Справа № 2а-6301/11/1370
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 р. Справа № 122834/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09.09.2011р. про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. до ОСОБА_1 управління юстиції у Львівській обл., Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 управління юстиції у Львівській обл., Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 управління юстиції у Львівській обл. про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 09.09.2011р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. до ОСОБА_1 управління юстиції у Львівській обл., Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 управління юстиції у Львівській обл., Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 управління юстиції у Львівській обл. про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.39).

Не погодившись із винесеною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., який покликаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, просить у поданій апеляційній скарзі скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову ухвалу, якою задоволити заявлене клопотання та вжити заходи забезпечення розглядуваного позову (а.с.49-53).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом неправильно застосовані приписи ст.117 КАС України і не спростовані твердження позивача щодо ненабрання законної сили рішенням апеляційного суду, неналежного повідомлення судом позивача про час та місце розгляду справи, при цьому виконання постанови суду, яка прийнята з порушенням закону, спричинить порушення чинного законодавства і призведе до заподіяння значної шкоди інтересам і правам позивача.

Також стягувач ОСОБА_3 з 01.01.2011р. не перебуває на обліку позивача; кошти пенсійного органу не включаються до складу Державного бюджету України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Як слідує із заявленого позову, ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. звернулося до суду із позовом, у якому просило визнати протиправними дії державного виконавця при винесенні постанови ВП № 26510932 від 17.05.2011р. про відкриття виконавчого провадження; скасувати вказану постанову про відкриття виконавчого провадження, а також зупинити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа по справі № 2а-4572/2008, виданого Львівським окружним адміністративним судом 06.01.2011р. до набрання чинності судовим рішенням по даній справі (а.с.3-5).

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якому останній просить вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони відповідачам ОСОБА_1 управлінню юстиції у Львівській обл., Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 управління юстиції у Львівській обл., Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 управління юстиції у Львівській обл. вчиняти будь-які дії по виконанню постанови ВП № 26510932 від 17.05.2011р. про відкриття виконавчого провадження, в тому числі заборони накладати штрафи, арешт на кошти або виставляти платіжні вимоги про списання коштів з рахунків ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., до набрання чинності судовим рішенням по даному спору (а.с.12-15).

Відмовляючи у задоволенні заявленого клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії державного виконавця та винесена ним постанова не мають очевидних ознак протиправності, не встановлено інших обставин, передбачених ст.117 КАС України для забезпечення позову, а тому підстави для задоволення заявленого позову є відсутніми.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про обґрунтованість та правильність відмови суду у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову і дотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.117, 118 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Із змісту заявленого клопотання слідує, що доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову зводяться до неправомірності винесеного судового рішення, по якому виданий виконавчий лист; ненабрання вказаним судовим рішенням законної сили, неналежного оформлення виконавчого листа, а також відсутності необхідних бюджетних коштів для проведення спірних пенсійних виплат.

Вищенаведені обгрунтування також наведені позивачем і в позовній заяві.

Із врахуванням наведеного, а також оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що в основу заявленого клопотання позивачем фактично покладені доводи позовних вимог, через що задоволення наведеного клопотання призведе до фактичного ухвалення рішення по суті спору без розгляду справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Окрім цього, приймаючи рішення про відмову у вжитті заходів забезпечення позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Зокрема, в обґрунтування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі пенсійний орган покликається на надумані твердження щодо можливого заподіяння шкоди правам пенсіонерів, які отримують пенсії за рахунок страхових внесків підприємств тощо.

Із змісту вимог ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо повязаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у звязку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

З урахуванням наведеного, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти будь-які дії по виконанню постанови ВП № 26510932 від 17.05.2011р. про відкриття виконавчого провадження, в тому числі заборони накладати штрафи, арешт на кошти або виставляти платіжні вимоги про списання коштів з рахунків ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., до набрання чинності судовим рішенням по даному спору, призведе до зупинення виконання судового рішення, що є неприпустимим.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а тому підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09.09.2011р. про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову в справі № 2а-6301/11/1370 - залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_4