Справа № 754/10420/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
30 вересня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої судді: Старової Н.Е.,
суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про: визнання неправомірною відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах протиправною; зобов`язання призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з 11.02.2015 року.
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 11.08.2015 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, що підтверджується копією посвідчення, виданого Київською міською державною адміністрацією 07.02.2013 року (а.с.6), та приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 04.10.1986 року по 20.10.1986 року, по місцю роботи згідно наказу №174 від 04.10.1986.
По відомостям у розрахунковому листку: 10.12.1986 року №6303, 10.11.1986 року №6303 виплачена заробітна плата в сумі 397,32 крб. з урахуванням коефіцієнтів 2, 3, 4 відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7.
11.02.2015 року ОСОБА_1 після досягнення 51 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на підставі ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ.
Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі міста Києва листом №1488/09/С-99 від 23.02.2015 року відмовило в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю в наданих позивачем документах для призначення пенсії довідки форми №122 та первинних документів, на підставі яких вона видається (а.с.10).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено перерахунок пенсії чорнобильцям, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Згідно приписів п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до заяви про перерахунок пенсії додається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону №796-ХІІ).
Відповідно до ст.15 Закону №796-ХІІ, довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період надаються підприємствами, установами та організаціями за основним місцем роботи працівників або їх правонаступниками.
Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію Законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
За інформацією Державного агентства України з управління зоною відчуження, поняття "зона підвищеної радіації" законодавчо не визначено, а застосовувалось деякими командирами військових частин для всієї території 30-км зони Чорнобильської АЕС (зони відселення).
Зони небезпеки визначались відповідно до радіаційної ситуації в місцях виконання робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за показниками потужності експозиційної дози. Держкомгідромету СРСР було доручено двічі на місяць станом на 1 та 15 числа забезпечувати Урядову комісію інформацією про радіаційну ситуацію на зазначених територіях.
Рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих об`єктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією (від 07.08.1986 №87, від 19.08.1986 №108, від 18.09.1986 №173, від 05.01.1987 №339).

Згідно ч.1, 4 ст.15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами; видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Як видно з матеріалів справи, позивачем надано вищезазначену довідку, а також надано копію пропуску за №034607 до м. Чорнобиль на право в`їзду в закриту зону на ім`я позивача строком дії до 31.12.1986 року. Колегія суддів зауважує, що документи видано відповідно до положень ч.1, 4 ст.15 Закону №796-ХІІ.

Крім того, відповідно до витягу із протоколу №56 засідання тимчасової комісії для перевірки правильності видачі посвідчень "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" ОСОБА_1 підтверджено правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем надано документи, які підтверджують статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та факт знаходження в зоні ЧАЕС при виконанні трудових обов`язків в період з 04.10.1986 року по 20.10.1986 року, що дає право останньому на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Проаналізувавши наведені норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги до органу Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими, та засновані на нормах права, а рішення про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах є протиправним.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано доказів правомірності відмови у призначенні пенсії позивачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними положеннями закону.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 11.08.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 11.08.2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.