Справа № 377/1032/15-а
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/1032/15-а

Провадження №2-а/377/68/15

29 вересня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі: Щуковській А.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування міста Славутича, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області, про скасування постанови у справі про адмінправопорушення,-

УСТАНОВИВ:

До Славутицького міського суду Київської області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, у якому просить поновити строк на оскарження постанови в справі про адмінправопорушення серії ПС2 № 570005 від 11.08.2015 року та визнати недійсною і скасувати постанову в справі про адмінправопорушення серії ПС2 № 570005 від 11.08.2015 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що постанова в справі про адмінправопорушення серії ПС2 № 570005 від 11.08.2015 року про притягнення його до адмінвідповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, яка винесена інспектором ВДАІ м.Славутич, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області, є не законною і підлягає скасуванню з наступних підстав: працівник ДАІ особисто не бачив вчинення адмінправопорушення, працівником ДАІ порушено порядок складання адміністративних матеріалів; в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис свідка ОСОБА_3, що підтверджує факт його відсутності під час складання відносно нього протоколу про адмінправопорушення. Складаючи відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, працівник ДАІ не зясував і у нього не було жодних доказів(які визначені ст. 251 КУпАП), того, що він здійснив зупинку автомобіля ближче ніж за 10 метрів перед пішохідним переходом саме 11 серпня 2015 року о 13 годині 30 хвилин. Свідка ОСОБА_3, який зазначений в протоколі про адмінправопорушення, він дуже добре знає, проте на місці складання адміністративного матеріалу його не було і він його особисто не бачив. В звязку з тим, що відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, то постанова повинна бути скасована. Вважає, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення пропущено з поважних причин, оскільки 21 серпня 2015 року він звернувся з даним адміністративним позовом до Деснянського районного суду м.Чернігова, який ухвалою від 26 серпня 2015 року повернув йому позов для подачі до належного суду. З урахуванням того, що кожному гарантується право на звернення до суду за захистом своїх прав і ніхто не може бути обмежений в цьому, позивач вважає, що є всі підстави для поновлення пропущеного строку.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та пояснив, що він 11 серпня 2015 року на автомобілі MERCEDES-BENZVITO здійснював перевезення в м. Славутич з м. Чернігова пасажирів. Заїхавши до м. Славутича, він направився до автостоянки, що знаходиться біля автовокзалу. Не доїхавши до автостоянки близько двох метрів, він зупинився біля пішохідного переходу, тому що раптово вийшов з ладу автомобіль через технічні несправності, а саме спала клема з акумулятора. В звязку з чим він висадив біля пішохідного переходу пасажира, усунув технічні несправності та поїхав на автостоянку. Через деякий час підїхав відповідач і начальник ВДАІ ОСОБА_4 та почали складати протокол відносно нього. Вважає, що у працівників ДАІ не було підстав складати протокол відносно нього, оскільки вони не були присутні на місці вчинення правопорушення. Свідка ОСОБА_5»єва В.В. він бачив, коли стояв біля пішохідного переходу, оскільки він його добре знає, але на час складання протоколу про адмінравопорушення його поряд не було.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що 11 серпня 2015 року йому зателефонував начальник ВДАІ ОСОБА_4 та дав вказівку зясувати обставини порушення водієм автомобіля MERCEDES-BENZVITO 111 CD 1, державний номерний знак НОМЕР_1, правил дорожнього руху України біля автовокзалу, який зупинився біля пішохідного переходу ближче ніж за 10 метрів та висадив пасажира з автомобіля. Для зясування вказаних обставин о 15 годині він підїхав до автовокзалу. Зясувавши, що водієм автомобіля MERCEDES-BENZVITO 111 CD 1, державний номерний знак НОМЕР_1, був ОСОБА_1, він підійшов до нього та спитав, чому він порушив правила дорожнього руху, зупинившись біля пішохідного переходу. Проте, ОСОБА_1 заперечував факт того, що зупинявся біля пішохідного переходу. Коли підїхав начальник ВДАІ ОСОБА_4 та показав фотознімки, на яких було зафіксовано, як ОСОБА_1 зупинився на автомобілі біля пішохідного переходу, то позивач повідомив, що він ніяких правопорушень не скоював. На підставі пояснень свідка ОСОБА_3 та зроблених ним фотознімків було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесено постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Під час складання протоколу ОСОБА_1 не повідомляв, що він зупинився біля пішохідного переходу через технічні несправності автомобіля, він взагалі заперечував факт зупинки біля пішохідного переходу.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 11 серпня 2015 року о 13 годині 45 хвилин йому зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що він був свідком вчиненого правопорушення ОСОБА_1, який, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZVITO, зупинився біля пішохідного переходу та висадив пасажира з автомобіля, а також надав фотознімки вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Одержавши повідомлення про вчинене правопорушення, він зателефонував інспектору ДПС ОСОБА_2 та наказав проїхати до місця вчинення правопорушення для зясування обставин порушення водієм вказаного автомобіля правил дорожнього руху України. Також особисто він приїхав до місця вчинення правопорушення. Підійшовши до ОСОБА_1, він показав йому фотознімки, але останній заперечував факт зупинки біля пішохідного переходу та взагалі не говорив про те, що причиною зупинки біля пішохідного переходу була технічна несправність автомобіля. Після зясування всіх обставин інспектором ДПС ОСОБА_2 на підставі пояснень свідка ОСОБА_3 та зроблених ним фотознімків було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесено постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 11 серпня 2015 року о 13 годині 30 хвилин він на своєму автомобілі знаходився біля автовокзалу м.Славутича та побачив, як до пішохідного переходу на автомобілі, що займається перевезенням пасажирів, підїхав ОСОБА_1, якого він раніше знав, зупинився та висадив пасажира. Він зробив ОСОБА_1І зауваження з приводу порушення ним правил дорожнього руху України, на що останній йому відповів, що він може викликати працівників ДАІ. Тоді він сфотографував ОСОБА_1, зателефонував у ВДАІ і повідомив про вчинене ОСОБА_1 правопорушення, а також надав начальнику ДАІ фотознімки. Він не помітив, що ОСОБА_1 зупинився на автомобілі біля пішохідного переходу через його технічну несправність, оскільки він не включав аварійні сигнали на автомобілі і автомобіль під час зупинки був заведений.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, оглянувши оригінал справи про адмінправопорушення, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектор ДПС ВДАІ по обслуговуванню міста Славутича, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_2 11 серпня 2015 року о 15 годині склав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 378706, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. З протоколу вбачається, що 11 серпня 2015 року о 13 годині 30 хвилин в м.Славутичі по вул. Чернігівській ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZVITO 111 CD 1, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку автомобіля ближче ніж за 10 метрів перед пішохідним переходом, чим порушив вимоги п.15.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

За вказане правопорушення постановою від 11 серпня 2015 року серії ПС 2 № 570005 інспектором ДПС ВДАІ по обслуговуванню міста Славутича, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_2 було піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Вважаючи неправомірними дії зазначеної особи, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування міста Славутича, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області.

Вирішуючи публічно-правовий спір, суд виходить з необхідності застосування до спірних відносин наступних норм права, які їх регулюють.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.15.9(г) розділу 15 ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Як вбачається з пояснень позивача, він 11 серпня 2015 року дійсно о 13 годині 30 хвилин зупинився біля пішохідного переходу та висадив пасажира з автомобіля, але причиною зупинки була технічна несправність автомобіля.

З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що не погодившись з протоколом про адмінправопорушення, ОСОБА_1 у протоколі власноручно вказав на те, що він ніяких правопорушень не скоював, доказів вини у скоєнні правопорушення (відео та фотофіксації) йому надано не було, свідка правопорушення на місці складення протоколу не було, підпис свідка в протоколі відсутній.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалося позивачем, ОСОБА_1 11 серпня 2015 року о 13 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZVITO 111 CD 1, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку автомобіля ближче ніж за 10 метрів перед пішохідним переходом.

Причиною зупинки позивач в судовому засіданні вказав технічну несправність автомобіля.

Як пояснив відповідач та свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні, при складанні протоколу про адмінправопорушення позивач не пояснював, що причиною зупинки була технічна несправність автомобіля, а взагалі заперечував факт зупинки автомобіля біля пішохідного переходу.

Не зазначив позивач про причину зупинки автомобіля біля пішохідного переходу і в протоколі про адмінправопорушення та в позовній заяві.

З показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що під час зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1, він не помітив, що автомобіль був в технічно-несправному стані, оскільки він не включав аварійні сигнали на автомобілі і автомобіль під час зупинки був заведений.

З фотознімків, які знаходяться в матеріалах справи, видно, що автомобіль MERCEDES-BENZVITO 111 CD 1, державний номерний знак НОМЕР_1, знаходиться біля пішохідного переходу та біля нього стоїть ОСОБА_1, що позивачем не заперечується.

В матеріалах справи є письмові пояснення свідка ОСОБА_3, з яких вбачається, що 11 серпня 2013 року він о 13 годині 30 хвилин приїхав на автовокзал по вул. Чернігівській в м.Славутичі. Коли він вийшов зі свого автомобіля, то побачив, що автомобіль MERCEDES-BENZVITO 111 CD 1, державний номерний знак НОМЕР_1, який здійснює перевезення пасажирів по маршруту Чернігів-Славутич, здійснив стоянку автомобіля на пішохідному переході та висаджував пасажирів. Ним за допомогою фотокамери мобільного телефону було зафіксовано порушення ПДР. Про вищевказане правопорушення він повідомив працівників ДАІ та надав фотознімки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Аналогічні вимоги передбачені і п.2.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС № 77 від 26.02.2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року № 374/16390.

Таким чином, положеннями ч.1 ст. 254 КУпАП та положеннями Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС № 77 від 26.02.2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року № 374/16390, не передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення повинен складатися лише в тих випадках, коли працівник ДАІ особисто бачив факт вчинення адмінправопорушення.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором ДПС ВДАІ по обслуговуванню м.Славутича, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_2 постанова в справі про адмінправопорушення була винесена на підставі протоколу про адмінправопорушення, пояснень свідка ОСОБА_3 та фотознімків, зроблених ним на свій мобільний телефон.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адмінвідповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Як вбачається із змісту ч.1 ст. 122 КУпАП ( з останніми змінами, внесеними згідно Закону № 596-VIII від 14.07.2015, які набрали чинності 8 серпня 2015 року) за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП передбачено покарання виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить відповідно 255 гривень.

Вищенаведене свідчить про те, що відповідачем за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, що перевищує розмір штрафу, який передбачений в санкції цієї частини статті 121 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Поновлюючи позивачу строк на звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови в справі про адмінправопорушення, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як передбачено ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин попуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом(посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 21 серпня 2015 року направив позову заяву поштою рекомендованим листом з повідомленням до Деснянського районного суду м. Чернігова за місцем свого фактичного проживання.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з обслуговування м. Славутича ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адмінправопорушення повернуто позивачеві для подачі до належного суду.

5 вересня 2015 року вказана позовна заява була направлена позивачем поштою до Славутицького міського суду Київської області, яка надійшла до канцелярії суду 9 вересня 2015 року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови серії ПС2 № 570005 від 11.08.2015 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП пропущено позивачем з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на оскарження постанови в справі про адмінправопорушення.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДПС ВДАІ м. Славутича, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_2, серії ПС2 № 570005 від 11.08.2015 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Н. Ф. Теремецька