Справа № 524/1694/15-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 р.Справа № 524/1694/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т. Ш ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.06.2015р. по справі № 524/1694/15-а

за позовом ОСОБА_2

до управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці третя особа ПАТ "Кременчуцьке спеціалізоване підприємство № 410"

про визнання нечинним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці (надалі по тексту - відповідач), третя особа - ПАТ "Кременчуцьке спеціалізоване підприємство № 410", в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 09.04.2014р. відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці» № 429 від 12.08.2014 року;

- зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці призначити ОСОБА_2, з 09.04.2014 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахування виплаченої пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.06.2015р. зазначений позов задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 09.04.2014 року відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці» № 429 від 12.08.2014 року.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці призначити ОСОБА_2, з 09.04.2014 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахування виплаченої пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скарги, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1983р. № 637, п.п. 1.7, 4.2, 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005р. № 22-1, просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Виходячи з приписів ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 10.03.2004 року отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва. 25 лютого 2014 року йому виповнилося 55 років. Відповідно до записів в трудовій книжці він з 01.09.1974 року по 25.07.1977 року навчався в Кременчуцькому профтехучилищі № 19, а з 27.07.1977 року по 15.11.1977 рік працював в Полтавському СУ № 38 «Стальконструкція» електрозварювальником 3 розряду. З 12.02.1980 року по 08.07.1980 рік працював в Спеціалізованому ремонтно-будівельному тресті «Укрнафтохімрембуд» електрозварювальником 3-го розряду. 16.09.1980 року був прийнятий електрозварником третього розряду до Кременчуцького СУ-410 тресту «Южелектромонтаж». 01.05.1981 року йому присвоєно електрозварника четвертого розряду. 01.09.1987 року на підстави Постанови УК КПСС, СН СРСР та ВЦСПС № 1115 від 17.09.1986 року проведена перетарифікація і встановлено третій розряд електрозварника на МЗД. 22.09.1987 року позивач переведений на ділянку № 1 електрозварником третього розряду. 10.10.1988 року переведений на МЗД електрозварником четвертого розряду для виконання зварювальних робіт чорних та кольорових металів на монтажно-заготівельній ділянці і ділянці № 1, № 2. 02.01.1992 року на підставі ЄТКС присвоєно четвертий розряд електрозварника ручної зварки монтажно-заготівельної ділянки. З 05.08.1994 року правонаступником Кременчуцького СУ-410 треста «Южелектромонтаж» став філіал «СУ-410». 12.01.1996 року КФ «СУ-410» перейменовано в Кременчуцьке підприємство № 410 ВАТ «Южелектромонтаж». 3 29.01.2001 року КСП-410 ВАТ «Южелектромонтаж» перетворено в ЗАТ «КСП-410». 30.11.2005 року позивач звільнений у зв'язку з переводом до ТОВ «Компанія «ОСОБА_3». 01.12.2005 року прийнятий на постійну роботу до відокремленого підрозділу «Будлайн-Кременчук» на посаду електрозварювальника по 4 розряду ручного зварювання, а 03.07.2006 року звільнений за власним бажанням. З 04.07.2006 року по 20.05.2014 рік працював електрозварником 4 розряду в КП «Контакт PLUS».

Маючи відповідний спеціальний трудовий стаж, 09.04.2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного Фонду України у м. Кременчуці з заявою про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

12.08.2014 року рішенням управління Пенсійного Фонду України у м. Кременчуці № 429 йому відмовлено в переході на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 через відсутність необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Про дане рішення дізнався 10 листопада 2014 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності відмови відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, право на такий вид пенсії мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього, а саме: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з записами в трудовій книжці, в період з 27.07.1977 р. по 15.11.1977 p., з 12.02.1980 р. по 08.07.1980 p., з 16.09.1980 р. по 30.11.2005 p., з 01.12.2005 р. по 03.07.2006 p., з 04.07.2006 р. по 20.05.2014 р. позивач працював на різних підприємствах на посадах електрозварника 3 та 4 розрядів. які були чинні у період його роботи.

Так, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року N 1173 посада електрозварника віднесена до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, наявність атестації робочих місць за умовами праці не вимагалась, оскільки Порядок її проведення в Україні введено в дію з 1992 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442.

Посада електрозварника ручного зварювання також віднесена до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення", а також в подальшому затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162 та від 16.01.2003р. № 36.

Відповідно приписів статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, пунктом 1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 637 від 12.08.1993 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Записами в трудовій книжці позивача підтверджено, що він у зазначені періоди працював на посадах, віднесених до Списків № 2, які були чинні у відповідний період.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 уточнююча довідка надається для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важливими умовами праці тільки у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Трудова книжка позивача містить необхідні записи, які підтверджують його роботу на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Отже, уточнююча довідка підприємства не є необхідною для підтвердження того, що позивач працював на посаді, яка віднесена до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, посилання відповідача на неможливість зарахувати позивачу періоди роботи з 27.07.1977р. по 15.11.1977р., з 12.02.1980р. по 08.07.1980р., з 16.09.1980р. по 01.10.1987р. та з 01.10.1987р. по 30.11.2005р., у звязку з відсутністю уточнюючої довідки підприємства є необґрунтованими, оскільки така довідка необхідна лише у разі неможливості відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Також колегія суддів зазначає, що відповідачем необґрунтовано не враховано до пільгового стажу позивача період його навчання з 01.09.1974р. по 25.07.1977р. у професійно-технічному училищі № 19 м. Кременчука.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно із записами в трудовій книжці, позивач з 01.09.1974 року по 25.07.1977 року навчався в Кременчуцькому профтехучилищі № 19, а 27.07.1977 року прийнятий на роботу до Полтавського СУ № 38 «Стальконструкція» електрозварником по 3 розряду, тобто за набутою професією, а тому йому зараховується до пільгового стажу період навчання у професійно-технічному навчальному закладі.

За приписами ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" обовязковою умовою для виникнення права на пільгову пенсію є також атестація робочих місць.

Згідно з п. 2, п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. (п. 4.1, п. 4.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005р. №383).

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, атестація робочого місця позивача була проведена 14 березня 1994 року, що підтверджується копією Наказу № 10 від 14.03.1994р. «Про закінчення атестації робочих місць, маючих право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 27.07.1977р. по 15.11.1977р., з 12.02.1980р. по 08.07.1980р., з 16.09.1980р. по 01.10.1987р. та з 01.10.1987р. по 30.11.2005р., працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 та його робоче місце було атестоване, отже зазначені періоди роботи повинні зараховуватися до пільгового стажу. Також до пільгового стажу зараховується час навчання позивача у професійно-технічному училищі.

Враховуючи викладене, висновки відповідача про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком, є необґрунтованими.

Отже, враховуючи, що на день звернення за призначенням пенсії позивач мав загальний стаж роботи більше 25 років, пільговий стаж за Списком № 2 не менше 12 років 6 місяців, досяг 55-річного віку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач набув право на призначення пенсії за віком відповідно до п. «б» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи викладене, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.06.2015р. по справі № 524/1694/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 14.09.2015 р.