Справа № 379/1305/15-а
Суддя: Василенко О. М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/1305/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Василенка О.М.

при секретарі: Сальник О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Таращанського РВГУ МВС України в Київській області, третя особа: управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про зобовязання вчинити дії, визнання неправомірними дій роботодавця при наданні довідки про розмір заробітної плати за виконання службових обовязків у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та перерахування і виплату пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив: визнати неправомірними дії Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області при наданні йому довідки №1771 від 14.08.2015 року про грошове забезпечення на роботах в ІІ-зоні небезпеки м. Чорнобиль, за період з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року без урахування виплати заробітної плати, подвійного окладу в чотирикратному розмірі, вихідного дня 04.05.1986 року (неділя), збереженого окладу та 15% надбавки за роботу в зоні радіоактивного забруднення; зобов'язати Таращанський РВ ГУ МВС України в Київській області провести розрахунок його грошового забезпечення міліціонера чергового Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, старшини міліції з урахуванням вимог пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ради СРСР(ОСОБА_2 міністрів СРСР,ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови ОСОБА_2 міністрів СРСР,ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС,Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР, ОСОБА_2 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 року № 1767(ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року № 530-рс ОСОБА_3 Міністрів УРСР і ОСОБА_4 професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964-рс, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (796-12), ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 23 травня 1986 р. № 1031-рс, листа Міністерства праці, Мінчорнобиля та Міністерства фінансів України від 29.10.1992 р. № 09- 3751/1032/31/13-412/308. , листа Мінсоцполітики від 09.06.1995 року № 224/8.13; зобовязати Таращанський РВ ГУ МВС України в Київській області надати йому довідку про його перераховане грошове забезпечення з урахуванням вимог, вищезазначених законів та нормативних актів за роботу в ІІ-й зоні небезпеки м. Чорнобиль за період з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року з урахуванням вихідного дня 04.05.1986 року (неділя) в подвійному та чотирикратному розмірі, збереженого окладу та 15 % надбавки за роботу в зоні радіоактивного забруднення.

Крім того, просить допустити негайне виконання рішення суду та звільнити його від сплати судового збору відповідно до наданих йому пільг.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновком рішення відповідача про відсутність підстав для перерахунку заробітної плати та видачі довідки, вважає його необґрунтованим та таким, що не відповідає положенням ряду нормативно-правових актів колишнього СРСР.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки суду не повідомив, проте, подав заперечення, в якому не погоджується з вимогами, викладеними позивачем в позовній заяві, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вважаючи, що заробітна плата позивачу здійснена вірно і не потребує проведення перерахунку, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи свої заперечення зазначає, що за час виникнення спірних правовідносин нарахування основного грошового забезпечення у 1986 році здійснювалось згідно з «Положенням про грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ» яке було обумовлене наказом МВС СРСР від 19.03.1984 №090. Згідно з цим наказом і наказами МВС СРСР, якими керувались органи внутрішніх справ при нарахуванні грошового утримання особам рядового та начальницького складу за роботу під час ліквідації аварії на ЧАЕС, не було передбачено преміювання, понадурочний та нічний час взагалі.

Згідно з розпорядженням ОСОБА_2 Міністрів СРСР №964 від 17.06.1986 року, постанови ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Укрпофради від 10.06.1986 року №207-7, оплата праці позивачу проводилась у відповідній кратності до зони перебування.

ОСОБА_5 законів про працю ОСОБА_4 PCP на працівників органів внутрішніх справ не поширювалися, в тому числі й щодо режиму робочого часу, додаткової оплати за роботу у вихідні, святкові і неробочі дні, надурочні і нічні години тощо.

Оскільки, щомісячного преміювання осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів внутрішніх справ ( втому числі і позивачеві) на той час не проводилось, то і підстави для виплати премії за період виконаних робіт, повязаних із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у позивача відсутні.

Таким чином, заробітна плата здійснена вірно і проводити її перерахунок немає правових підстав.

При вирішенні справи просить врахувати норми ст. 99,100 ОСОБА_5 адміністративного судочинства України та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена, причини неявки суду не повідомила, проте подала заперечення, яким позов вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Обґрунтовуючи свої заперечення пояснила, що першим документом після аварії на Чорнобильській АЕС, який визначав умови оплати праці громадян, що виконували роботи в 30-кілометровій зоні, була постанова ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦ РПС від 07.05.1986р. №524-156(аналогічна постанова ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 08.05.1986р. №168). Ці документи дозволяли керівникам підрозділів проводити оплату праці робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% тарифним ставкам (відрядним розцінкам) і посадовим окладам. Конкретні розміри підвищення вказаних тарифних ставок (розцінок) і окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт.

Військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, що виконували службові обовязки в зоні ЧАЕС, передбачалося виплачувати посадові оклади за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі.

17.05.1986 р. ОСОБА_4 Міністрів СРСР приймається розпорядження №964, згідно з яким оплата праці працівникам підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС провадилась у III зоні небезпеки - у 5-кратному, II - у 4-х кратному, І - у 3-х кратному розмірі в порівнянні з встановленими нормами.

Оплата праці працівників і службовців, відряджених у зону Чорнобильської АЕС згідно з постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВІДРПС від №665-195 (постанова ОСОБА_4 Міністрів УРСР і Укрпофради від 10.06.1986 року .№207-7) здійснювалася на роботах в III, II, І зонах небезпеки відповідно в 4-х,3-х і двох кратному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи «із тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи», тобто без їх підвищення на 100%.

ОСОБА_2 Міністрів України СРСР від 23.05.1986 р. № 1031-р на військовослужбовців, начальницький і рядовий склад органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аврії на ЧАЕС, було розповсюджено порядок і розміри підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 17.05.1986 р.№964-рс. При цьому грошове, забезпечення в підвищених розмірах виплачувати виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького ряду також з окладів за військове або спеціальне звання, тобто в одинарному розмірі. ОСОБА_5 законів про працю ОСОБА_4 РСР на працівників органів внутрішніх справ не поширювалися, в тому числі й щодо режиму робочого часу, додаткової оплати за роботу у вихідні дні, святкові і неробочі дні, надурочні і нічні години, тощо.

Що стосується додаткової оплати праці за роботу в нічний час та вихідні і святкові дні під час ліквідації аварії на ЧАЕС, то вона проводилась лише тим працівникам, умови оплати праці яких регламентуються ОСОБА_5 Законів про працю України, дія якого на осіб рядового і начальницького складу не поширюється. На них поширювалась дія п. 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 23.10.05.1973 р № 778, яким було встановлено ненормований робочий час для осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

При вирішенні справи просить врахувати норми ст. 99,100 ОСОБА_5 адміністративного судочинства України та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Таращанському районі Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, також є інвалідом ІІ групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що відповідачем не заперечується та підтверджується посвідченням серії А № 422795, виданим Київською облдержадміністрацією 23.03.2006 року та вкладкою до посвідчення.

Згідно із довідкою №5110 від 21.12.2011 року, виданою Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області вбачається, що за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Чорнобиль, з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року по місцю роботи в Таращанському РВ ГУ МВС України позивачу виплачена заробітна плата в сумі 112,90 крб. З урахуванням коефіцієнта 4.

22 липня 2015 року позивач звернувся до начальника ГУ МВС України в Київській області з письмовою заявою, яка в послідуючому була пере направлена за належністю до Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, з проханням провести перерахунок заробітної плати за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження - м. Чорнобиль, в період з 04. по 08.05.1986 року з урахуванням відпрацьованих у вихідні та святкові дні та у процентному співвідношенні за вислугу років, кратність.

14 серпня 2015 року відповідач видав довідку за № 1771, згідно з якою, за роботу (службу) в н6аселених пунктах зони відчуження - м. Чорнобиль, з 04 по 08 травня 1986 року, включно, по розрахунковим листам особової картки виплачена заробітна плата (грошове забезпечення) в сумі 275,94 крб..

Проте, згідно розрахунку оплати праці, зазначеного у довідці, заробітна плата позивача за вказаний період складає всього 113.38 крб. Премії за роботу в зоні відчуження, доплата за роботу в надурочний час та у вихідні дні - не нараховувались.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України у статті 46 встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» вказано, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 ОСОБА_4 Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення ОСОБА_4 Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_3 Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Як вже було зазначено, відповідачем при видачі довідки про заробітну плату в зоні відчуження з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року,. включно, враховано 3-кратний розмір тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату з урахуванням зони безпечності 2 (м. Чорнобиль) 6- годинний робочий день та 6-денний (36-годинного) робочого тижня.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР і Всесоюзної центральної ради Профспілок від 05 червня 1986 року № 665-195 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, занятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» (п.5) (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради в червня 1986 року № 207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобігання забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Оплата роботи у зоні відчуження у святкові дні (частина друга статті 73) та у вихідні провадилась за правилами статті 107 КЗпП ОСОБА_4 PCP ( 322-08 ) за фактично відпрацьовані у святковий чи вихідний день години, із застосуванням показників кратності зокрема, відрядникам - за подвійними відрядними розцінками.

Відповідно до статей 67, 68 КЗпП ОСОБА_4 PCP загальним вихідним днем є неділя.

Позивач з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року, включно, брав участь у заходах ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. При цьому 04.05.1986 року була неділя вихідний день.

У відповідності до пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови ОСОБА_4 Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР і ОСОБА_4 республіканської ОСОБА_4 професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року).

Відповідно до п.п. 1 п.1 ОСОБА_3 №207-7 від 10.06.1986 року ОСОБА_3 Міністрів УРСР і ОСОБА_4 ОСОБА_6 профсоюзів "Распространили на работников предприятий, организаций и учреждений, независимо от ведомственной подчиненности (включая лиц, временно переведенных и командированных), а также на военнослужащих и военных строителей, занятых на указанных работах, действие пунктов 1 (на период проведения этих работ) и 10 постановления ЦК КПСС, Президиума Верховного Совета СССР, Совета Министров СССР и ВДСПС от 7 мая 1986 г. N 524- 156( у0524400-86 ) (подпункты 1 и 10 пункта 1 постановления Совета Министров УССР от 8 мая 1986 г. №168-5 ( 168с-86-п ) Предоставили право руководителям министерств и ведомств и их заместителям производить оплату труда работников, занятых на работах по ликвидации последствий аварии в соответствующих зонах опасности, в размерах, предусмотренных распоряжением Совета Министров СССР от 17 мая 1986 г. N 964 ( У0964400-86 )." "Установили, что оплата труда работников, занятых на работах в третьей, второй и первой зонах опасности, производится соответственно в четырех-, трех- и двукратном размерах, сверх среднемесячной заработной платы, исходя из тарифной ставки (оклада), установленной по основному месту работы".

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР, ОСОБА_6 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 ( у0524400-86 ) та на підставі розпорядження ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. N 1767 (розпорядження ОСОБА_6 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. N 530-рс ( 530-86-р ) тарифні ставки і посадові оклади працівників, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю, підвищувались до 15 %.

Відповідно до розрахунків, зазначених у вказаній довідці, відповідачем при розрахунку оплати праці за дні роботи в зоні відчуження не враховано: подвійного розміру при оплаті заробітної плати (посадовий оклад), подвійного розміру при оплаті роботи у вихідний день та збільшення посадового окладу на 15% за роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 року №09-3751/1032/Зк/13-412/308 в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без врахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно законодавства. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 09.06.1995 року №224/8.13 передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Отже, дії відповідача з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 році є протиправними.

Частиною 1 статті 11 ОСОБА_5 адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 ОСОБА_5 адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

З урахуванням зазначеного, частина позовних вимог є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Досліджуючи законодавство та судову практику, зокрема постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року за позовом ОСОБА_7, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014 року за позовом ОСОБА_8, суд дійшов висновку, що позивач має право на збільшення окладу до 15%.

Так, відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР, ОСОБА_6 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986р № 524-156( у0524400-86) та на підставі розпорядження ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. № 1767 ( розпорядження ОСОБА_6 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. № 530-рс ( 530-86-р) тарифні ставки працівників, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю, підвищувались до 15%. Дана постанова є єдиним документом, який регламентує порядок оплати праці, в тому числі військовослужбовців та повинна бути врахована.

Згідно зі статтею 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

До середнього заробітку для нарахування пенсії включаються всі елементи грошового забезпечення за умови, що вони не носять разового характеру, тобто одноразова винагорода до середнього заробітку для обчислення пенсії не включається.

За таких обставин, враховуючи доведення роботи позивачем в зоні відчуження протягом одного вихідного дня, суд вважає, що позивачу необхідно зробити перерахунок заробітної плати, оскільки його робота за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена із врахуванням зазначених вище постанов, котрі регламентують порядок оплати праці робітників та службовців, що повинна бути підвищена на 100 %, тобто вдвічі і в чотирикратному розмірі, а також з подвійною оплатою за роботу у вихідні дні та на збільшення окладу до 15%, отже позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки про порушене своє право позивач дізнався з довідки №1771 від 14.08.2015 року, а відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАСУ для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, строк звернення до суду ним не пропущено.

Щодо вимоги позивача допустити негайне виконання рішення суду, то виключний перелік постанов суду, які виконується негайно, зазначено у ст. 256 КАС України, тобто підстав для задоволення вказаної вимоги у суду немає.

Адміністративний позов був поданий особою, що звільнена від сплати судового збору, відтак положення статті 94 КАС України щодо розподілу судових витрат в даному випадку застосуванню не підлягає.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 8, 9, 10,11, 14, 69, 70-72, 86, 94, 122, 128, 159-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України; ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про оплату праці»; ЗУ «Про правонаступництво України»; ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195; наказом МВС СРСР №0130 від 11.05.1986 року та № 0189 від 30.06.1986 року; Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 (у0524400-86); розпорядженням ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. № 1767 (розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. № 530-рс (530-86-р), суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Дії Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області при наданні ОСОБА_1 довідки за № 1771 від 14.08.2015 року про грошове забезпечення на роботах в II - й зоні небезпеки (м. Чорнобиль), за період з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року, без урахування виплати заробітної плати, подвійного окладу в чотирикратному розмірі, вихідного дня 04.05.1986 року (неділя) та збереженого окладу та 15% надбавки за роботу в районах з підвищеною радіоактивністю - визнати неправомірними.

Зобовязати Таращанський РВ ГУ МВС України в Київській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року та видати відповідну довідку з урахуванням ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 щодо роботи у вихідний день, тобто з урахуванням доплати за роботу у вихідний день (04 травня 1986 року ) - в подвійному розмірі; наказу МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986 року та № 0189 від 30.06.1986 року щодо виплати подвійного окладу, виходячи із розрахунку посадового окладу в подвійному розмірі та кратності 4 (чотири) відповідно до зони небезпеки (ІІ зона небезпеки) та абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 (у0524400-86); розпорядження ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. № 1767 (розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. № 530-рс (530-86-р) щодо збільшення окладу до 15 %.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

ОСОБА_3 може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання.

Повний текст постанови складено 02.10.2015 року.

ГоловуючийОСОБА_9