Справа № 826/6181/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6181/15 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Глущенко Я.Б.

при секретарі: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу позивача - Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздравниця» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздравниця» до Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України, треті особи: Федерація професійних спілок України, Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонотовський» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздравниця» про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування розпорядження №52-р від 21 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року позивач - Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоравниця» звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили:

- визнати протиправними дії Фонду державного майна України стосовно звернення до Кабінету Міністрів України з пропозицією «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», поданої з порушенням вимог Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року №1482;

- визнати протиправними дії Фонду державного майна України стосовно фактичної передачі до сфери управління Міністерства юстиції України нежитлових будівель майнового комплексу санаторію «Лермонтовський» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України»;

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України стосовно підготовки та подання Кабінету Міністрів України проекту розпорядження «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», в якому ініціювало перед Кабінетом Міністрів України питання віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України»;

- визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України стосовно прийняття пропозиції Фонду державного майна України «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», поданої з порушенням вимог Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року №1482;

- визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України стосовно видання розпорядження № 52-р від 21 січня 2015 року «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», на підставі пропозиції Фонду державного майна України «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», поданої з порушенням вимог Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року №1482»;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження № 52-р від 21 січня 2015 року «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги - задовольнити. Позивач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у 1991 році на базі санаторно-курортних закладів, підприємств, об'єднань та установ профспілок України за пайовим внеском Фонду соціального страхування України створено Акціонерне товариство лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофздравниця» (а.с.15).

24 січня 1992 року Федерацією незалежних профспілок України передано, а акціонерним товариством лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофздравниця» прийнято - майно відповідно до переліку, в тому числі спірне майно санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі (а.с. 18-22).

У 2003 році позивачем було створено дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», до статутного капіталу якого передано майно санаторію «Лермонтовський», з правом володіти та користуватися майном, що передано у господарське та оперативне володіння (а.с. 25-56).

Колегія суддів звертає увагу, що у 1991 році було створено Акціонерне товариство лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофздравниця», проте, у 2003 році нерухоме майно санаторію «Лермонтовський» було передано до статутного капіталу дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» Закритим акціонерним товариством «Укрпрофоздоровниця».

У матеріалах адміністративної справи відсутні документи, які б належним чином підтверджували зміну організаційної форми та назви юридичної особи.

09 грудня 2011 року рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 9/17-4164-2011 за позовом Прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі, якою є Фонд державного майна України до Виконавчого комітету Одеської міської ради; Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання недійсними рішення та свідоцтва про право власності, про визнання права власності позов задоволено в повному обсязі, зокрема, визнано недійсними рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради (65004, Одеська область, м. Одеса, Думська площа, 1, ) №151 від 04.07.2002 р. «Про оформлення свідоцтв на право власності Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на об'єкти нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» розташовані за адресами: пров. Лермонтовський, 2, вул. Белінського, 7» та свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі № 021961 від 17.07.2002 р. видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради (65004, Одеська область, м. Одеса, Думська площа, 1, ) на ім'я Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»: 01033, м. Київ, Печерський район, вул. Шота Руставелі, 39/41, ); визнано за державою в особі Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9, ) право власності на нежитлові будівлі майнового комплексу санаторію «Лермонтовський»: літера «В» - лікувальний корпус; літера «Г» - гуртожиток та пральня; літера «Д» - корпус № 2; літера «Е, Е1, Е2» - корпус № 1; літера «Ж» - корпус № 5; літера «З,М» - грязелікарня; літера «Н» - котельна; літера «О» - майстерня; літера «Л» - сушка; літера «И» - клуб та поліклініка; літера «Й» - кінобудка; літера «ЬІ» - естрада; літера «X» - бібліотека та перукарня; літера «П» - водонапірна башта; літера «С» - їдальня; літера «Р, Ю» - адмін. корпус; літера «Я, Я1» - експериментально-монтажний цех; літера «Т» дитячий садок та аптека; літера «Ф, Э, Щ» - житлові; літера «Ш» - радонова лабораторія; літера «Ч» - приймальне відділення; літера «У» - корпус № 4; № 1, 2, 26, 36 - кіоски; № 10,31, «Ц» - трансформаторні будки; № 24 - газобалонна; № 11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; № 25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; № 32 - гараж; № 3, 17, 18, 21, 22 - навіси; № 19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; № 35 - танцювальний майданчик; № 37 - спортивний майданчик; № 38 - метео-майданчик; № ІІІ-VIII - оранжерея; № І - мостіння; № 39-47 - ворота; № 48-52 - забори; № 29 - резервні запаси води; № 11 - бетонний борт; № ІХ - фонтан; № Х-ХХІХ - грязеві басейни, загальною площею 12 663 кв. м., що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2».

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2012 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 09.12.2011 р. у справі № 9/17-4164-2011 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12 березня 2013 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2012року залишено без змін.

24 листопада 2014 року Фонд державного майна України направив лист № 10-16-16100 на адресу Кабінету Міністрів України з переліком майна, розташованого на території України, яке повернуто у власність держави за рішенням суду. В зазначеному листі також вказані способи управління майном, що повернуто у власність держави, одним із яких вказано: «віднесення таких об'єктів до сфери управління відповідних центральних або місцевих органів державної виконавчої влади з метою забезпечення подальшого ефективного, цільового використання».

Кабінет Міністрів України видав доручення № 43545/1/1-14 від 05 грудня 2014 року, яке було опрацьовано Міністерством економічного розвитку і торгівлі України разом з зацікавленими органами виконавчої влади.

20 січня 2015 року Міністерство юстиції України подало на розгляд Кабінету Міністрів України проект розпорядження «Про віднесення нерухомого майна у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції», підготовлений відповідно до пункту 1 § 32 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року № 950. До проекту були додані пояснювальна записка, довідка про погодження, копії матеріалів погоджень заінтересованих органів.

21 січня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 52-р «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України».

28 січня 2015 року Міністерство юстиції України прийняло наказ «Щодо деяких питань управління майном Міністерства юстиції» № 29/7, пунктами 1, 2, 4 якого прийняв до сфери свого управління нерухоме майно санаторію «Лермонтовський» за переліком згідно з додатком №1; утворив на базі нерухомого майна санаторію «Лермонтовський», прийнятого до сфери управління відповідно до п. 1 цього Наказу, державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» та затвердив Статут державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський».

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Судами господарської юрисдикції, при розгляді справи № 9/17-4164-2011 встановлено, що при наявності діючого мораторію на зміну форми власності і власника державного майна, скасованого лише 04.03.1992р. постановою Верховної Ради України від 04.03.1992р. №2164-ХІІ, Федерацією незалежних профспілок України на підставі акту від 24.01.1992р. з додатком до нього було передано акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» спірне майно.

В результаті розгляду справи № 9/17-4164-2011 визнано недійсним рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №151 від 04.07.2002р. «Про оформлення свідоцтв на право власності Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на об'єкти нерухомого майна санаторію «Лермонтовський», розташовані за адресами: пров. Лермонтовський, 2, вул. Белінського, 7»; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі №021961 від 17.07.2002р., видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця».

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, судовими рішеннями господарської юрисдикції встановлено правовий режим спірного майна, як такого, що є державною власністю.

Відповідно до ст. 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Враховуючи те, що судовим рішенням визнано недійсною підставу набуття права власності Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на об'єкти нерухомого майна санаторію «Лермонтовський», спірне майно є державною власністю.

Відповідно до ст.. 170 Цивільного кодексу України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їх компетенції, встановленої законом.

Згідно зі ст.. 326 Цивільного кодексу України, від імені та в інтересах держави право власності здійснюють відповідні органи державної влади.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», Кабінет Міністрів України є суб'єктом управління державним майном, що визначає об'єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об'єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб'єктам управління, визначеним цим Законом.

Згідно зі ст.. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції та на виконання Конституції і законів України видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржуване рішення є організаційно-розпорядчим актом, який носить індивідуальний характер, тобто стосується лише тих осіб, до яких цей акт застосовано, а саме - Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України, а тому видане в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Зважаючи на вищевикладене, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Кабінету Міністрів України стосовно видання розпорядження № 52-р від 21 січня 2015 року «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», на підставі пропозиції Фонду державного майна України «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», поданої з порушенням вимог Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року №1482».

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що правова оцінка оскаржуваному розпорядженню надавалась у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2015 року по адміністративній справі №826/2514/15 за позовом Федерації професійних спілок України до Кабінету Міністрів України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерство юстиції України, Фонд державного майна України та ДП «Санаторій «Лермонтовський» про скасування розпорядження №52-р від 21 січня 2015 року. Вищезазначеним рішенням суду в задоволенні позовних вимог Федерації професійних спілок України - відмовлено.

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2015 року набрала законної сили 09 червня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2014 року Фонд державного майна України направив Кабінету Міністрів України лист №10-16-16100 з переліком майна, розташованого на території України, яке повернуто у власність держави за рушенням суду, зазначивши способи управління таким майном: приватизація таких об'єктів у порядку, встановленому законодавством; створення в установленому порядку господарського товариства за участю держави та інших суб'єктів господарювання недержавної форми власності на базі нерухомого майна, що повернуто у власність держави за рішенням суду, з метою забезпечення надання відповідних послуг з використання такого майна; віднесення таких об'єктів до сфери управління відповідних центральних та місцевих органів державної влади з метою забезпечення подальшого ефективного, цільового використання.

На виконання доручення Кабінету Міністрів України №43545/1/1-14 від 05 грудня 2014 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, разом з заінтересованими органами виконавчої влади опрацювало питання щодо підготовки та подання на розгляд Кабінету Міністрів України проектів нормативно-правових актів щодо визначення органу управління майном загальносоюзних громадських об'єднань (організацій) колишнього Союзу РСР, яке розташоване на території України і повернуто у власність держави за рішенням суду, та врегулювання питань прийняття, передачі та управління таким майном.

Міністерство юстиції України листом №11599-0-4-14/8.1 від 22 грудня 2014 року внесло на розгляд Кабінету Міністрів України відповідні пропозиції щодо проекту розпорядження Кабінету Міністрів України «Про віднесення нерухомого майна у м. Одесі до управління Міністерства юстиції».

Внаслідок виконання вищезазначених дій, Кабінетом Міністрів України було прийнято оскаржуване розпорядження №52-р від 21 січня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Колегія суддів звертає увагу, що серед позовних вимог у адміністративному позові містяться наступні:

- визнати протиправними дії Фонду державного майна України стосовно фактичної передачі до сфери управління Міністерства юстиції України нежитлових будівель майнового комплексу санаторію «Лермонтовський» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України»;

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України стосовно підготовки та подання Кабінету Міністрів України проекту розпорядження «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», в якому ініціювало перед Кабінетом Міністрів України питання віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України»;

- визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України стосовно прийняття пропозиції Фонду державного майна України «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», поданої з порушенням вимог Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року №1482.

Колегія суддів зазначає, що правом на судовий захист, яке гарантоване Конституцією України та закріплене в ст. 6 КАС України, наділена лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для того щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, суд повинен встановити, що оскаржуваним рішенням чи діянням суб'єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вищезазначених позовних вимог, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій Фонду державного майна України стосовно звернення до Кабінету Міністрів України з пропозицією «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», поданої з порушенням вимог Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року №1482 та визнання протиправними дії Фонду державного майна України стосовно фактичної передачі до сфери управління Міністерства юстиції України нежитлових будівель майнового комплексу санаторію «Лермонтовський» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління Міністерства юстиції України», колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуваним розпорядженням майно було не передано з сфери управління Фонду державного майна України до управління Міністерства юстиції України, а віднесено будівлі та споруди санаторію «Лермонтовський» до сфери управління Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздравниця».

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздравниця» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 27.08.2015 р.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

Я.Б. Глущенко

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.