Справа № 2а-1212/09/1970
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 р. Справа № 34584/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Любашевського В.П., Багрія В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2009 року у справі за позовом прокурора Бережанського району в інтересах держави в особі Бережанського районного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» про стягнення заборгованості на суму 24786,89 грн., -

ВСТАНОВИЛА :

В квітні 2009 року прокурор Бережанського району в інтересах держави в особі Бережанського районного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до суду з адміністративним позовом до державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» про стягнення заборгованості на суму 24786,89 грн. У суді першої інстанції представник позивача подав письмову заяву у якій відмовляються від частини позову у зв'язку із сплатою частини боргу відповідачем та просить стягнути з відповідача 16225 грн. заборгованості. Прокурор подану заяву про зменшення позовних вимог підтримав, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача 16225 грн. заборгованості по внесках до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Оскаржуваною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2009 року адміністративний позов задоволено, а саме стягнуто з державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» на користь Бережанського районного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття заборгованість у розмірі 16225,99 грн., яка виникла за період з 23.02.2008 року по 23.02.2009 року.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити позивачу в його позовних вимогах в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (1533-14).

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне врахування на випадок безробіття" (1533-14) функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Зазначена норма Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття" (1533-14) відносить до компетенції робочих органів Фонду, зокрема, проведення збору страхових внесків, контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, а також витратами за страхуванням на випадок безробіття, представник інтересів Фонду в судових та інших органах.

Частиною 1 статті 38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування випадок безробіття" (1533-14) визначено відповідальність роботодавця за несвоєчасність сплати неповну сплату страхових внесків. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Згідно з частиною 2 статті 38 названого Закону (1533-14) не сплачені в строк страх внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Стаття 39 цього ж законодавчого акта передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за Законом, вирішуються в судовому порядку.

Згідно з преамбулою Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (2181-14), із змінами, внесеними згідно із Законом України від 20.02.2003 р. N 550-І// (550-15), (далі Закон) цей Закон спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами.

Згаданим Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про порядок погашені зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" е 20.02.2003 р. N 550-ІУ (550-15) до числа контролюючих органів віднесено органи фону загальнообов'язкового соціального страхування стосовно внесків на загальнообов'язкове державі соціальне страхування, у межах компетенції цих органів, встановленої законом.

Таким чином, після набрання чинності зазначеним Законом України від 20.02.2003 р. N 55 IV (550-15) погашення зобов'язань зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється згідно з приписами Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (2181-14).

Підпунктом 2.2.1 пункту 2.1 статті 2 Закону (2181-14) визначено компетенцію контролюючі-органів, згідно якої, контролюючі органи мають право здійснювати перевірки своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати лише стосовно тих податків і зборів (обов'язкові платежів), які віднесені до їх компетенції цим пунктом.

Згідно підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 ст. 2 Закону (2181-14), органами, уповноваженим здійснювати заходи з погашення податкового боргу (далі органи стягнення), є виключи податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції.

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкову вимогу. Якщо контролюючий орган, що провів процедуру узгодження суми податкового зобов'язання з платником податків, не є податковим органом, такий контролюючий орган надсилає відповідному податковому органу подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого податковий орган надсилає відповідному податковому органу подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого податковий орган надсилає податкові вимоги. Форм; зазначеного подання затверджується Кабінетом Міністрів України (підп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону (2181-14).

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2001 N 1387 "Про затвердження порядку надіслання органам державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податку та інформації про скасування або зміну суми нарахованого податкового зобов'язання за рішенням суду (господарського суду) від інших контролюючих органів" визначено, зокрема, правовий механізм надсилання контролюючим органом, який не є органом державної податкової служби, подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону №1533-111 роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

В судовому засіданні доведено, а з матеріалів справи вбачається, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми страхових внесків та пені в загальній сумі 16225 грн. Таким чином, за відповідачем значиться заборгованість по страхових внесках в сумі 16225 грн. за період з 23.02.2008 року по 23.02.2009 року.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 38 Закону № 1533-111 не сплачені в строк страхові внески, пеня стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований в Бережанському районному центрі зайнятості - робочому органі виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття , як платник страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Страхування громадян на випадок безробіття є окремим видом загальнообов'язкового державного соціального страхування і здійснюється на підставі Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-111 (далі Закон України № 1533-111) Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України в особі виконавчих дирекцій Фонду, функції яких згідно ст. 12 Закону України виконують органи державної служби зайнятості;

Платниками страхових внесків є страхувальники, які зобов'язані зареєструватися у виконавчих дирекціях Фонду за місцем свого знаходження (ч. 1 п. 2 ст. 35 Закону України № 1533-111);

Страхувальниками, згідно Закону України № 1533-111 є роботодавці, які використовують найману працю і застраховані особи - наймані працівники, які повинні своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески до Фонду (ч. 2 п. 2 ст. 35 Закону України № 1533-111);

Порядок та розмір сплати страхових внесків встановлений ст.ст. 17, 19 Закону України №1533-111, ч. ч. 2, 3 п. 2. ст. 1. Закону України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування" від 11.01.2001р. № 2213-111 (із подальшими змінами і доповненнями) та „Інструкцією про обчислення і сплату внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття", затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000 року № 339, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.01.2001 року за №30/5221,(далі Інструкція) відповідно до яких платники зобов'язані сплачувати до Фонду загальнообов'язкового соціального страхування України на випадок безробіття внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, а саме один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Колегією суддів встановлено, що відповідач за період з 23.02.2008 року по 23.02.2009 року має заборгованість на суму 16225 грн. по сплаті обов'язкових внесків до Фонду загальнообов'язкового соціального страхування України на випадок безробіття. Суму заборгованості за вказаний період представник відповідача в суді першої інстанції визнав. Крім цього вищевказана сума заборгованості підтверджена:

- актом перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування

страхових внесків на загальнообовязкове соціальне страхування на випадок безробіття

державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» №19 2009 від

23.02.2009р. (а.с.3-4);

- розрахунок заборгованості та пені за результатами перевірки (а.с.6).

Акт №19 2009 перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття де визначено недоїмку зі сплати страхових внесків 26008,27 грн., пеню 955,82 грн. підписаний керівником та головним бухгалтером відповідача тобто узгоджений з ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону №1533-111 роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

В судовому засіданні доведено, а з матеріалів справи вбачається, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми страхових внесків та пені в загальній сумі 16225 грн. Таким чином, за відповідачем значиться заборгованість по страхових внесках в сумі 16225 грн. за період з 23.02.2008 року по 23.02.2009 року.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 38 Закону № 1533-111 не сплачені в строк страхові внески, пеня стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на те, що Бережанський районний центр зайнятості - не має права позиватися до адміністративного суду, щодо стягнення заборгованості перед ним, оскільки позивачеві не надано на це право, з враховуючи наступне.

Статтею 50 КАС України передбачено, що юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з приписами ст. 39 Закону № 1533-111, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Підпунктом 9.11, п.9 Інструкції про обчислення і сплату внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, передбачено, що усі спірні питання, що виникають між платниками страхових внесків та органами Фонду з приводу нарахування страхових внесків, пені, стягнення недоїмки, штрафів та адміністративних стягнень, вирішуються в судовому порядку.

Подавати позовні заяви та представляти інтереси Фонду щодо стягнення страхових внесків, пені і штрафів у судах мають право Державний центр зайнятості, центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський та Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не запереченні належним чином відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому рішення суду по даній справі скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2009 року у справі № 2а-1212/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В.Ніколін

Судді В.П. Любашевський

ОСОБА_1