Справа № 2-а-5139/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5139/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 року Кіровський районний суд М.Кіровограда в складі:

головуючого судді - Бурко Р.В.

при секретарі - Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Кіровоградської роти ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову В А № 104165 від 05.03.2010р. по справі про адміністративне правопорушення; закрити провадження провадження по справі ти визнати дії інспектора неправомірними.

В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Згідно адміністративного позову вбачається, що 05.03.2010 року, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак 40037ЕВ, по вул.Преображенська в М.Кіровограді. При повороті праворуч на вул.Енгельса впевнився, що пішоходів на проїзній частині не було та продовжив рух. Коли його автомобіль вже перетнув пішохідний перехід, він побачив, що на нього, з протилежної проїзної частини, зійшов пішохід. Керуючись ПДР України, він закінчив проїзд пішохідного переходу. В цей час його зупинили працівники ДАІ та склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. На підставі даного протоколу інспектор склав постанову по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на порушника накладено штраф у розмірі 510грн.

Вказану постанову вважає незаконною з наступних підстав:

- інспектором не вмотивовано та не обгрунтовано складено протокол та постанову про адміністративне правопорушення; жодних правил дорожнього руху не порушував.

В судове засідання відповідач - інспектор Кіровоградської роти ДПС ОСОБА_2 не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповітив.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо задоволення заявленого адміністративного позову з наступних підстав.

05.03.2010 року інспектором ДПС ДАІ ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення ВІ № 110502, згідно якого ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а саме, останній 05.03.2010 року о Ібгод 40хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак 40037ЕВ, по вул.Преображенська в М.Кіровограді, повертаючи праворуч на вул.Енгельса не надав переваги в русі пішоходу, який переходив проїзну частину на яку він повертав, чим порушив п.16.2 ПДР України.

На підставі вказаного протоколу інспектором ДПС ДАІ ОСОБА_2 05.03.2010 року винесена постанова В А № 104165 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Відповідно до п.16.2 ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну

частину, на яку він повертає. Згідно п.1.10 ПДР України - дати дорогу - вимога до учасників дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість; проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором не вказано з якої сторони проїзної частини переходили пішохідний перехід пішоходи, а також не вказано, що правопорушник примусив пішоходів змінювати напрямок руху та швидкість. Таким чином, позивач здійснив проїзд пішохідного переходу згідно ПДР України - відповідно до п.16.2 надав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину, нікому перешкоди в русі не створив.

Згідно ч.І ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи, а також при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз»яснюються його права і обов»язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Згідно ст.251 КпАП України доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями потерпілих, свідків тощо.

В порушення вимог даних норм, інспектором в протоколі зазначено відомості про осіб, але не зазначено, чи дійсно дані особи являються свідками правопорушення, чи знаходилися вони в той час на вищевказаній ділянці дороги, на має їхніх пояснень, так як, вказані факти є обов"язковим доказом вказаного правопорушення, що підтверджує вину правопорушника. Також інспектором не було роз»яснено правопорушнику його права та обов»язки.

Згідно ч.2 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення ВА № 104165 від 05.03.2010р., вбачається, що в ній відсутній повний опис обставин вчинення адмінправопорушення, а саме: не повністю вказано відомості про особу, щодо якої розглядалася справа (його сімейний стан, матеріальне становище); не зазначено, який саме пункт ПДР України було порушено, що ускладнює можливість суду встановити у діях правопорушника порушення ПДР України.

Відповідно до п.1.6 Розпорядження МВС від 21.05.2009р. № 466 «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», працівникам ДАІ заборонено складати відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, доказів свідків тощо).

Виходячи із норм викладених в ст.71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Доказів, щодо вини позивача суду надано не було, а тому суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача встановив, що вини ОСОБА_1 у вчиненому ним порушенні не було, правопорушення як такого не було. Відповідачем доказів, щодо правомірності його дій надано не було, тому суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дії працівника ДАІ є неправомірними.

Таким чином, у ОСОБА_1 відсутня дія, як обов'язкова ознака об»єктивної сторони правопорушення, а тому і відсутня сама об»єктивна сторона даного складу правопорушення. З вищевказаного вбачається, що у порушника відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а тому і відсутній сам факт скоєння правопорушення.

У відповідності з п.1 ч.І ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.З ч.І ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови, скасовує постанову і закриває справу.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо задоволення заявленого адміністративного позову та скасування постанови по справі про визнання ОСОБА_1 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та накладенні адміністративного штрафу; визнання дій інспектора неправомірними та закриття провадження у справі у зв"язку з відсутністю складу правопорушення в діях позивача.

На підставі ст.251, ч.І ст.256, ч.2 ст.283 КпАП України, ст.71 КАС України, керуючись п.1 ч.І ст.247, п.З ч.І ст.293 КпАП України, ст.ст. 11, 158, 161-163, 185-186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення В А № 104165 від 05.03.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Визнати дії інспектора Кіровоградської роти ДПС ОСОБА_2 неправомірними щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом одного місяця з дня її проголошення, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом перших 10-ти днів та апеляційної скарги протягом наступних 20-ти днів

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3