Справа № 803/2472/14
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Справа № 876/741/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі № 803/2472/14 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області у якому просив визнати протиправними дії Луцького міського відділу Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови в прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон. Визнати протиправними дії Луцького міського відділу Державної міграційної служби України у Волинській області щодо вимог по сплаті платних послуг, які позивач не замовляв, не отримував та не мав намірів щодо їх отримання за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон - в сумі 87,15 грн. Визнати протиправними дії Луцького міського відділу Державної міграційної служби України у Волинській області щодо вимог оплати за бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон - в сумі 120,00 грн. Зобов'язати Луцький міський відділ ДМС України у Волинській області прийняти документи та розглянути питання щодо оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих документів та відповідно до Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 №231. Кваліфікувати протиправні дії та притягнути до відповідальності начальника Луцького МВ УДМС України у Волинській області ОСОБА_3, завідувача СЮЗ УДМС України у Волинській області ОСОБА_4, начальника УДМС України у Волинській області ОСОБА_5.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_2 у прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстави ненадання квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87 гривень 15 копійок та вартості бланка паспорта в розмірі 120 гривень 00 копійок.

Зобов'язано Луцький міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області прийняти за особистим зверненням документи ОСОБА_2 для розгляду питання щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України за кордон в розмірі 87 гривень 15 копійок та вартості бланка паспорта в розмірі 120 гривень 00 копійок.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати у сумі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач Управління Державної міграційної служби України у Волинській області оскаржило її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт свої вимоги мотивуює тим, що 7 жовтня 2012 року набрав чинності Закон України «Про адміністративні послуги» від 6 вересня 2012 р. № 5203-УІ (далі - Закон № 5203), за змістом статті 1 якого оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон є адміністративною послугою, спрямованою на набуття громадянами України права виїзду за кордон, а підрозділи ДМС України - суб'єкти, які надають цю адміністративну послугу.

Цим Законом упроваджено ідею служіння держави громадянам, забезпечення реалізації їх прав через надання адміністративних послуг відповідно до їхніх очікувань та уподобань (за прикладом Великої Британії, СІЛА, Канади, Нідерландів, Швеції, Фінляндії та інших розвинених країн).

Зокрема, Закон № 5203 вводить поняття «адміністративного збору» як єдиної плати за адміністративну послугу на заміну державного мита та інших видів плати. Однак, незважаючи на набрання ним чинності, реформування сфери адміністративних послуг здійснюється поступово та потребує прийняття інших нормативно-правових актів, що випливають із цього Закону, у тому числі закону про перелік адміністративних послуг та плату (адміністративний збір) за їх надання, з набуттям чинності яким мають бути скасовані акти Кабінету Міністрів України, які встановлюють платність цих послуг.

Відповідно до статті 3 Закону № 5203 законодавство у сфері надання адміністративних послуг складається з Конституції України, цього та інших законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері надання адміністративних послуг. Надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, які регулюють суспільні відносини у відповідних сферах (частини перша, друга).

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ (далі - Закон № 3857) є спеціальними законодавчим актом, який регулює найважливіші аспекти надання адміністративної послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон (зокрема, визначає суб'єктів та окремі процедурні питання надання цієї адміністративної послуги).

При визначенні правил застосування положень вказаних законодавчих актів слід керуватися частиною другою статті 3 Закону № 5203, за змістом якої положення Закону № 5203 мають пріоритетність та підлягають застосуванню із урахуванням спеціальних норм, визначених Законом № 3857.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 вересня 2014 року позивач особисто звернувся до Луцького МВ УДМСУ у Волинській області з метою подання документів на оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, подавши при цьому заяву - анкету, паспорт громадянина України, копію картки фізичної особи - платника податків, дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см, квитанцію про сплату державного мита в сумі 170,00 грн.

Працівник Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області документи не прийняв з тих підстав, що позивач не надав докази оплати послуги вартістю 87 грн. 15 коп. за оформлення та видачу паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон та оплати вартості за бланк паспорта в розмірі 120 грн.

13 вересня 2014 року позивач оскаржив дії працівників Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до начальника Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області.

Луцький МВ управління Державної міграційної служби України у Волинській області у відповіді від 08 жовтня 2014 року за №0710/75-К запропонував позивачу оплатити вартість послуг за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87 грн. 15 коп. та вартість бланка паспорта в розмірі 120 грн. і повторно звернутися до відповідного підрозділу ДМС України з переліком документів визначених п.9 Додатку №4 до Наказу ДМС України від 11.03.2013 року №48 (у редакції наказу ДМС України від 15.10.2013 року №232).

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Статтею 7 даного Закону закріплено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

З метою реалізації наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31 березня 1995 року було прийнято постанову №231, якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 "Про державне мито" (далі - Декрет №7-93), платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Декрету №7-93 державне мито справляється за видачу нового зразка паспорта громадянина України (крім обміну нині діючого паспорта на паспорт нового зразка); за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон; за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії. Підпунктом "б" пункту 6 статті 3 Декрету №7-93 встановлено, що ставка державного мита за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлюються в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 грн.

Разом з цим, у пункті 27 розділу І Переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, розмір плати за їх надання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2007 року №795 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1098), визначено розмір плати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що становить 87, 15 грн.

Сплата встановленого Декретом №7-93 державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із вчиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України паспорта на право виїзду за кордон, у тому числі й вартість бланка такого паспорта, вартість персоналізації.

Норми Закону №3857-XII, Правил, Декрету №7-93 у вказаних правовідносинах є спеціальними та підлягають обов'язковому застосуванню.

Неправомірною є й вимога Луцького міського відділу УДМС України у Волинській області стосовно сплати вартості бланка у розмірі 120 грн. у зв'язку з тим, що Порядок надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1098 (далі - Порядок №1098), не встановлює розмір такого відшкодування. Не передбачено такого відшкодування Законом №3857-XII та Правилами.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що умови, які є обов'язковими для виконання при оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлюються виключно положеннями Закону №3857-XII та Правилами.

Статтею 9 Закону №5203-VІ визначено, що адміністративні послуги надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг; фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, має право на отримання адміністративної послуги незалежно від реєстрації її місця проживання чи місця перебування, крім випадків, установлених законом, заява на отримання адміністративної послуги подається в письмовій чи усній формі.

Відповідно до статті 11 Закону №5203-VІ при наданні адміністративних послуг у випадках, передбачених законом, справляється плата (адміністративний збір). Розмір плати за надання адміністративної послуги (адміністративного збору) і порядок її справляння визначаються законом з урахуванням її соціального та економічного значення. Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) зараховується до державного або відповідного місцевого бюджету. Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) вноситься суб'єктом звернення одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків, експертиз, здійснюваних суб'єктом надання адміністративної послуги, отримання витягів з реєстрів тощо). Стягнення за надання адміністративних послуг будь-яких додаткових не передбачених законом платежів або вимагання сплати будь-яких додаткових коштів забороняється.

Частина друга статті 20 цього ж Закону визначає, що до набрання чинності законом, що визначає перелік адміністративних послуг та розміри плати за їх надання (адміністративні збори), плата за надання адміністративних послуг (адміністративний збір) при зверненні за отриманням платних адміністративних послуг сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином, положення Закону №5203-VІ передбачають сплату адміністративної послуги одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків). Проте на даний час відповідний закон, що визначає перелік адміністративних послуг та розміри плати за їх надання (адміністративні збори) не прийнятий, а тому відповідна плата сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством, а саме Декретом №7-93, оскільки інші платежі спеціальними правовими актами, що регулюють правовідносини з оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, - Законом №3857-ХІІ та Правилами не передбачені.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно з пунктами 2, 3 Порядку №1098 послуги надаються за письмовою заявою фізичних або юридичних осіб із зазначенням їх прізвища, імені, по батькові (найменування), місця реєстрації/проживання (місцезнаходження) та виду послуги, а також за постановою (ухвалою) суду в цивільних та господарських справах; оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування замовником коштів через банки, відділення поштового зв'язку або програмно-технічні комплекси самообслуговування.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог законності та обґрунтованості судових рішень, і підстав для її скасування і відповідно задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі № 813/2472/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко