Справа № 823/1737/15
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1737/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна податкова інспекція у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та положення ст. 197 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач у 2014 році перебувала на спрощеній системі оподаткування та була платником єдиного податку ІІІ групи. 01.02.2015 року позивач до контролюючого органу подала звітну податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2014 рік, в якій самостійно визначила суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 16066 грн. 93 коп.

До настання граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у поданій звітній податковій декларації, 02.02.2015 року ОСОБА_3 до ПАТ Енергобанк в операційний час по системі «Клієнт Банк» відправила платіжне доручення № 36 від 02.02.2015 року на суму 16066 грн. 93 коп. з призначенням платежу: єдиний податок з фізичних осіб за ІV квартал 2014 року. Дане платіжне доручення прийнято ПАТ Енергобанк, що підтверджується відміткою банку на платіжному дорученні.

Однак, ПАТ Енергобанк не виконало доручення позивача та сума податкового зобов'язання у повному обсязі не була перерахована до бюджету, у зв'язку з віднесенням ПАТ Енергобанк до категорії неплатоспроможних (відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 № 96). Банк відповідно до вимог Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку (рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 року) повернув без виконання розрахункові документи, що не сплачені в строк з вини неплатоспроможного банку.

Відповідно системи «Клієнт банк» грошові кошти в сумі 16066 грн. 93 коп. за платіжним дорученням № 36 від 02.02.2015 року повернуто 18.02.2015 року на рахунок позивача.

Листом № 02 від 12.02.2015 року позивач повідомила податковий орган про невиконання ПАТ Енергобанк взятих на себе зобов'язань.

Не зважаючи на вищезазначені обставини, відповідач сформував та направив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 податкову вимогу форму «Ф» від 28.04.2015 року № 4709-25.

Вищевказана податкова вимога оскаржена позивачем до Головного управління ДФС у Черкаській області та Державної фіскальної служби України.

Рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області № 12136/23-00-10-0210 від 18.06.2015 року та Державної фіскальної служби України № 6510/К/99-99-23-05-14 від 07.07.2015 року оскаржувану податкову вимогу залишено без змін, а скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - без задоволення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-III від 05.04.2001 року при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

У відповідності до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_3 сплатила грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у повному обсязі та у встановлений законодавством строк, то з моменту прийняття банком зобов'язання з виконання її платіжного доручення на переказ коштів, вона вважається такою, що виконала зобов'язання зі сплати податку до бюджету.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.