Справа № 22-а-16100/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого; судді Воробйової Н.С.

судців: Коцюрби 0 П ; Голуб С А

розглянувши В Порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду иївської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

встановила:

В серпні 2009 р0Ку ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати щмову відповідача щод0 виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенси за віком, як дитині війни, неправомірною та зобовязати відповідача дшснити нарахування йому як дитині війни, державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпецити виплату з 01.01.2008 року, в судовому засіданні позовні вимоги точнила та просила суд визнати незаконною бездіяльність відповідача та провести вказані виплати за період сеРПцЯ-грудня 2008 року

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня рет9 року задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача у відмові провести перерахунок та виплату позивачці щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, зобов язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці недоплаченої як дитині шни щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період починаючи з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у Білоцерківському районі Київської області просить І скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, цю апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війНи пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ^ ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у Білоцерківському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 'нкту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України ро державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був кладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом країни "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку ітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, ідпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України ю державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів раїни".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку І про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати І пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України [«Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну Ів^діяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може 6уТи оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після на рання законної сили.

Головуючий:

Судді: