Справа № 2-а-7657/10/1070
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-7657/10/1070 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"03" березня 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Земляної Г.В., Петрика І.Й.,

при секретарі судового засідання Тарнаруцькій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області до відкритого акціонерного товариства «Трібо»про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, -

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства «Трібо»з адміністративним позовом про стягнення суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, згідно списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України в загальному розмірі 412231,39 гривень.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, включені до розрахунку відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій Управлінням Пенсійного фонду України в м. Біла Церква витрати на доставку пільгових пенсій за червень - липень 2010 року без законних підстав, а тому заборгованість на суму 412 231,39 по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно списку № 1, стягненню з відповідача не підлягає.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відкрите акціонерне товариство «Трібо»зареєстроване виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради народних депутатів 11.12.1996 року за № 64 і є правонаступником Білоцерківського заводу азбестотехнічних виробів та зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області та являється платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Судом першої інстанції встановлено, що до розрахунку витрат на виплату та доставку пенсій за червень - липень 2010 року включені особи, яким призначено пенсії до набуття чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто до 01.01.2004 року.

Крім цього, як встановлено судом першої інстанції, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Біла Церква включено до розрахунків витрат на виплату та доставку пенсій за червень - липень 2010 року суми пенсій, які фактично, станом на день розгляду справи, отримують зазначені в розрахунках особи. Розмір пенсії зазначеним особам щорічно змінюється внаслідок перерахунку відповідно до статті 42 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Виходячи з цього, колегія суддів вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції стосовно того, що збільшення розміру пенсії, що виникає внаслідок перерахунку, є його підвищенням і не включається до розміру відшкодування, яке зобовязаний здійснювати відповідач.

З матеріалів справи вбачається, що до розрахунків Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква включено відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за червень - липень 2010 року для осіб, які мають статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи., для яких передбачений зменшений пенсійний вік 55 років.

Крім цього, згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій для таких осіб відбувається у відповідності зі ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з цього, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем включено в розрахунки витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за червень - липень 2010 року необґрунтованих та таких, що не мають законних підстав, витрат на загальну суму 412231,39 гривень.

Зазначений висновок суду першої інстанції підтверджується також і наступним.

Відповідно ч. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Закону № 1058 та встановлений Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України», затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року.

Встановлено єдиний порядок для відшкодування пенсій, призначеним відповідно з пунктами "а", "б", "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Порядок відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пенсій регулюються п. 6 вищезазначеної Інструкції.

Згідно з п. 6.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, додаткові пенсії, доплати, надбавки та підвищення, призначені відповідно до законодавства України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем помилково включено до розрахунків витрат на виплату та доставку пенсій, суми пенсій, що отримують особи, розмір пенсії яких змінювався внаслідок перерахунку відповідно до ст. 42 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та осіб, що яким призначено пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому заявлені до стягнення витрати не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи на підставі наведених норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суми витрат, заявлені до стягнення за даним адміністративним позовом, є необґрунтованими, а, отже, стягненню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують так, як є помилковими, та апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 04.03.2011 р.