Справа № 826/10004/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року № 826/10004/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11.03.15 р. № та повернути надмірно сплачений податок у розмірі 2243, 44 грн.

Позивач - ОСОБА_1 вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати з таких підстав.

Згідно з довідкою Відділу обліку та розподілу житлової площі Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.10.13 р. №1325 позивач разом з членами своєї сім'ї у кількості двох осіб перебувала на квартирному обліку з 26.04.04 р. та була внесена до реєстру громадян, які приймають участь у програмі "Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов" згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.12 р. №343, що підтверджується довідкою Іпотечного центру в м. Києві та Київській області від 20.05.15 р. №1532.

10.12.13 р. між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" укладено договір купівлі-продажу майнових прав №85/М3-297і, згідно умов якого продавець передає, а покупець приймає у власність майнові права на квартиру №297 у житловому будинку (будівельна адреса: житловий будинок АДРЕСА_1.

19.12.13 р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним банком "Укргазбанк" укладено кредитний договір №237/12/2013/0070, згідно умов якого кредит надається на придбання майнових прав на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1

У зв'язку з введенням будинку в експлуатацію та реєстрацію прав власності на предмет іпотеки, 08.07.14 р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним банком "Укргазбанк" укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 19.12.13 р. №237/12/2013/0070, а також договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно без оформлення заставної.

Також 19.12.13 р. між Публічним акціонерним банком "Укргазбанк" та Іпотечним центром у м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та ОСОБА_1 укладено договір №705к про надання часткової компенсації процентів, згідно якого позивачу відшкодовується частина процентів за кредитом.

За таких обставин позивач зазначає, що має право відповідно до пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 Податкового кодексу України включити до податкової знижки фактично здійснені протягом звітного податкового року витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами.

Згідно пп. 14.1.170 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб'єктами господарювання, є документально підтвердженою сумою витрат у вигляді заробітної плати.

Позивач зазначає, що до вказаних витрат відноситься і сума обов'язкового першого внеску позичальника, сплаченого позивачем платіжним дорученням від 11.12.13 р. №1.

З врахуванням викладеного позивач вважає помилковим висновок камеральної перевірки та протиправним прийняте на підставі перевірки оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві пояснень на позов не надав, представника до судового засідання не скерував.

Згідно змісту акту перевірки від 03.02.15 р. відповідач вважає, що згідно наданих позивачем документів вона має право включити до податкової знижки за наслідками податкового року суму процентів, фактично сплачених за користування іпотечним житловим кредитом, в порядку ст. 175 Податкового кодексу України, за наслідками звітного податкового року, у якому збудований об'єкт житлової іпотеки переходить у власність платника податку та починає використовуватись як основне місце проживання, тоді як позивача зареєстровано у новозбудованому житлі з 09.08.14 р. Тобто, право на податкову знижку виникає з 2014 р.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 05.12.14 р. подала до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 р. з додатком №6 "Перелік витрат, що включаються до складу податкової знижки згідно зі ст. 166 розділу IV Податкового кодексу України" (реєстраційний номер ).

Платником задекларовано сукупний дохід в розмірі 15496, 7 грн., витрати у розмірі 14938, 22 грн., визначено податок, що підлягає поверненню з бюджету, у розмірі 2 243, 44 грн.

На підставі п. 20.1.4 ст. 20, ст. 76, 176, п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України податковим органом проведено камеральну перевірку вказаної податкової декларації, про що складено акт від 03.02.15 р. №646/26-52-17-04/.

Камеральною перевіркою встановлено, що сума податку на доходи фізичних осіб, зазначена платником у податковій декларації, є більшою, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, що призвело до завищення суми податку, що підлягає поверненню до бюджету на 2 243, 44 грн.

За результатами перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.03.15 р. №, згідно якого ОСОБА_1 донараховано 2 243, 44 грн. податку на доходи фізичних осіб за порушення пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України.

Згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Перевірка Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкової декларації ОСОБА_1 про майновий стан і доходи за 2013 р. з додатком №6 "Перелік витрат, що включаються до складу податкової знижки згідно зі ст. 166 розділу IV Податкового кодексу України", про що складено акт від 03.02.15 р. №646/26-52-17-04/, проведена правомірно в порядку ст. 76 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 166.1.1, 166.1.2 п. 166.1 ст. 166 Податкового кодексу України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

Підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

Згідно пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати: суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

Згідно пп. 14.1.170 п. 14.1 ст. 170 Податкового кодексу України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб'єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.

В даному випадку ОСОБА_1 у поданій 05.12.14 р. до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 р. з додатком №6 "Перелік витрат, що включаються до складу податкової знижки згідно зі ст. 166 розділу IV Податкового кодексу України" (реєстраційний номер ) задекларовано податок, що підлягає поверненню з бюджету (податкову знижку), у розмірі 2 243, 44 грн., що становить частину першого внеску за договором №85/М3-297і купівлі-продажу майнових прав від 10.12.13 р. (платіжне доручення від 11.12.13 р. №1 на суму 91 287, 5 грн.).

Згідно наявних у справі матеріалів позивача внесено до реєстру громадян, які приймають участь у програмі "Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов" згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.12 р. №343, що підтверджується довідкою Іпотечного центру в м. Києві та Київській області від 20.05.15 р. №1532.

Поняття доступного житла також визначено п. 4 ст. 4 Закону України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", згідно якого доступне житло - збудовані і ті, що будуються за державної підтримки, житлові будинки (комплекси) та квартири.

Тобто, позивач є учасником бюджетної програми по забезпеченню громадян доступним житлом, і, відповідно, має право на податкову знижку у вигляді суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

Перший внесок за договором №85/М3-297і купівлі-продажу майнових прав від 10.12.13 р., сплачений позивачем платіжним дорученням від 11.12.13 р. №1 на суму 91 287, 5 грн., відноситься до таких витрат.

Згідно пп. 166.4.2 п. 166.2 ст. 166 Податкового кодексу України загальна сума податкової знижки, нарахована платнику податку в звітному податковому році, не може перевищувати суми річного загального оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого як заробітна плата, зменшена з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу.

Згідно довідки від 18.05.15 р. ПАТ "Київенерго" податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік у сумі 2 243, 44 грн. утримано з нарахованої позивачу заробітної плати роботодавцем (податковим агентом) відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Суд не може погодитися з висновком акту перевірки про застосування до позивача ст. 175 Податкового кодексу України, що визначає право включити до податкової знижки частину суми процентів за користування іпотечним житловим кредитом, наданим позичальнику в національній або іноземній валютах, фактично сплачених протягом звітного податкового року.

Право платника включити до податкової знижки частину суми процентів не позбавляє його права скористатися податковою знижкою в порядку пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України, яка передбачає включення до податкової знижки суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла.

Податковий кодекс України подібних обмежень не містить, і вказані два види податкової знижки (видатки на придбання житла та проценти за кредитом) є окремими видами витрат, на які поширюється податкова знижка.

Та обставина, що позивача внесено до реєстру громадян, які приймають участь у програмі "Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов" згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.12 р. №343, не означає відсутність у позивача права на податкову знижку згідно пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 4.1.4 п. 4.1 ст.4, п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

В даному випадку податковим органом здійснено таке тлумачення податкової норми, згідно якого встановлено обмеження, не передбачене податковим законодавством, не на користь платника податків.

У випадку виникнення у податкового органу сумнівів щодо співвідношення ст. 175 та пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України, перевага має надаватися тому тлумаченню, яке прийнято на користь платника податків.

Разом з тим, враховуючи сплату позивачем податку у розмірі 2 243, 44 грн., з урахуванням обставин встановлених судом, сплачені кошти підлягають поверненню.

За таких обставин у суду є підстави для висновку про порушення податковим органом вимог законодавства під час прийняття одержуваного рішення, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Окремо суд зазначає, що згідно п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (1095 днів), платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно, позивачем строк позовної давності не пропущено, і підстави для вирішення питання про визнання причин його пропуску поважними відсутні.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11.03.15 р. №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1) суму надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік у розмірі 2 243 (дві тисячі двісті сорок три) грн. 44 коп.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1) 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева