з основних завдань Міністерства економіки України є проведення державної політики щодо запобігання банкрутству, забезпечення умов реалізації процедур відновлення платоспроможності боржників, визнання боржників банкрутами.

Слід зазначити, що Указом Президента України від 23.10.2000 року № 1159/2000 затверджено Положення про Міністерство економіки України (яке застосовувалось у період виникнення правовідносин), пунктом 1 якого передбачено, що Міністерство економіки України (Мінекономіки України) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінекономіки України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади у забезпеченні реалізації єдиної державної політики економічного і соціального розвитку України.

Пунктом 2 Положення зазначено, що Мінекономіки України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також цим Положенням.

Згідно до приписів п.3 Положення, основними завданнями Мінекономіки України є, зокрема, участь у формуванні державної політики економічного і соціального розвитку України, розроблення механізмів її реалізації, прогнозів економічного і соціального розвитку на середньо- та короткостроковий періоди та відповідних програмних документів; створення сприятливих економічних умов для функціонування суб'єктів господарювання всіх форм власності, розвитку ринкових відносин, конкурентного середовища; участь у реалізації антимонопольної політики; забезпечення в межах своїх повноважень захисту економічних прав і законних інтересів України, вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання; забезпечення реалізації державної цінової політики.

Встановлено, що саме на виконання вищевказаних норм законодавства, позивач неодноразово звертався до Міністерства економіки України із листами-зверненнями про визнання вищевказаного зовнішньоекономічного контракту таким, що підпадає під визначення п.2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2007 року №1409, а тому до них має бути застосовано п.1 Порядку та надано висновок щодо можливості перевищення встановлених строків проведення розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

Так, ТОВ "Граніт Груп" одержувало висновки Мінекономіки України щодо продовження строків розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією: висновком №214 від 25.06.2008 року подовжено терміни розрахунків по платіжним операціям на суму 700000 євро та 800000 євро 9 днів з 25.06.2008 року по 04.07.2008 року; висновком №260 від 24.07.2008 року подовжено терміни розрахунків по операціям на суму 700000 євро та 800000 євро на 94 дня з 04.07.2008 року по 06.10.2008 року, по операціям в суму 10000 євро з на 67 днів 31.07.2008 року по 06.10.2008 року, на суму 20000 євро на 94 дня з 04.07.2008 року по 06.10.2008 року; висновком №380 від 09.10.2008 року подовжено терміни розрахунків по платіжним операціям на суму 700000 євро, 800000 євро, 10000 євро та 20000 євро на 151 день з 06.10.2008 року по 06.03.2009 року; висновком №553 від 08.01.2009 року подовжено терміни розрахунків по платіжним операціям на суму 475000 євро на 53 дня з 21.01.2009 року по 06.03.2009 року, на суму 462358,85 євро на 47 днів з 18.01.2009 року по 06.03.2009 року; висновком №107 від 13.03.2009 року подовжено терміни розрахунків по платіжним операціям на суму 1530000 євро та 937358,85 євро на 177 днів з 06.03.2009 року по 30.08.2009 року; висновком №511 від 10.09.2009 року подовжено терміни розрахунків по платіжним операціям на суму 1530000 євро та 937358,85 євро на 180 днів з 30.08.2009 року по 26.02.2010 року; висновком №114 від 23.02.2010 року подовжено терміни розрахунків по платіжним операціям на суму 1530000 євро та 937358,85 євро на 192 дня з 26.02.2010 року по 06.09.2010 року; висновком №611 від 27.10.2010 року подовжено терміни розрахунків по платіжним операціям на суму 1530000 євро та 937358,85 євро на 143 дня з 13.10.2010 року по 05.03.2011 року; висновком №95 від 17.03.2011 року подовжено терміни розрахунків по платіжним операціям на суму 1530000 євро та 937358,85 євро на 178 днів з 05.03.2011 року по 01.09.2011 року.

Таким чином, період з 06.09.2010 року по 13.10.2010 року по платіжним операціям на суму 1530000 євро та 937358,85 євро, не охоплений висновками №114 від 23.02.2010 року та №611 від 27.10.2010 року.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що за зверненням позивача до Міністерства економіки України, 27.10.2010 року та 17.03.2011 року позивачем отримані висновки №611 та №95, згідно яких вищезазначену зовнішньоекономічну операцію по платіжним операціям на суму 1530000 євро та 937358,85 євро визнано такою, що відповідає критеріям п.2 Порядку та строк розрахунку за якими продовжено до 05.03.2011 року та 01.09.2011 відповідно.

Отже, зовнішньоекономічні операції ТОВ "Граніт Груп" по платіжним операціям на суму 1530000 євро та 937358,85 євро були визнані посадовими особами Міністерства економіки України такими, що відносяться до імпортних операцій з поставки складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів та відповідають критеріям встановленим п.2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2007 року №1409, а тому по ним подовжено граничний термін розрахунку.

Слід зазначити, що з метою застосування пені є платіжна дисципліна, що полягає у поверненні в Україну валютних цінностей.

В описаному випадку, за наявності остаточного висновку Мінекономіки за конкретною зовнішньоекономічною операцією, підстави застосування санкцій відсутні, оскільки позивач не порушив публічний порядок та не ухилився від виконання платіжної дисципліни.

Також, законом прямо встановлений різновид правомірної поведінки у разі недодержання встановленого строку, тому факт отримання дозволу Мінекономіки на перевищення строків розрахунку за індивідуально-визначеною операцію, виключає застосування пені.

Крім того, слід зазначити, що у разі коли на одну й ту ж саму операцію видається послідовно декілька дозволів, навіть за наявності періоду відсутності дозволу - з дати закінчення дії дозволу до дати наступного подання документів, не передбачено притягнення до відповідальності - оскільки у результаті фактично така конкретна операція має дозвіл на перевищення терміну.

Крім того, рішення про стягнення пені має бути пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Отже, застосування санкцій в межах здійснення певної операції, при умові отримання висновку Мінекономіки на таку операцію, свідчить про порушення принципу пропорційності, з врахуванням якого мають прийматись рішення суб'єктами владних повноважень, і як наслідок, про їх протиправність.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача не було підстав для нарахування пені в сумі 2779681 грн.14 коп. за порушення терміну поставки товару за імпортним контрактом з нерезидентом фірмою "Сандвик СРП АБ" (Швеція) від 07.12.2007 року №UA7-16551g, встановленого ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", оскільки законом не передбачено притягнення до відповідальності за недодержання строку розрахунку за однією й тією ж операцією, в період часу між дією висновків Мінекономіки України щодо продовження строків розрахунків за такою імпортною зовнішньоекономічною операцією.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНІТ ГРУПП" до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання перевірки незаконною та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай