Справа № 22-а-3437/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-3437/11 Головуючий у І інстанції Федорова Т.П.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 63 27.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів: Савченка С.І., Іванової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсій особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1 та зобов»язання провести перерахунок і виплату пенсій,

встановила:

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суду з позовом про проведення перерахунку та виплату раніше призначеної державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, які передбачені ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом першої групи з 05 грудня 2003 року внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просив суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобов»язати відповідача провести перерахунок і виплату з 01 січня 2008 року державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж десять мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2009 року позов задоволено частково, визнано дії відповідача неправомірними та зобовязано відповідача провести з 22 травня 2008 року перерахунок та виплату позивачу з урахуванням раніше здійснених виплат державної пенсії як інваліду першої групи в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом першої групи з 05 грудня 2003 року внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ у м. Білій Церкві Київської області і отримує пенсію по інвалідності першої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанова суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200, 205-206 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2009 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді