Справа № 826/775/15
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/775/15 Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева М.А., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Стандарт» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Стандарт» (далі - Позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - Відповідач) у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.08.2014 № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2015 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в період з 24.07.2014 по 30.07.2014 податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Альянс-Стандарт» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах із ТОВ «Іст Реалтігруп» (код за ), ТОВ «Адва Естейт» (код за ) за період 01.01.2011 по 30.06.2014.

За результатами вищезазначеної перевірки контролюючим органом складено акт №3587/26-58-22-08-11/21697949 від 06.08.2014 (далі по тексту - акт перевірки).

Згідно висновків, викладених в акті перевірки, ТОВ «Альянс-Стандарт» порушено вимоги пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 213 135,00 грн., в т.ч. за 1 кв. 2012 - на суму 15 974,00 грн., за 1 півріччя 2012 на суму 31 278,00 грн., за 3 кв. 2012 - на суму 56 502,00 грн., за 2012 рік - на суму 84866,00 грн., за 2013 рік - на суму 128 270,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2014 яким ТОВ «Альянс-Стандарт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 266 419,00 грн., з яких 213 135,00 грн. - за основним платежем та 53 284,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано будь-яких належних доказів, які покладено в основу висновків акту перевірки на підтвердження відсутності факту реальності господарських операцій, вчинених позивачем з контрагентами, а також фактів суперечності відповідних правочинів фіскальним інтересам держави.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «Альянс-Стандарт» (Замовник) та ТОВ «Адва Естейт» (Субпідрядник), був укладений договір субпідряду на виконання окремих видів і комплексів робіт №03-07-09/11 від 07.09.2011 (далі по тексту - договір №03-07-09/11).

Відповідно до умов вищезазначеного договору субпідрядник зобов'язується виконати окремі види і комплекси робіт відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти та оплатити виконані роботи на об'єкті будівництва (адміністративний будинок зі складськими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Медова, 4 а). Орієнтовна ціна договору складає 1 520 143,20 грн., в т.ч. ПДВ 253 357,20 грн.

На виконання умов договору №03-07-09/11 ТОВ «Адва Естейт» виконало відповідні роботи загальною вартістю 1520143,20 грн., в т.ч. ПДВ 253357,20 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень-листопад 2011.

Також, ТОВ «Адва Естейт» надано ТОВ «Альянс-Стандарт» податкові накладні, зокрема, №555 від 26.10.2011, №664 від 31.10.2011, №89 від 03.11.2011, №148 від 07.11.2011 та №268 від 11.11.2011 на загальну суму 1520143,20 грн., в т.ч. ПДВ 253 357,20 грн., які оформлені у відповідності до вимог ст.201 ПК України та містять всі реквізити, передбачені чинним законодавством для первинних документів.

Крім того, між ТОВ «Альянс-Стандарт», (Замовник) та ТОВ «Іст Реалтігруп» (Субпідрядник), укладено договір субпідряду на виконання окремих видів і комплексів робіт №20/09/11-4 від 20.09.2011 (далі по тексту - договір №20/09/11-4), відповідно до умов якого субпідрядник зобов'язується виконати окремі види і комплекси робіт відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти та оплатити виконані роботи на об'єкті будівництва (адміністративний будинок зі складськими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Медова, 4 а). Орієнтовна ціна договору складає 3290856,80 грн., в т.ч. ПДВ 548476,13 грн.

На виконання умов договору №20/09/11-4, ТОВ «Іст Реалтігруп» виконало відповідні роботи загальною вартістю 3290856,80 грн., в т.ч. ПДВ 548476,13 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень-листопад 2011.

Також, ТОВ «Іст Реалтігруп» надано ТОВ «Альянс-Стандарт» податкові накладні, зокрема, №571 від 27.10.2011, №670 від 31.10.2011, №117 від 04.11.2011, №146 від 07.11.2011, №178 від 08.11.2011, №208 від 09.11.2011, №237 від 10.11.2011 та №269 від 11.11.2011 на загальну суму 3290 856,80 грн., в т.ч. ПДВ 548476,13 грн., що оформлені у відповідності до вимог ст.201 ПК України та містять всі реквізити, передбачені чинним законодавством для первинних документів.

Між тим, факт оплати позивачем робіт (послуг), наданих контрагентами ТОВ «Адва Естейт» та ТОВ «Іст Реалтігруп» згідно зазначених вище договорів підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями з відміткою банку про проведення операції.

Крім того, на підтвердження реальності правочинів, позивачем надані відповідні локальні кошториси, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, договірні ціни, декларацію про початок будівельних робіт від 25.08.2011 №КВ8, декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 14.12.2011 №КВ5.

Всі вищезазначені первинні документи містяться в матеріалах справи та досліджені колегією суддів апеляційної інстанції в повному обсязі.

Підставою для висновків податкового органу, які викладені в акті перевірки, щодо відсутності реальності господарських операцій, здійснених між ТОВ «Альянс-Стандарт» та ТОВ «Адва Естейт» та ТОВ «Іст Реалтігруп» стало отримання акта перевірки ДПІ у Святошинському районі м. Києва від 28.09.2012 №4021/22-2/37703130 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Адва Естейт» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платником податків за період з 01.08.2011 року по 31.08.2012 р.» та акта ДПІ у Печерському районі м. Києва від 04.10.2012 р. №4101/22-4/37700543 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Іст Реалтігруп» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 31.05.2011 по 30.06.2012р.».

Висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки в своєї більшості зроблені по ланцюгу контрагентів контрагента позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції не бере до уваги висновки податкового органу щодо нікчемності правочинів позивача з контрагентами, які зроблені на підставі вищезазначених актів перевірки виходячи з наступного.

В даному випадку наявність певної інформації, одержаної від інших підрозділів податкової служби чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не оформлена рішенням суб'єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності товари (роботи, послуги) не отримувались платником податків від його контрагента.

Крім того, податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначаються податкові зобов'язання платника податків, приймаються податковим органом за результатами безпосередньої оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на неперевірених припущеннях чи суб'єктивних думках посадових осіб інших податкових органів, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

Разом з тим, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що на час існування спірних правовідносин, контрагенти позивача ТОВ «Адва Естейт» та ТОВ «Іст Реалтігруп» були належним чином зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість, відтак мали належний обсяг правосуб'єктності для здійснення господарських операцій.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. В свою чергу дані бухгалтерського обліку та податкового обліку відображуються у податкових деклараціях платників податків.

Таким чином, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що податковий орган ані в ході проведення перевірки, ані під час судового розгляду в суді першої інстанції не надав належних та допустимих доказів про невідповідність первинних бухгалтерських документів позивача вимогам чинного податкового законодавства.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наданих позивачем доказів вбачається, що договори укладені між останнім та його контрагентами, мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що всі вищезазначені первинні бухгалтерські документи, які надані позивачем оформлені у відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та повністю відображають реальність проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Згідно із п.138.2. ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, яким встановлено наявність усіх обов'язкових підстав для формування позивачем витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податку на прибуток підприємств за результатами господарських відносин із вказаними вище контрагентами за спірний період, а тому у відповідача відсутні підстави для донарахування позивачу сум податку на прибуток та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що податковим органом не доведена правомірність та обґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.