Справа № 804/19115/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" серпня 2015 р. справа № 804/19115/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю представника позивача Васейко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Придніпровська залізниця"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року у справі №804/19115/14

за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця"

до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції

про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови,

та заяву Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про відмову від частини апеляційної скарги, -

встановив:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, просив:

- визнати дії старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловол В.О. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10000,00 грн. у виконавчому провадженні №43538413;

- визнати протиправною та скасувати постанову Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловол В.О. про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 000,00 грн. у виконавчому провадженні №43538413.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 06.11.2014 року з примусового виконання виконавчого листа №2/180/477/14 старший державний виконавець Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловол В.О. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством; підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позовних вимог.

Позивач посилається на те, що відсутні підстави для виконання виконавчого листа

№2/180/477/14 від 21.05.2014 року, оскільки ДП "Придніпровська залізниця" здійснила сплату боргу на виконання рішення суду у добровільному порядку в установлений державним виконавцем строк. Посилалися на те, що ним були вчинені дії на виконання судового рішення, що підтверджується платіжними дорученнями, відповідно до яких було сплачено суму моральної шкоди з відрахуванням податку. Крім того, звертає увагу на те, що діяли в межах наданої податкової консультації, відповідно до якої та відповідно до приписів п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України позивач є податковим агентом та несе обов'язок по відрахуванню сум податку на доходи фізичних осіб, від імені та за рахунок ОСОБА_3 з доходу, отриманого нею у вигляді моральної шкоди на підставі відповідного рішення суду.

Також позивач надіслав апеляційному суду заяву про часткову відмову від апеляційної скарги. В заяві позивач відповідно до ч.3 ст.193 КАС України просить закрити апеляційне провадження стосовно вимог позивача щодо визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції Біловола В.О. щодо невчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження №43538413.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 21.05.2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист №2/180/477/14 про стягнення з ДП "Придніпровська залізниця" на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 100 000 грн..

04.06.2014 року за постановою старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. відкрито виконавче провадження №43538413 з примусового виконання виконавчого листа №2/180/477/14, виданого 21.05.2014 р. Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП "Придніпровська залізниця" на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., при цьому, державним виконавцем встановлений строк для добровільного виконання до 10.06.2014 р. (а.с.15).

10.06.2014 року позивач за платіжними дорученнями №1684, №1683 перерахував на користь ОСОБА_3 на виконання судового рішення 83243,60 грн. та податок із суми моральної шкоди на користь державного казначейства - 16756,40 грн. (а.с.16).

Того ж дня, 10.06.2014 року за постановою державного виконавця було зупинено виконавче провадження у зв'язку з тим, що державним виконавцем було направлено до суду заяву про роз'яснення рішення суду до розгляду заяви по суті (а.с.24).

10.09.2014 року ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області було роз'яснено рішення суду про те, що стягнення з ДП "Придніпровська залізниця" на користь ОСОБА_3 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю ОСОБА_4, відбулося без утримання податку й інших обов'язкових платежів (а.с.25).

05.11.2014 р. державним виконавцем було прийнято постанову про поновлення виконавчого провадження №43538413 про стягнення з ДП "Придніпровська залізниця" на користь ОСОБА_3 100 000 грн. моральної шкоди на підставі ч.5 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.26).

06.11.2014р. державним виконавцем була прийнята постанова про стягнення з боржника виконавчого збору за вказаним виконавчим провадженням у розмірі 10 000 грн. згідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.27).

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийняте правомірно, оскільки відповідає положенням ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.2009 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.3.7.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

Між тим, як свідчать матеріали справи, на виконання судового рішення за виконавчим листом №2/180/477/14, виданим 21.05.2014 року, відповідачем жодних дій щодо примусового виконання не вчинялось.

Отже, колегія суддів вважає, що 06.11.2014 року старшим державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловол В.О. було протиправно прийнято оскаржену постанову про стягнення з боржника виконавчого збору з примусового виконання виконавчого листа №2/180/477/14, виходячи з суми 100 000 грн., оскільки частина суми, що підлягала стягненню, була добровільно сплачена позивачем.

Чинним податковим законодавством передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні, це передбачено п.п. "а" п.171.2 ст. 171 Податкового кодексу України.

Підпунктом "а" та "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Згідно п.п. 168.1.1 та п.п.168.1.2 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до п.п.164.2.14 ст.164 ПК України база оподаткування - дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що сума, яка стягується на відшкодування моральної шкоди за рішенням суду, не є базою оподаткування, проте, це не є предметом спору в цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем було надано строк для добровільного виконання рішення суду до 10.06.2014 року.

ДП "Придніпровська залізниця" 10 червня 2014 року перераховано на користь ОСОБА_3 за платіжними дорученнями №1683, №1684 моральну шкоду в сумі 83 243,60 грн. та податок із суми моральної шкоди на користь державного казначейства - 16756,40 грн. за виконавчим листом № 2/180/477/14.

В той же час, постановою від 10.06.2014 року відповідачем було зупинено виконавче провадження ВП №43538413 в останній день, встановлений для добровільного виконання виконавчого листа № 2/180/477/14 від 21.05.2014 року, у зв'язку із зверненням державного виконавця із заявою про роз'яснення судового рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 38 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

При цьому відповідно до ч.4 ст. 39 вказаного Закону протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що на час сплати боржником частково суми моральної шкоди державному виконавцю також не було зрозуміло, в якому саме розмірі має бути відшкодована моральна шкода відповідно до рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року по справі №180/388/14-ц 2/180/477/14.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області роз'яснено зміст рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року по справі №180/388/14-ц 2/180/477/14 в частині стягнення з ДП "Придніпровська залізниця", ОСОБА_5, солідарно, на користь ОСОБА_3 100 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю, таким чином, що вказана сума стягнута без утримання податку й інших обов'язкових платежів.

Частиною 5 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Відповідно до матеріалів справи ухвала Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року у справі, якою було роз'яснено рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05.03.2014 року, набрала законної сили.

Державним виконавцем 05 листопада 2014 року було поновлено виконавче провадження ВП № 43538413 та 06 листопада 2014 року було винесено оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору (а.с.26, 27). В той же час, доказів отримання позивачем постанови про поновлення виконавчого провадження матеріали справи не містять.

06.11.2014 року позивачем, за твердженням представника позивача Васейко М.Л. в судовому засіданні, сплачено за платіжним дорученням №15723 на виконання рішень суду про стягнення моральної шкоди внаслідок ДТП у м.Марганець 12.10.2010 р., в тому числі на користь ОСОБА_3 решту суми, що не спростовується відповідачем (а.с.88).

З огляду те, що ДП "Придніпровська залізниця" були вжиті заходи щодо добровільного виконання рішення суду у відповідності до наданої податкової консультації, виконавче провадження було зупинено у день, наданий для добровільної сплати суми боргу, і боржника не було повідомлено про поновлення виконавчого провадження, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність оскарженої постанови про стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів звертає увагу, що в позові відсутні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції Біловола В.О. щодо невчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження №43538413, тому розглядаючи апеляційну скаргу в межах позовних вимог, колегія суддів вважає, що відмова від апеляційної скарги в цій частині є безпідставною та ця заява не підлягає задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства, апеляційний суд,-

постановив:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про відмову від частини апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року у справі №804/19115/14 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. про стягнення з боржника виконавчого збору від 06 листопада 2014 року у виконавчому провадженні ВП №43538413.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун