Справа № 2а-577/1718-10
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2012 р. Справа № 2025/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Кушнерика М.П., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області та ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 08.12.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача - управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області про нарахування та виплату недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2006-2010 роки з розрахунку чотирьох мінімальних заробітних плат.

Позивачка посилається на те, що вона є постраждалою від наслідків наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом ІІІ групи. В порушення вимог статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат, дана допомога в 2006-2010 роках їй виплачувалась не у повному розмірі. Просила зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення за 2006-2010 роки.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 08.12.2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії відповідача. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в сукупному розмірі 4-х мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з врахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржило управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області та ОСОБА_1

Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, що постанова є безпідставною і необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. Апелянт звертає увагу на те, що стягнення коштів з управління є неможливим, оскільки застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата допомоги на оздоровлення потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим Законом, крім Закону про Державний бюджет України. Спірна допомога була отримана стороною позивача в 2010 році в розмірі встановленому постановою КМУ від 12.07.2005 року №562. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що причини пропуску строку звернення до суду, що стало підставою для відмови в задоволенні її позову за 2006-2009 роки, є поважними. Тому просить апеляційний суд змінити постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 08.12.2010 року та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оскільки, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, тому, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області належить задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є постраждалою від наслідків наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом ІІІ групи, а тому вона має право на виплату їй одноразової щорічної допомоги на оздоровлення встановленої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відмова управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області у проведенні позивачці перерахунку одноразової щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірною.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального та процесуального права та є правильними.

Судом встановлено, що позивачка є постраждалою від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом ІІІ групи, що підтверджується відповідним посвідченням і відповідною довідкою (а.с. 10).

Ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом 28.10.2010 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення лише за 2010 рік . Позовні вимоги за 2006-2009 роки підлягають залишенню без розгляду.

З матеріалів справи видно, що відповідачем в 2010 році виплачено позивачці 90,00 грн., щорічної допомоги на оздоровлення (а.с. 16).

Відповідно до ст. 48 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції зі змінами відповідно до Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007) щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Згідно п. 28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-6 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у такій редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону України від 28.12.2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Оскільки зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону України від 28.12.2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) то відповідно до цього діє редакція Закону, яка діяла до внесення змін до нього, а саме редакція від 09.07.2007 року відповідно до якої щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Однак всупереч вимог даної статті відповідач в 2010 році щорічну допомогу на оздоровлення виплачував в розмірах встановлених постановою КМУ від 12.07.2005 року №562, яка істотно зменшує розмір даної допомоги.

Колегія суддів вважає, що виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у 2010 році виплата такої допомоги здійснювалась відповідачем із порушенням спеціального законодавства.

Посилання управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірів щорічної грошової допомоги на оздоровлення як на причину невиконання покладених на нього зобовязань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність постанови суду першої інстанції щодо невірного застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду, тому оскаржувану постанову належить скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197 ч.1, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 08.12.2010 року по справі № 2а-577/10 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області в частині відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2006-2009 роки залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : М.П. Кушнерик

ОСОБА_2