Справа № 357/17706/14-А
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.05.15р. у справі №357/17706/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.05.15р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку та виплати пенсії та надбавки; зобов'язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу відповідно до ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком та надбавки дитині війни у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 28.05.14р. по 02.08.14р. включно, та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального права та винести нову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи вимоги пункту третього частини першої статті 1832 КАС України, розгляд апеляційної скарги було проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що позивач є дитиною війни, проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, є потерпілою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, отримує пенсію та не працює.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у відповідній редакції, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008р. від 22 травня 2008 року, далі по тексту - Закон № 2195-ІV) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у відповідній редакції, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008р. від 22 травня 2008 року, далі по тексту - Закон № 796-ХІІ) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом статті 51 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 39 вказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Проте, всупереч статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ та ст. 6 Закону Закон № 2195-ІV позивачу додаткова пенсія, підвищення до пенсії та щомісячна держана соціальна допомога виплачувалась відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України.

Між тим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру додаткової пенсії та підвищення до пенсії застосуванню підлягають статті 39, 51 Закону № 796-ХІІ та при визначенні розміру щомісячної держаної соціальної допомоги застосуванню підлягає ст. 6 Закону Закон № 2195-ІV, а не Постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Разом з тим, Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було доповнено п. 67, згідно якого виплата коштів, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2014 року проводиться у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік лише 31 липня 2014 року. Редакція набрала законної сили 03.08.14р.

Таким чином, у період з 01 січня по 03 серпня 2014 року правове регулювання правовідносин щодо виплати додаткової пенсії, підвищення до пенсії та щомісячної держаної соціальної допомоги дитині війни особам, іншими законами, окрім Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - не здійснювалося.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, починаючи з 28.05.14р. по 02.08.14р.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.05.15р. у справі №357/17706/14-а - залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.05.15р. у справі №357/17706/14-а - без змін.

Дана ухвала, відповідно до ч. 10 ст. 1832, ст. 254 КАС України, є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.