Справа № 2а-6488/10/0570
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2010-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Логойда Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2010 року справа №2а-6488/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі: головуючого судді Гаврищук Т.Г., суддів Білак С.В., Шишова О.О. при секретарі Васильєві Є.С., за участю: представників позивача: ОСОБА_2 за довір., ОСОБА_3 за довір., представника відповідача: ОСОБА_4 за довір., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції з енергозбереження на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року по справі № 2а-6488/10/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» до Державної інспекції з енергозбереження про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» звернувся до суду з позовом до Державної інспекції з енергозбереження про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» задоволені у повному обсязі. Внаслідок чого визнано протиправною та скасовано постанову Державної інспекції з енергозбереження про застосування економічних санкцій від 15 грудня 2009 року № 15-6/09-22-075 КП-67ЕС.

В апеляційній скарзі Державна інспекція з енергозбереження просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: суд першої інстанції не в повній мірі дослідив правові норми, що регламентують діяльність Інспекції у сфері з енергозбереження; Закон України «Про енергозбереження» та судом не надано оцінки документам, що стали підставою для застосування економічних санкцій.

Представники позивача у запереченнях на апеляційну скаргу та під час апеляційного розгляду заперечували проти доводів на апеляційну скаргу, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 19 січня 2004 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор» як споживачем та ВАТ «Донецькобленерго» як електропередавальною організацією укладено договір про постачання електричної енергії. На підставі вказаного договору товариство здійснює оплату за перетікання реактивної електроенергії та сплачує надбавку за недостатній рівень компенсації реактивної потужності (п. 2.2.3 договору).

28 березня 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Амстор» як споживачем та ВАТ «ПЕМ-Енерговугілля» №48пр як електропередавальною організацією укладено договір про постачання електричної енергії. На підставі вказаного договору товариство здійснює оплату за перетікання реактивної електроенергії та сплачує надбавку за недостатній рівень компенсації реактивної потужності (п. 2.3.4 договору).

Проекти з електропостачання торгових центрів «Амстор» пройшли технічну експертизу територіального управління Держінспекції з енергозбереження по Донецькій області і погоджені нею з рекомендованим значенням соsф 0,96.

Товариство дотримувалося вказаних проектів, що визнано в судовому засіданні представником відповідача, який поясний, що дотримання цих проектів для позивача є обов'язковими.

Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Донецькій області проведено планову комплексну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» в сфері енергозбереження, за результатами якої складено акт від 15 грудня 2009 року №15-6/09-17-075 КП, в якому відображено порушення п. «є» ст. 11 Закону України «Про енергозбереження», а саме нераціональне (неефективне) використання енергії - перевитрати електричної енергії в електричних мережах в розмірі 39416,15 кВт год/рік за рахунок відхилення коефіцієнту реактивної потужності від величини нормативного значення соsф 0,97 за 2009 рік в сторону його зменшення - 0,96. Тобто, встановлено факт перевищення норм питомих витрат ПЕР, а саме, коефіцієнт потужності на підприємстві менше нормативного 0,97, що призводить до перевитрат електричної енергії.

На підставі зазначеного акту прийнято припис про усунення виявлених порушень та постанову про застосування економічних санкцій від 15 грудня 2009 року №15-6/09-22-075 КП-67ЕС, якою застосовано підвищену плату за нераціональне (неефективне) використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в розмірі 46085,36 грн.

Постанову про застосування економічних санкцій прийнято на підставі абз. 3 розд. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 вересня 1993 року №699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно - енергетичних ресурсів в народному господарстві», відповідно до якої якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картками, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження.

При обчисленні санкцій застосовано Методику визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, затверджену наказом Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів, яка не є нормативно-правовим актом. Для розрахунків перевитрат ПЕР використано граничний коефіцієнт потужності соsф 0,97 (tsф = 0,25), встановлений Методикою обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року № 19.

Відповідно до п. 12 Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, затвердженого наказом Державного комітету з енергозбереження від 04 серпня 2000 року №64, за результатами перевірки інспектор складає акт. У разі виявлення порушень з питань енергозбереження складається припис, який обов'язковий для виконання підприємством. Акт підписується працівником Інспекції, що проводив перевірку та керівником (головним інженером) підприємства, яке перевірялося.

Згідно з п. 15 вказаного Порядку рішення про сплату підвищеної плати за неефективне використання енергоресурсів приймається відповідно до законодавства України на підставі акта перевірки підприємства, складеного інспектором і оформлюється постановою про сплату підвищеної плати.

Відповідно до п.п. «а», «є» ст. 27 Закону України «Про енергозбереження» відповідальність за порушення законодавства про енергозбереження несуть особи, винні у невиконанні вимог щодо підтримання та підвищення технічного рівня енерговикористовуючого обладнання та систем енергопостачання, у використанні паливно-енергетичних ресурсів з систематичним перевищенням стандартизованих енергетичних рівнів та порушенні інших вимог щодо раціонального використання та ощадливого витрачання паливно-енергетичних ресурсів.

Колегією суддів встановлено, що предметом оскаржуваної постанови по даній справі є застосування до підприємства підвищеної плати за перевитрати електричної енергії внаслідок відхилення коефіцієнту реактивної потужності соsф = 0,96 від нормативного значення соsф = 0,97.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 786 затверджено Загальне положення про порядок нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів у суспільному виробництві, відповідно до п. 1 якого нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів у суспільному виробництві України здійснюється з метою раціонального використання та економії паливно-енергетичних ресурсів і є основою для застосування економічних санкцій за їх нераціональне використання та запровадження економічних механізмів стимулювання енергозбереження.

Нормування витрат ПЕР здійснюється відповідно до Положення, галузевих і регіональних методик нормування, інших нормативних документів з нормування витрат ПЕР (методик, положень, інструкцій, рекомендацій тощо), погоджених НАЕР (Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів).

Позивачем розроблено проекти з електропостачання торгових центрів «Амстор», які пройшли технічну експертизу органу Держінспекції з енергозбереження і погоджені нею з рекомендованим значенням соsф 0,96, який і підтримувався товариством.

Методикою обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року № 19, соsф 0,97 (tgф = 0,25) визначено як граничний коефіцієнт потужності.

Пунктом 3.8 вказаної Методики передбачено, що надбавка за недостатнє оснащення електричної мережі споживача засобами компенсації реактивної потужності визначається певною формулою. Надбавка починає діяти, якщо фактичний коефіцієнт потужності менший наведеного значення соsф.

Оплату за перетікання реактивної електроенергії товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» здійснювало на підставі договорів про постачання електричної енергії, укладених з електропередавальною організацією. На підставі цих же договорів товариство сплачувало надбавку за недостатній рівень компенсації реактивної потужності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що постанова Державної інспекції з енергозбереження про застосування економічних санкцій від 15 грудня 2009 року № 15-6/09-22-075 КП-67ЕС є неправомірною.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з енергозбереження на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року по справі № 2а-6488/10/0570 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року по справі № 2а-6488/10/0570 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09 липня 2010 року, в повному обсязі складена 14 липня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: С.В. Білак

ОСОБА_5