Справа № 816/2054/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р. Справа № 816/2054/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2015р. по справі № 816/2054/15

за позовом Публічного акціонерного товариства " Кременчуцький завод технічного вуглецю"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення № /1392 від 26.05.2015 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у загальному розмірі 1 151 489,01 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 513 379,00 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2015р. по справі № 816/2054/15 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін. перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в Кременчуцькій ОДПІ Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

У період з 16.04.2015 по 29.04.2015 працівником Кременчуцької ОДПІ проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" по питанню правильності, повноти та обґрунтованості декларування суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за декларацією за лютий 2015 року.

Результати перевірки оформлені актом від 08.05.2015 № 615/16-03-15-02-08/00152299.

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів: пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого за декларацією за лютий 2015 року: сума від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент подання податкової декларації (рядок 22 - рядок 22.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 Д3), зменшується на 556 336 грн та становить 3 945 595 грн замість 4 501 931 грн (рядок 23.2 декларації за лютий 2015 року); сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 Д2), зменшується на 1 497 180 грн та становить 2 457 220 грн замість 3 954 400 грн (рядок 30 декларації за лютий 2015 року) (а.с. 18- 39).

На підставі висновків акту перевірки 08.05.2015 № 615/16-03-15-02-08/00152299 Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № /1392 від 26.05.2015, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у загальному розмірі 2 053 516,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 513 379 грн (а.с. 16).

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення - рішення в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у загальному розмірі 1 151 489,01 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 513 379,00 грн.

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом рішення в цій частині, слугувало відображене в акті судження контролюючого органу про те, що оскільки податкові накладні в січні 2015 року складені ТОВ "Глобал Енерджі" 31.01.2015, то заповнюватись вони повинні були з урахуванням вимог Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 22.09.2014р № 957 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 за № 1235/26012 (надалі - Порядок № 957), тобто ТОВ "Глобал Енерджі" 31.01.2015 повинно було скласти податкові накладні (податкову накладну), в яких (якій) враховуються всі суми коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на поточні рахунки протягом відповідної декади; у лютому 2015 року складені податкові накладні подекадно, але без урахування вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України та Порядку № 957; ТОВ "Глобал Енерджі" у січні, лютому 2015 року виписані податкові накладні з порушенням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" не мало права на віднесення сум з ПДВ за такими податковими накладними (№ 102 від 31.01.2015 на суму ПДВ 471,63 грн, № 103 від 31.01.2015 на суму ПДВ 594 681,50 грн, № 47 від 20.02.2015 на суму ПДВ 214 538,46 грн, № 97 від 28.02.2015 на суму ПДВ 405,84 грн, № 98 від 28.02.2015 на суму ПДВ 341 391,81 грн) до складу податкового кредиту січня, лютого 2015 року.

З урахуванням наведеного контролюючий орган дійшов висновку про те, що позивачем порушені вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Глобал Енерджі" у розмірі: січень 2015 року - 595 153,13 грн, лютий 2015 року - 556 336,11 грн;

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України та з урахуванням приписів ст. 195 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 ПК України, згідно якої право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цьогоКодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (пункт 201.8 ст. 201 ПК України).

Із системного аналізу положень Податкового кодексу України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов'язкові реквізити).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Колегія суддів зазначає, що із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що податковий кредит є правом платника податку щодо зменшення податкових зобов'язань звітного періоду, яке виникає виключно за наявності податкових накладних. Закон забороняє включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів (робіт, послуг), якщо ці суми не підтверджені податковими накладними, та передбачає відповідальність платника податків за порушення цих вимог у вигляді фінансових санкцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24.01.2013 між ТОВ "Глобал Енерджі" (постачальник) та ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" (споживач) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 35.

Відповідно до умов вказаного договору постачальник постачає електричну енергію споживачу за цінами, зазначеними в додаткових угодах до даного договору, а споживач приймає та сплачує за електричну енергію (а.с. 91-95).

На виконання умов договору ТОВ "Глобал Енерджі" протягом січня-лютого 2015 року здійснено поставку позивачу електричної енергії.

Обсяги спожитої електричної енергії підтверджені актами прийому-передачі електричної енергії від 31.01.2015, 28.02.2015 (а.с. 96, 97).

Так, згідно акту прийому-передачі електричної енергії від 31.01.2015 року позивач прийняв електричну енергію від постачадбника в січні 2015 року в обсязі 2828,584 тис. кВт.год. по тарифу 1051,20 грн./тис.кВт/год., всього на суму 3568089,00 грн., в тому числі, ПДВ- 594681,50 грн.

Постачальником електричної енергії ТОВ "Глобал Енерджі" складена податкова накладна від 31.01.2015 № 103 на електричну енергію 1 клас на загальну суму 3 568 089 грн, у т.ч. ПДВ - 594 681,50 грн. та податкова накладна № 102 на електричну енергію 2 клас на загальну суму 2 829,79 грн, у т.ч. ПДВ - 471,63 грн (а.с. 42-43).

При цьому, з матеріалів справи судом встановлено, що у третій декаді січня 2015 року в рахунок оплати електричної енергії, поставленої у січні 2015 року позивачем сплачено 872 912,10 грн: платіжні доручення від 27.01.2015 № 454 на суму 288583,00 грн, від 29.01.2015 № 525 на суму 200 000,00 грн, від 30.01.2015 № 555 на суму 384 329,10 грн.

У лютому 2015 року ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" перераховані ТОВ "Глобал Енерджі" грошові кошти: протягом першої та другої декади лютого 2015 року в рахунок погашення кредиторської заборгованості (за поставлену в січні 2015 року електричну енергію) сплачено 2 698 006,69 грн: рахунки від 26.12.2014 № 2034, від 03.02.2015 №№ 219, 220; платіжні доручення від 02.02.2015 № 686 на суму 500 000,00 грн, від 03.02.2015 № 725 на суму 500 000,00 грн, від 09.02.2015 № 817 на суму 500 000,00 грн, від 10.02.2015 № 840 на суму 200 000,00 грн, від 11.02.2015 № 856 на суму 599 430,80 грн, від 11.02.2015 № 870 на суму 2 829,79 грн, від 16.02.2015 № 986 на суму 395 746,10 грн.

Отже, враховуючи, що на дату виписки накладних від 31.01.2015 № 103 на електричну енергію 1 клас на загальну суму 3 568 089 грн, у т.ч. ПДВ - 594 681,50 грн. та № 102 на електричну енергію 2 клас на загальну суму 2 829,79 грн, у т.ч. ПДВ - 471,63 грн., не відбулось перерахування коштів у повному обсязі, а накладні виписані на повну суму вартості поставки, вказані податкові накладні складені на суму ПДВ у складі вартості електричної енергії, поставленої у січні 2015 року, включеної позивачем до складу податкового кредиту січня 2015 року за першою подією - датою отримання товару.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що згідно акту прийому-передачі електричної енергії від 28.02.2015 року позивач прийняв електричну енергію від постачадбника в лютому 2015 року в обсязі 2644,265 тис. кВт.год. по тарифу 1051,20 грн./тис.кВт/год., всього на суму 3335581,64 грн., в тому числі, ПДВ- 555930,27 грн.

У другій декаді лютого 2015 року в рахунок оплати електричної енергії, поставленої у лютому 2015 року, позивачем сплачено 1 287 230,78 грн.: платіжні доручення від 16.02.2015 № 986 на суму 104 253,90 грн, від 17.02.2015 № 990 на суму 401488,44 грн, від 19.02.2015 № 1029 на суму 500000,00 грн, від 20.02.2015 № 1059 на суму 281488,44 грн.

За другу декаду лютого 2015 року складена податкова накладна від 20.02.2015 № 47 на електричну енергію клас 1 на загальну суму 1 287 230,78 грн, у т.ч. ПДВ - 214 538,46 грн (а.с. 46; 56-59; 133, 134; 136-138).

Проте, як слідує з матеріалів справи, у третій декаді лютого 2015 року ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" не були сплачені кошти ТОВ "Глобал Енерджі", тому з урахуванням обсягів поставленої електричної енергії, у лютому 2015 року, ТОВ "Глобал Енерджі" складені податкові накладні:

від 28.02.2015 № 97 на електричну енергію 2 клас на загальну суму 2 435,05 грн, у т.ч. ПДВ - 405,84 грн;

від 28.02.2015 № 98 за електричну енергію 1 клас на загальну суму 2 048 350,86 грн, у т.ч. ПДВ - 341 391,81 грн (а.с. 44, 45).

Отже, враховуючи, що на дату виписки накладних від 28.02.2015 № 97 на електричну енергію 2 клас на загальну суму 2 435,05 грн, у т.ч. ПДВ - 405,84 грн та № 98 на електричну енергію 1 клас на загальну суму 2 048 350,86 грн, у т.ч. ПДВ - 341 391,81 грн. не відбулось перерахування коштів, а накладні виписані на повну суму вартості поставки, вказані податкові накладні складені на суму ПДВ у складі вартості електричної енергії, поставленої у лютому 2015 року, включеної позивачем до складу податкового кредиту лютого 2015 року за першою подією - датою отримання товару.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України (в редакції, яинній на момент здійснення операцій з поставки та складання податкових накладних) платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку зі споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця.

З наведеного слідує, що для платників податку, постачальників електричної енергії, було передбачено особливий порядок складання податкової накладної, а саме за касовим методом, тобто при настанні події - надходження в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади.

Отже, враховуючи викладене колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції надано неналежну оцінку тій обставині, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014р. №/71-VIII, пункт 201.4 статті 201 ПК України викладено в новій редакції, яка почала діяти з 01.01.2015.

Зокрема, в абзаці 2 п.201.4 ст.201 ПК України зазначено, що платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку з. споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця.

Як свідчать письмові докази, позивачем на дату виписки податкових накладних від 31.01.2015 року за №№ 102, 103 та від 28.02.2015 року за №№ 97, 98 не здійснено оплату за електричну енергію, тобто вказані податкові накладні складені з порушенням вимог ст. 201.4 ПК України.

Щодо податкової накладної від 20.02.2015 № 47 на електричну енергію клас 1 на загальну суму 1 287 230,78 грн, у т.ч. ПДВ - 214 538,46 грн (а.с. 46), колегія суддів зазначає наступне.

Вказана податкова накладна виписана постачальником електроенергії на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на його поточні рахунки згідно платіжних доручень від 16.02.2015 № 986 на суму 104 253,90 грн, від 17.02.2015 № 990 на суму 401488,44 грн, від 19.02.2015 № 1029 на суму 500000,00 грн, від 20.02.2015 № 1059 на суму 281488,44 грн.

Отже, в даному випадку, податкова накладна виписана з дотриманням правил п. 201.4 ст. 201 ПК України в частині виписування накладної за касовим методом (по факту надходження коштів).

Щодо порушення правил складання податкової накладної подекадно на всю суму коштів протягом відповідної декади, про що зазначено у акті перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Листом Державної фіскальної служби України від 23.02.2015р. №3706/6/99-99-19-03-02-15 «Щодо порядку виписки податкових накладних постачальниками електроенергії» зазначено, що платник податку, який постачає електричну енергію, не повинен складати окремі податкові накладні на кожне надходження коштів за електричну енергію.

Так, наприклад, у разі надходження на поточний рахунок платника податку, який постачає електричну енергію, коштів від споживача в рахунок оплати за електричну енергію 5-го, 7-го та 10-го числа місяця такий платник податку складає одну податкову накладну 10-го числа, в якій враховуються всі суми коштів, отримані 5-го, 7-го та 10-го числа такого місяця.

При цьому, ані в акті перевірки, ані в пояснення представника відповідача в судовому засіданні не спростовано той факт, що податкова накладна № 47, виписана 20.02.2015 року на суму коштів від споживача в рахунок оплати за електричну енергію 16.02.2015р., 17.02.2015 р., 19.02.2015р., 20.02.2015 р., складена з порушенням подекадності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає безпідставним висновок контролюючого органу в частині завищення суми податкового кредиту позивачем за лютий 2015 року в розмірі 214538,46 грн. (за податковою накладною № 47 від 20.02.2015 року).

Податкове повідомлення -рішення № /1392 від 26.05.2015, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 1 151 489,01 грн та застосуваго штрафні (фінансові) санкції у розмірі 513 379,00 грн. (тобто в частині, в якій воно оскаржено позивачем), прийнято з урахуванням встановлених контролюючим органом порушень складання податкових накладних: № 102 від 31.01.2015 на суму ПДВ 471,63 грн, № 103 від 31.01.2015 на суму ПДВ 594 681,50 грн, № 47 від 20.02.2015 на суму ПДВ 214 538,46 грн, № 97 від 28.02.2015 на суму ПДВ 405,84 грн, № 98 від 28.02.2015 на суму ПДВ 341 391,81 грн) до складу податкового кредиту січня, лютого 2015 року.

З урахуванням наведеного контролюючий орган дійшов висновку про те, що позивачем завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Глобал Енерджі" у розмірі: січень 2015 року - 595 153,13 грн, лютий 2015 року - 556 336,11 грн

Проте, судом встановлено, що висновок контролюючого органу з приводу порушень приписів п. 201.4 ст. 201 ПК України при складанні податкової накладної від 20.02.2015 № 47 на електричну енергію клас 1 на загальну суму 1 287 230,78 грн, у т.ч. ПДВ - 214 538,46 грн, є безпідставним.

Отже, підтвердженим є висновок відповідача про те, що позивачем завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Глобал Енерджі" у розмірі: січень 2015 року - 595153,13 грн, лютий 2015 року - 341797.62 грн. (556 336,11 грн. -214538,46), тобто за виключенням правомірно віднесеного ПДВ за податковою накладною від 20.02.2015 № 47.

З урахуванням наведеного, податкове повідомлення - рішення № /1392 від 26.05.2015 року підлягає скасуванню в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 214538,46 грн та застосування штрафних (фінансових) санкції у розмірі 53634, 62 (214538,46*25%) грн.

Також колегія суддів, відмічає, що судом першої інстанції надана оцінка порушенню в частині включення до податкового кредиту січня 2015 року за податковою накладною № 43 від 31.01.2015 року.

Проте, дане порушення, відображене у акті перевірки, не вплинуло на прийняття податкового повідомлення рішення у тій частині, в якій воно було оскаржено позивачем, а отже не є спірним у даній справі, та не могло бути предметом розгляду.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2015р. по справі № 816/2054/15 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № /1392 від 26.05.2015 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 214538,46 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 53634, 62 грн.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст постанови виготовлений 01.10.2015 р.