Справа № 2а-3025/10/0770
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 р. Справа № 37393/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Богаченка С.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Ткач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородської митниці Державної митної служби України на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.11.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської митниці Державної митної служби України, Державної митної служби України про визнання наказів протиправними та їх скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ужгородської митниці Державної митної служби України, Державної митної служби України про визнання наказів протиправними та їх скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Позивач посилався на те, що з 1990 року працював в митних органах. Свої службові обовязки виконував у відповідності з вимогами нормативно-правових актів України та посадової інструкції.

26.07.2010 року він був звільнений з посади старшого інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення №1 митного поста «Павлове» Ужгородської митниці наказом Державної митної служби України №1442-к від 26.07.2010 року за порушення Присяги державних службовців.

Позивач вважав своє звільнення протиправним, оскільки, ні в акті службового розслідування, ні в наказі № 1442-к від 26.07.2010 року немає жодних аргументів в контексті завдання його діями яких-небудь збитків державі. Оформлення виїзної декларації здійснюється безкоштовно, в даному випадку оформлення чи не оформлення садових гойдалок, які фігурують в справі, не потягло за собою сплату податків, зборів чи інших митних платежів.

Позивач просив визнати нечинними та скасувати наказ Державної митної служби України № 1442-к від 26.07.2010 року та наказ Ужгородської митниці від 27.07.2010 року; поновити його на посаді та виплатити заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.11.2010 року позов задоволено частково.

Наказ Державної митної служби України № 1442-к від 26.07.2010 року «По особовому складу» в частині припинення перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення №1 митного поста «Павлове» Ужгородської митниці.

Зобовязано Ужгородську митницю виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 26.07.2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Ужгородська митниця Державної митної служби України, подавши на неї апеляційну скаргу.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною внаслідок неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції при постановленні судового рішення не враховано, що позивач в ході судового розгляду фактично визнав недотримання з його боку окремих вимог своєї посадової інструкції, не заперечував факт несумлінного виконання своїх службових обовязків. Крім того, в рішенні суду першої інстанції не надано оцінки доказам, наведеним в запереченнях відповідачів, не надано оцінки і висновкам комісії по проведенню службового розслідування, якою зроблено висновок про факт неналежного виконання службових обовязків позивачем.

Суд не прийняв до уваги, що позивач не здійснив митні процедури в повному обсязі, не забезпечив дотримання технології при митному оформленні автомобіля, випустив його з зони митного контролю з порушенням законодавства є достатньою підставою для припинення державної служби позивача в митних органах.

Апелянт просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.11.2010 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

До апеляційної скарги приєдналася Державна митна служба України, звернувшись до суду з відповідною заявою від 28.01.2011 року № 21/1-259.

Вислухавши суддю-доповідача, представника Ужгородської митниці та Державної митної служби України, який апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_1 та його представника, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 перед звільненням з митних органів проходив публічну службу на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення №1 митного поста «Павлове» Ужгородської митниці.

Наказом Державної митної служби України № 1442-к від 26.07.2010 року було припинено перебування позивача на державній службі з підстав п.6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» за порушення присяги державного службовця.

Як видно з тексту зазначеного наказу, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ужгород», та виконуючи свої обовязки на зміні 23.06.2010 року в пункті пропуску «Ужгород-Вишнє-Немецьке», допустив неналежний контроль за роботою підпорядкованого особового складу, що призвело до незаконного вивозу за межі митної території України цигарок в кількості 2000 блоків та вивозу вантажу «садові гойдалки» без оформлення вантажно-митної декларації ЕК10Г.

Оскаржуваний наказ прийнятий на підставі даних службового розслідування (акт від 26.07.2010 року), за результатами якого встановлено факт неналежного здійснення митного огляду інспектором сектору митного оформлення ОСОБА_2 товару (садових гойдалок), який переміщався того числа з України в Словаччину та невиявлення в транспортному засобі сторонніх предметів (цигарок).

Комісія, яка проводила службове розслідування, прийшла до висновку, що ОСОБА_1 того числа неналежно організував роботу на ділянці «виїзд з України», що призвело до пропуску через митний кордон України з приховуванням від митного контролю сигарет в зазначеній вище кількості, при цьому порушив вимоги пп. 2.2, 2.3, 2.5, 2.7, 4.2 та 4.5 посадової інструкції головного інспектора сектора митного контролю № 1 відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ужгород».

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, Закарпатський окружний адміністративний суд виходив з неправомірності оскаржуваного наказу відповідача про припинення перебування позивача на державній службі з підстав порушення ним присяги державного службовця.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, беручи до уваги таке.

Відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав, передбачених КЗпП України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої ст.. 17 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону державний службовець урочисто присягає вірно служити народу України, суворо дотримувати Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх в життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обовязки.

Суд першої інстанції правильно вважав, що правовою підставою, з якою відповідач повязував припинення державної служби ОСОБА_1, є її визначення в наказі про припинення державної служби.

З тексту наказу не вбачається, в чому конкретно полягає порушення позивачем присяги державного службовця, оскільки юридична відповідальність позивача в даному випадку настає тільки у випадку вчинення ним винних дій чи допущення бездіяльності. Загальне формулювання в оскаржуваному наказі підстави звільнення як неналежний контроль за роботою підпорядкованого особового складу не є переконливою підставою для припинення державної служби позивача.

З матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 видно, що 23.06.2010 року в кінці зміни він формував документацію по оформленню квитанцій МД-1. Побачив в зоні митного контролю автомашину «Івеко» під керуванням громадянина ОСОБА_3. Він доручив працівникам митниці ОСОБА_2 та ОСОБА_4 провести огляд цього транспортного засобу та провести передбачені законом митні процедури. В огляді автомашини та її випуску з зони митного контролю він участі не брав, а в службовому приміщенні завершував роботу по формуванню квитанцій МД-1. Про завершення митного оформлення товарів інспектор Халус І.М. йому не доповів.

Ці пояснення позивача в справі нічим не спростовані, тому суд першої інстанції правильно вважав, що ОСОБА_1 в період перетину митного кордону транспортним засобом з прихованими цигарками знаходився на певній ділянці митниці, де виконував інші обовязки, передбачені посадовою інструкцією та при цьому жодних порушень не допустив.

Крім того, з матеріалів справи видно, що митний контроль автомашини з прихованими цигарками проведений з порушенням вимог чинного законодавства іншою посадовою особою митниці, в діях якої є конкретна вина. Наявність вини в порушенні встановленого порядку митного оформлення в діях іншої особи автоматично не тягне за собою наявність вини позивача, що було би підставою для звільнення його з публічної служби. Останній вчинив дії щодо забезпечення належного контролю за роботою підлеглих, доручивши їх провести митний огляд транспортного засобу та інші митні процедури, передбачені законодавством, що не виходить за рамки його посадових обовязків та не свідчить про несумлінне виконання таких обовязків. Безпосередні виконавці зобовязані були виконати свої посадові обовязки, а у випадку їх невиконання чи неналежного виконання нести за це самостійну відповідальність, встановлену законом.

З огляду на викладене, відповідач як субєкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого наказу про припинення перебування позивача на державній службі, в якому порушення позивачем присяги державного службовця не вмотивовано, формулювання порушення носить неконкретний характер, суті вчиненого порушення не розкрито.

Тому суд першої інстанції, повно встановивши обставини справи, оцінивши наявні в ній докази, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, прийняв постанову про часткове задоволення позову, підстав для скасування якої колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивач не здійснив митних процедур в повному обсязі, з порушенням технології митного контролю, випустив транспортний засіб з порушенням митного законодавства, що є достатньою підставою для його звільнення, спростовуються висновками суду першої інстанції, нормами матеріального права, застосованими ним, наведеним вище, тому підставою для її задоволення бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ужгородської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.11.2010 року по справі № 2а-3025/10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : С.І. Богаченко

ОСОБА_5

Повний текст виготовлено 18.02.2011 р.