Справа № 813/6264/13-а
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Справа № 876/8493/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну Головного управління Міндоходів у Львівській області, Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2015р. по справі № 813/6264/13-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства доходів у Львівській області, Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Міністерства доходів у Львівській області (далі - ГУ Міндоходів у Львівській області), Державної податкової служби у Львівській області (далі - ДПС у Львівській області), в якому з урахуванням уточнень до позовних вимог від 16.10.2013р., від 25.05.2015р. та від 06.07.2015р. просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови комісії з проведення реорганізації ДПС у Львівській області №161-0 від 04.07.2013р. "Про звільнення", яким ОСОБА_1 звільнено з займаної посади, у зв'язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності працівників на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України);

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу спеціальних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Львівській області;

- стягнути у користь ОСОБА_1 з ГУ ДФС у Львівській області середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 20.05.2015р. на підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд допустив заміну відповідача у справі ДПС у Львівській області його правонаступником Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2015р., адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Голови комісії з проведення реорганізації ДПС у Львівській області №161-0 від 04.07.2013р. "Про звільнення" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу спеціальних перевірок управління податкового контролю ДПС у Львівській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу спеціальних перевірок управління податкового та митного аудиту Головного управління ДФС у Львівській області з 09.07.2013р. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 09.07.2013р. по 22.07.2015р. в розмірі 42270 (сорок дві тисячі двісті сімдесят)грн. 64коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Постанову суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 1053 (тисяча п'ятдесят три)грн. 53коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допущено до негайного виконання.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідачі Головне управління Міндоходів у Львівській області, Головне управління ДФС у Львівській області оскаржили її в апеляційному порядку та просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянти свої вимоги мотивують тим, що судом 1 інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, висновки суду вважає необґрунтованими з підстав викладених в апеляційній скарзі, та порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянти зазначають, що постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013р. за № 229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" реорганізовано шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міндоходів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби. Відділ спеціальних перевірок ДПС складав 7 штатних одиниць, а відділ спеціальних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів складає 5 штатних одиниць. Позивача 07.05.2013р. попереджено про наступне вивільнення із займаної посади, а 19.06.2013р. йому запропонували посаду головного державного інспектора відділу інформаційно-аналітичних систем управління ІТ та обліку платників на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника, від якої позивач відмовився. Наказом ДПС у Львівській області від 04.07.2013р. № 161-о позивача звільнено з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу спеціальних перевірок управління податкового контролю ДПС у зв'язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності за п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Відповідач зазначає, що у позивача низька продуктивність праці, так як за період з 22.11.2012р. по 08.07.2013р, він 127 днів був відсутній на робочому місці, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (55%). Вважає, що позивача правомірно звільнено з займаної посади.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та стверджується матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1 перебував на державній службі з 15.11.1995р., що підтверджується записом №15 у трудовій книжці НОМЕР_1. Присяга державного службовця прийнята позивачем 16.12.1995р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. №229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" реорганізовано шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міндоходів територіальні органи Державної податкової служби України та Державної митної служби України, наказом ДПС України №11 від 26.04.2013р. "Про реорганізацію ДПС в окремих областях, м.Києві та м.Севастополі, Центрального офісу" розпочато реорганізацію державних податкових служб в окремих областях, м.Києві та м.Севастополі, Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговуванням великих платників податків ДПС.

Згідно з Тимчасовим штатним розписом на 2013 рік ГУ Міндоходів у Львівській області, у відділі спеціальних перевірок управління податкового та митного аудиту передбачено 5 штатних одиниць. Штатним розписом на 2013 рік Державної податкової служби у Львівській області у відділі спеціальних перевірок передбачено 7 штатних одиниць, тобто відбулось скорочення чисельності на 2 одиниці.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. №229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів", наказу ДПС України від 26.04.2013р. №11 "Про реорганізацію ДПС в окремих областях, м.Києві та м.Севастополі, Центрального офісу", наказів Міністерства доходів і зборів України від 26.04.2013р. №80 "Про затвердження чисельності працівників територіальних органів Міндоходів", від 26.04.2013р. №81 "Про затвердження тимчасових типових структур територіальних органів Міндоходів" та у зв'язку із реорганізацією і скороченням штатної чисельності 07.05.2013р. головного державного податкового ревізора-інспектора відділу спеціальних перевірок управління податкового контролю ДПС у Львівській області ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення із займаної посади з 08.07.2013р. згідно з п.1 ст. 40 КЗпП Україні.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці.

Судом встановлено, що позивача під розписку попереджено про наступне звільнення із займаної посади з додержанням строків, передбачених ст.49-2КЗпП України, про що свідчить його підпис на листі з попередженням із зазначенням дати попередження - 07.05.2013 року.

Частиною 3 статті 49-2 КЗпП України передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, продовжується у наведеній нормі, працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Також судом взято до уваги, що і Тимчасовим штатним розписом на 2013 рік ГУ Міндоходів у Львівській області і Штатним розписом на 2013 рік ДПС у Львівській області у відділі спеціальних перевірок передбачено 4 посади головних державних ревізорів-інспекторів, тобто посада, яку займав позивач до звільнення, збереглася.

Як видно з матеріалів , що в управлінні податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області після реорганізації працюють 4 головні державні ревізори-інспектори:

1) ОСОБА_3 (вища освіта, стаж роботи в інших органах податкової служби України з 16.05.2011р. до 05.12.2012р., безперервний стаж на підприємстві - 0р. 7міс. 2 д.);

2) ОСОБА_4 (вища освіта; безперервний стаж на підприємстві - 13р. 8міс. 3д.; час перебування у відпустці з 26.06.2012р. по 25.06.2013р.);

3) ОСОБА_5 (вища освіта; стаж роботи в інших органах податкової служби України з 15.04.1993р. по 26.09.1994р.; безперервний стаж на підприємстві - 14р. 2міс. 4д.; почесна грамота ДПА у Львівській області (2011р.); час перебування у відпустці з 22.03.2013р. по 24.03.2013р., з 18.04.2013р. по 21.04.2013р.);

4) ОСОБА_6 (вища освіта; стаж роботи в інших органах податкової служби України з 22.11.1995р. по 13.05.1999р.; безперервний стаж на підприємстві - 3р. 6міс. 08д.; подяка ДПІ у Франківському районі м. Львова (2002); відсутність у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності з 05.03.2013р. по 07.03.2013р.).

Згідно з п.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що у позивача ОСОБА_1 більш висока кваліфікація праці, ніж в осіб, яким запропоновано посаду головного державного ревізора-інспектора в управлінні податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області, а саме в ОСОБА_3 та ОСОБА_6

З інформації, наданої відповідачем, вбачається, що позивач ОСОБА_1 має 3 вищих освіти, стаж роботи в інших органах податкової служби України з 15.11.1995р. по 05.09.2006р.; безперервний стаж на підприємстві - 6р. 10міс. 02д.; має подяку Дрогобицької ДПА (1997р.) та подяку ДПА у Львівській області (2004р.). Час перебування позивача у відпустці з 25.06.2013р. по 04.07.2013р.; відсутність у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності 27.12.2012р. по 12.12.2012р., з 13.12.2012р. по 11.01.2013р., з 12.01.2013р. по 21.02.2013р., з 22.02.2013р. по 25.02.2013р., з 28.02.2013р. по 22.03.2013р., з 23.03.2013р. по 16.04.2013р., з 11.06.2013р. по 21.06.2013р., що підтверджується листками тимчасової непрацездатності.

З огляду на тривале перебування позивача у відпустці, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (127 днів, 55% від загальної кількості календарних днів), відповідач дійшов висновку про низьку продуктивність праці позивача та, відповідно, про відсутність у нього переважного права на залишення на роботі.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1 ст.42 КЗпП України переважним правом на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці мають працівники не лише з більшою продуктивністю праці, але і з більш високою кваліфікацією. Свідченням високої кваліфікації працівника є наявність відповідної освіти, здобуття післядипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, заохочень, тривалого стажу роботи тощо.

Як встановлено судом , що позивач на відміну від працівників, яким запропонована посада головних державних ревізорів-інспекторів в управлінні податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області єдиний з-поміж аналізованого кола осіб проходив підвищення кваліфікації у 2002 році.

Також суд першої інстанції вірно звертає увагу і на тривалий стаж роботи позивача, як у податкових органах (з 1995 року), так і безперервний стаж роботи у ДПС у Львівській області (6р. 10міс. 2 д.). , який є значно більшим у порівнянні з ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Також судом першої інстанції вірно враховано те, що до позивача, на відміну від працівників, яким запропонована посада головних державних ревізорів-інспекторів в управлінні податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області, застосовано 2 заохочення, а саме подяка Дрогобицької ДПА (1997р.) та подяка ДПА у Львівській області (2004р.). Натомість, до головних державних ревізорів-інспекторів в управлінні податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області ОСОБА_6, ОСОБА_5 застосовувалось лише по одному заохоченню, а в головних державних ревізорів-інспекторів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заохочення відсутні.

Матеріалами справи також стверджується ,що відповідач не обґрунтував переведення працівника з іншого відділу, а саме з відділу моніторингу грошових операцій (ОСОБА_8.), а також переведення працівника з нижчої посади (старший державний податковий ревізор-інспектор) на вищу посаду (головний державний ревізор-інспектор) в межах того ж відділу спеціальних перевірок (ОСОБА_4.).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у позивача більш висока кваліфікація праці, ніж в осіб, яким запропоновано посаду головного державного ревізора-інспектора в управлінні податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області, а саме в ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що при оцінці продуктивності праці особи недостатньо аналізувати виключно тривалість перебування у відпустці, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю про що наголошував відповідач.

Також з матеріалів справи не вбачається, що відповідач подав суду докази які б підтверджували дослідження ним продуктивності праці позивача в порівнянні з іншими працівниками, яким пропонувалась робота у відділі спеціальних перевірок.

З огляду на наведене, відповідач безпідставно дійшов висновку про те, що у позивача відсутнє переважне право на залишення на роботі та не запропонував йому посаду головного державного ревізора-інспектора у відділі спеціальних перевірок в управлінні податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Львівській області.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи апелянтів про те, що відповідач виконав свій обов'язок з пропозиції позивачу іншої роботи на тому ж підприємстві, в установі, організації, а саме посади головного державного інспектора відділу інформаційно-аналітичних систем управління ІТ та обліку платників ГУ Міндоходів у Львівській області на час відпустки для догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_7 Оскільки позивачу пропонувалась посада тимчасово відсутнього працівника в іншому відділі у той час, коли роботу у відділі спеціальних перевірок на постійній основі запропонували менш кваліфікованим працівникам.

Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що ГУ Міндоходів у Львівській області з 06.11.2014р. перебувало у стані припинення, що підтверджується довідкою інформаційно-ресурсного центру (Т.2 а.с.29).

З аналізу штатного розпису ГУ ДФС у Львівській області на 2015 рік, затвердженого наказом від 07.11.2014р., випливає, що у відповідача збереглося попереднє місце роботи позивача, а саме передбачено 5 посад головних державних ревізорів-інспекторів відділу спеціальних перевірок та перевірок окремих платників управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС України у Львівській області.

Також судом вірно вказано на те, що оскільки, позивач звільнений з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу спеціальних перевірок управління податкового контролю ДПС у Львівській області без наявності для цього законних підстав, то позивач повинен бути поновлений на роботі на раніше займаній посаді. Зміна назви цієї посади у зв'язку з реорганізацією ДПС у Львівській області, ГУ Міндоходів у Львівській області на ГУ ДФС у Львівській області не впливає на гарантоване право позивача на працю і не може бути підставою для висновків про неможливість роботи позивача на посаді.

Щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті позивачу, колегія суддів вважає, що доводи апелянтів також до задоволення не підлягають , оскільки суд першої інстанції прийняв рішення про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до чинного законодавства.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог законності та обґрунтованості судових рішень, і підстав для її скасування і відповідно задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Львівській області, Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2015р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко