Справа № 22-а-20176/11
Суддя: Карнаух В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Справа № 22а-201 76/11 Головуючий в 1 інстанції
Категорія№ 10.3.2. ОСОБА_1А
Доповідач - Карнаух В. В.
ПОСТАНОВА Іменем України

22 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді -Карнаух В.В, суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.

розглянувши в письмовому провадженні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової допомоги до 5 травня, як інваліду війни, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив- визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу у перерахунку допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги інвалідам війни неправомірною;

стягнути з відповідача невиплачену суму на оздоровлення у розмірі 2970 грн. та щорічну разову допомогу до дня 5 травня за 2009 рік в розмірах, передбачених ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в сумі 3534 грн., а також просив зобов,язати відповідача в подальшому провадити нарахування відповідних соціальних витрат, керуючись чинним законодавством.

В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, у зв'язку з чим перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, а тому відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ йому передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п,яти мінімальних заробітних плат. Посилаючись на те, що відповідач у 2009 році не виплачував йому допомогу на оздоровлення у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Крім того, він є інвалідом 2 групи і має право на пільги , встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, тому

відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії і соціального захисту» має право на виплату щорічної разової допомоги до 5 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, яку відповідач нарахував не у повному обсязі.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: визнано неправомірною відмову відповідача у перерахунку допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги до 5 травня як інваліду війни .

Стягнено з відповідача на користь позивача недораховану суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у сумі 2970 грн. та недораховану суму щорічної одноразової допомоги як інваліду війни за 2009 рік у сумі 3534 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції через порушення ним матеріального та процесуального законодавства, просить її скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. Вважає, що Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради міста ОСОБА_3 не є належним відповідачем по справі, оскільки розпорядником коштів є головне управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації. Крім того, при ухваленні рішення суд не врахував положення постанови КМУ № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає розмір компенсації на оздоровлення в сумі 90, 00 грн.; відповідач вважає, що суд при вирішенні спору неправильно визначив розмір мінімальної заробітної плати.

Перевіривши законність та обгрунтованість постанови в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС, має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом 2-ї групи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у відповідності до положень ст.. 48 Закоті) України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС першої категорії у розмірі п,яти мінімальних заробітних плат, дійшов обгрунтованого висновку про те, що розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення має здійснюватися виходячи із розміру, визначено цим Законом.

Також позивач має статус інваліда війни і тому, відповідно до ст.. 13 Закон)' України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» -У 355 1-Х1 від 22.10.1993. має право отримання щорічної допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, розмір яких також

встановлюється Законами України «Про державний бюджет України» на . відповідний рік.

Постанова суду узгоджується з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007. № 6-рп/2007, яким визнано такими, що не відповідаю і ь Конституції України / є неконституційними положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік» в частині виплати компенсації': і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати / ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобольської катастрофи»/ та з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008. №10-рп/2008. /справа щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України/, згідно якого розтлумачено ст.. 95 Конституції України, яка в сукупності зі ст.. 38 Бюджетного Кодексу України визначає вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Держбюджет - встановлення тільки доходів та видатків на загальносуспільні потреби, а тому закон про Держбюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов,язків, пільг компенсації! і гарантій, передбачених іншими законами України. Конституція України не дає закону про «Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів, а тому положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» , визнані неконституційними.

Доводи Управління праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної у місті ОСОБА_3 ради про те , що, оскільки допомога на оздоровлення виплачена позивачу у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1996 р. №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562, а тому і немає підстав для її виплати в більшому розмірі, не відповідають вимогам законодавства. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення має здійснюватися виходячи із розміру, який визначено ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та щорічної допомоги до 5 травня - виходячи із розміру, визначеного ст.. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постановами КМУ.

В той же час, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. № 936 "Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що виплата таких компенсацій та допомог провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (п. 4 Порядку). Таким чином, доводи апелянта щодо неналежного відповідача є безпідставними.

Судом також правильно визнано неправомірною відмову відповідача щодо перерахування сум допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги як інваліду війни.

Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, колегія суддів вважає, що суд помилково зобов,язав Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради міста ОСОБА_3 сплатити позивачу конкретну суму 2970грн. недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення та 3534 грн. допомоги як інваліду війни.

Тому оскаржувану постанову суду в частині зобов,язання Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті раді' міста ОСОБА_3 про сплату позивачу 2970 грн. недоплаченої щорічної одноразової допомоги на оздоровлення і 3534 грн. допомоги як інваліду війни необхідно скасувати та увалити в цій частині нову постанову, якою зобов,язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради міста ОСОБА_3 перерахувати і виплатити ОСОБА_2 недораховані та недоплачені суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі п,яти мінімальних заробітних плат за 2009 рік та недораховану суму щорічної одноразової допомоги як інваліду війни за 2009 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, розміри яких відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік» становлять відповідно - 618 грн. та -498 грн.. з урахуванням виплат, які були проведені відповідачем за цей період.

В іншій частині постанову суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,205,207 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради міста ОСОБА_3 задовольнити частково. Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2010 року в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради міста ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 недораховану суму щорічної допомоги на оздоровлення за

2009 рік у слмі.2970 грн. та недораховану суму щорічної одноразової допомоги інвалідам війни за 2009 рік у сумі 3534 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

Зобов,язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради міста ОСОБА_3 провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до положень ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі п,яти мінімальних заробітних плат, а також щорічної одноразової допомоги як інваліду війни за 2009 рік відповідно до положень ст.. 13 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, розміри яких відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік» становлять відповідно - 618 грн. та -498 грн., з урахуванням виплат, які були проведені відповідачем за цей період.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може

бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня

набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: