Справа № 2а-17/10
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2011 р. Справа № 21269/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Патлевіч Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2010 року у справі за його позовом до відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області (далі ВДВС Свалявського РУЮ) під час продажу житлового будинку в с. Стройне, 219 Свалявського району Закарпатської області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1354 від 07.02.2006 року про стягнення з нього та його дружини ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 25 250,00 грн. боргу за договором позики.

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2010 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначене судове рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення його позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповноту зясування істотних обставин справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при вирішенні спору по суті судом не було враховано, що згідно із нотаріально посвідченим договором іпотеки від 05.07.2005 року домоволодіння № 219 в с. Стройне Свалявського району Закарпатської області надане в іпотеку для забезпечення виконання умов цього договору і з того часу перебуває під забороною відчуження включно до 30 червня 2015 року. Крім того, акт переоцінки майна від 21.09.2007 року відповідачем складено під час дії заборони реалізації вказаного житлового будинку, накладеної ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2007 року у порядку забезпечення цивільного позову.

Позивач ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду вимоги своєї апеляційної скарги підтримав, просить її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ВДВС Свалявського РУЮ у судове засідання апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає судовому розгляду справи у його відсутності відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд виходив із того, що ВДВС Свалявського РУЮ під час організації прилюдних торгів з продажу арештованого житлового будинку в с. Стройне, 219 Свалявського району Закарпатської області у ході примусового виконання виконавчого листа № 2-1354 від 07.02.2006 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, тобто правомірно, і не порушив будь-яких законних прав та інтересів позивача.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам процесуального права, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом із тим, відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Зі змісту цієї процесуальної норми випливає, що в порядку цивільного судочинства розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, яке прийнято після 1 вересня 2005 року за правилами Цивільного процесуального кодексу України 2004 року.

Як вбачається із наданої позивачем копії рішення Свалявського районного суду Закарпатської області у справі № 2-1354/05, дії ВДВС Свалявського РУЮ по виконанню якого оскаржуються позивачем у даній справі, вказане судове рішення було прийняте 5 жовтня 2005 року, тобто за правилами Цивільного процесуального кодексу України 2004 року.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання, що поданий позивачем у рамках даної адміністративної справи позов не підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства, а відтак провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 203, 206, 254 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2010 року у справі № 2а-17/10 та закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_4