Справа № 2а-2929/11/1227
Суддя: Ляшенко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гончаров О.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року справа №2а-2929/11/1227 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Ляшенка Д.В.

суддів Чумака С.Ю. , Попова В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області на постанову Стаханівського міського суду Луганської області від 18 липня 2011 року у справі № 2а-2929/11/1227 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вимогами до управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, як дитині війни, у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Стаханівського міського суду Луганської області від 18 липня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність відповідача та зобовязано останнього, здійснити нарахування та виплату на користь позивача підвищення до пенсії, як «дитині війни», у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з 30.12.2010 року по 18.06.2011 року, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Позивач та відповідач вважаючи, що це судове рішення ухвалено з порушенням, звернулись до суду з апеляційними скаргами, в яких просили постанову суду в частині вирішення вимог не на їх користь скасувати і прийняти нову постанову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 1832 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції положень статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, оскільки вона регулює питання походження коштів на здійснення відповідних виплат, а не орган, на який покладено обовязок цих виплат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 1832, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області на постанову Стаханівського міського суду Луганської області від 18 липня 2011 року у справі № 2а-2929/11/1227 залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.