Справа № 816/825/15-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 р. Справа № 816/825/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Перцової Т.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Нафтогаз" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 816/825/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Нафтогаз"

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Нафтогаз", звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від від 02.12.2014 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 75287,50 грн., з яких: 60230,00 грн. за основним платежем, 15057,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Нафтогаз", не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 р. та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ТОВ "Альянс-Нафтогаз" зареєстровано у якості юридичної особи з 21.10.2003 року та перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві (1 том а.с. 12).

Державною податковою інспекцією у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 02 грудня 20141 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 75287,50 грн, з яких: за основним платежем - 60230,00 грн, 15057,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, що винесено за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Альянс-Нафтогаз" щодо дотримання вимог податкового законодавства з контрагентами за травень, червень 2014 року, оформленої актом від 18 листопада 2014 року №6772/16-01-22-02/32689777.

Не погоджуючись з цим рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та з того, що висновки податкового органу викладені в акті перевірки є правомірними, податковим органом дотримано всіх передбачених чинним податковим законодавством України вимог.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали порушення податкового законодавства, що на думку податкового органу, допущені позивачем під час здійснення господарських операцій між ТОВ "Альянс-Нафтогаз" та ТОВ "Голден Деррік".

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (в редакції, чинній у період, що перевірявся) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності з дотриманням п. 198.6 статті 198 та п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, визначенні вказаною нормою.

Пункт 201.5 статті 201 Податкового кодексу України встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 182 цього Кодексу.

Статтею першою Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ "Голден Дерік" (підрядник) 15.04.2014 року укладено договір підряду на виконання робіт з капітального ремонту свердловини № 400 Більського НГКР, яким підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, з використанням виробничих ресурсів підрядника, матеріалів підрядника, використовуючи працю персоналу підрядника, на свій ризик виконати за завданням замовника роботи з капітального ремонту свердловини №400 Більського НГКР в строки, визначені планом робіт, в порядку і на умовах, визначених даним договором, та передати результати робіт замовнику.

Як на підставу нереальності здійснення господарських операцій податковим органом в акті перевірки вказано, що позивачем до перевірки не надано дод. №1 до вищевказаного договору та акти прийому - передачі свердловини № 400 Більського НГКР від ТЗОВ "Альянс - Нафтогаз" до ТОВ "Голден Дерік".

Судова колегія з вищевказаним висновком відповідача не погоджується з огляду на наступне.

Датою початку виконання робіт за договором є дата передачі замовником підряду майданчику свердловини (пункт 2.4 Договору). Із змісту пунктів 4.7-4.10 Договору встановлено, що передача майданчика свердловини оформлюється двостороннім актом прийому-передачі. Після закінчення кожного етапу робіт Підрядник надає Замовнику проміжні акти приймання-передачі робіт. Після виконання робіт в повному обсязі Сторони підписують акт приймання-передачі виконаних робіт. Згідно пункту 5.4 договору підрядник зобов'язаний, зокрема, надавати щоденні рапорти про хід виконання робіт, щомісячно проміжні акти приймання-передачі виконаних робіт.

Невід'ємною частинами договору є додаток №1 "План робіт у свердловині 400 Більського НГКР" та Додаток №2 "Протокол погодження договірної ціни" (пункт 14.1 Договору).

На підтвердження вартості робіт позивачем надано додатки №№1, 2 до договору (1 том а.с. 75, 77-78), на підтвердження правомірності формування податкового кредиту по податку на додану вартість у розмірі 60000,00 грн. позивачем надано акт виконаних робіт №1 від 15.04.2014 (1 том а.с. 76), виписку по особовому рахунку (1 том а.с. 117-129).

Згідно плану робіт по капітальному ремонту свердловини № 400 Більського НГКР, містяться вимоги про оформлення по акту передачі свердловини на час проведення робіт, відведення земельної ділянки, складання актів стосовно готовності для проведення капітального ремонту на свердловині.

Також, підтверджуючи правомірність віднесення вартості отриманих послуг від контрагента до складу податкового кредиту з ПДВ у розмірі 60000,00 грн. позивачем надано податкову накладну №18 від 26.05.2014 із змісту якої встановлено, що податкову накладну видано щодо виконання робіт по капітальному ремонту свердловини №400 Більського НГКР згідно договору підряду від 15.04.2014 (1 том а.с. 150).

Тобто, судовим розглядом встановлено, що на підтвердження вказаного договору позивачем надано необхідні первинні документи, а саме: додатки №№1, 2 до договору , протокол погодженої договірної ціни, акт №1 здачі приймання виконаних робіт по свердловині №400 Більського НГКР за травень 2014 року, план робіт по капітальному ремонту свердловини № 400 Більського НГКР, розпорядження, акт опресування фонтанної арматури, виписку по особовому рахунку, податкову накладну, що підтверджує фактичне виконання умов договору.

Також, між позивачем (замовник) та ТОВ "Голден Дерік" (підрядник) 12.02.2013 року укладено договір на виконання робіт №10-СТ, яким підрядник приймає на себе обов'язки по виконанню робіт по цементуванню обсадних колон, установці цементних мостів, завезенню на об'єкти цементу та домішок до нього, приготуванню цементних сумішей, приготуванню в агрегатах рідини для змішування цементу, підрядник виділяє техніку для виконання робіт опресування колон, маніфольдів, бурильних, обсадних та насосно-компресорних труб, противовикидного обладнання, фонтанних арматур, викидних ліній, газосепараторів, перфораторних засувок, лубрикаторів; установки ванн для ліквідації ускладнень та аварій; освоєння та затискування свердловин; перекачування рідини та розчинів; цементування водних свердловин; цементування кондуктора, технологічної та експлуатаційної колони, а замовник зобов'язався подавати заявки на проведення робіт підряднику до 10 години передуючого роботам дня у письмовому вигляді або факсом з послідуючою передачею у письмовому вигляді.

В акті перевірки податковим органом зазначено, що позивачем не було надано на підтвердження отримання робіт за договором підряду №10-СТ додатку №2 до договору №10-СТ від 12.02.2013, крім того, договором не зазначено об'єкт, на якому будуть виконуватись роботи та місце його розташування. А тому, що за договором №10-СТ від 12.02.2013 фактично роботи виконані в травні 2014 року, в той час, як дата складання договору 12.02.2013 року, та терміном дії до 31.12.2013 р. Для перевірки не надано будь-яких документів, що підтверджують про пролонгацію даного Договору, що унеможливлює встановити підстави, умови та обсяги виконання робіт на свердловинах №160, №162, №170 Більського НГКР в травні 2014 року. Надані для перевірки документи (договори, додатки до та, акти виконаних робіт, контрольні листи) не містять посилання на нормативний документ (ДСТУ БД 1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", тощо) у відповідності до якого були проведені розрахунки вартості послуг. Таким чином контролюючий орган дійшов висновку, що перевіркою неможливо встановити правильність формування вартості послуг. До акту №64 за травень 2014 р. надано довідку про підтвердження роботи автотранспорту при почасовій оплаті із зазначенням автомобіля Камаз 43101 ВІ0935АТ, а в калькуляції вартості роботи автотранспорту та спец механізмів (додаток 1 до договору 1-АТ від 31.03.2014 р.) зазначено лише марку автомобіля, що унеможливлює встановити відповідність між зазначеними документами (довідкою та калькуляцією) та правильність визначення вартості послуги автотранспортом.

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження вартості роботи спецтехніки позивачем надано додатки №№1, 2 до договору (1 том а.с. 81, 85-89), на підтвердження правомірності формування податкового кредиту по податку на додану вартість у розмірі 230,00 грн. позивачем надано акти виконаних робіт за травень 2014 року №№52, 56, 58, 60, 61, 62, 63, 65, 67 (1 том а.с. 42, 90-98), виписку по особовому рахунку (1 том а.с. 117-129).

Підтверджуючи правомірність віднесення вартості отриманих послуг від контрагента до складу податкового кредиту з ПДВ у розмірі 230,00 грн. позивачем надано податкову накладну №10 від 19.05.2014 із змісту якої встановлено, що податкову накладну видано щодо виконання робіт по закачці хімічного розчину в свердловини №162, 170 Більського НГКР згідно акта №61 (1 том а.с. 139).

Судовим розглядом встановлено, що позивачем на підтвердження вказаного договору надано вартість роботи спецтехніки, акти виконаних робіт, виписку по особовому рахунку, податкові накладні, які містяться в матеріалах справи та підтверджують реальність господарських операцій.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивачем, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість до податкового кредиту, визначену актом перевірки за спірний період.

Таким чином, сукупність наданих представником позивача документів дають достатні підстави дійти висновку про фактичне виконання умов договорів із спірним контрагентом, окрім того, зі змісту первинних документів, долучених до матеріалів, в діяльності позивача та його контрагента наявні розумні економічні та організаційно-адміністративні причини для укладання договору, а також наявні чинники, з якими закон пов'язує можливість формування позивачем податкового кредиту за спірними операціями, зокрема, витрати позивача за цим договором повною мірою пов'язані з його господарською діяльністю.

Суд, проаналізувавши фактичні обставини та матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, не знайшов у діях платника податків (позивача) порушень тих норм законів, на які посилається відповідач, і прийшов до висновку, що твердження контролюючого органу про наявність таких порушень ґрунтуються на його припущеннях та належним чином не доведені, доводи відповідача протирічать вимогам закону та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Колегія суддів зазначає, що фактичне здійснення господарських операцій між ТОВ "Альянс-Нафтогаз" та ТОВ "Голден Дерік", які призвели до реальних змін майнового стану ТОВ " Альянс-Нафтогаз", підтверджено переліченими первинними документами та обліковими документами бухгалтерського та податкового обліку.

З огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла до висновку, що господарські операції позивача із контрагентом у перевірений період мали реальний характер, були фактично виконані, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, відповідачем невірно застосовані норми Податкового кодексу України, а тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтуються на вимогах Податкового кодексу України.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

У відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст.202 КАС України невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нового рішення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм процесуального та матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Нафтогаз" задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 816/825/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Нафтогаз" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 02.12.2014року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Перцова Т.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 31.08.2015 р.