Справа № 2а-469/09
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2011 р. Справа № 58790/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 21.07.2009р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл., інспектора ДПС ДАІ м.Львова ОСОБА_3 про визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, спонукання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

13.04.2009р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати накладене на нього стягнення згідно постанови ВС № 062740 від 13.03.2009р. та зобовязати відповідача ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл. видалити із відповідних баз даних записи про здійснення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП по спірній постанові (а.с.2-3).

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 21.07.2009р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.13).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.15-17).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що після надання переваги в русі транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку, він здійснив на регульованому перехресті поворот ліворуч з вул.Кульпарківської на вул.Антоновича в м.Львові, при цьому на момент завершення вказаного маневру горів жовтий сигнал світлофору.

Під час розгляду справи судом не було витребовувано фотоапарат, на який працівники ДАІ фіксували вчинення порушення, а також не допитувалися останні з приводу складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, о 08 год. 15 хв. 13.03.2008р., керуючи легковим автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вулиць Антоновича Кульпарківська в м.Львові, позивач проїхав на заборонний сигнал світлофора (червоний), чим допустив порушення вимог п.8.7.3 «є» ПДР України.

Вказані обставини стверджуються складеним протоколом про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями позивача, даними під час складання протоколу, відповідно до яких він завершував маневр на жовтий сигнал світлофора у звязку із пропуском зустрічного транспорту (а.с.5).

На підставі наведеного, інспектором ДПС ДАІ м.Львова ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ВС № 062740 від 13.03.2009р., згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно, матеріалами справи стверджується факт порушення позивачем п.8.7.3 «є» ПДР України, затв. постановою КМ України від 10.10.2001р.

Колегія суддів вважає наведені висновки такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у встановленому порядку і підписаний ОСОБА_1, о 08 год. 15 хв. 13.03.2009р., керуючи легковим автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вулиць Антоновича Кульпарківська в м.Льваві, позивач проїхав на заборонний сигнал світлофора (червоний), чим допустив порушення вимог п.8.7.3 «є» ПДР України.

Складений на місці вчинення правопорушення протокол є належним і допустимим доказом, на його підставі відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Заперечуючи факт вчинення правопорушення, позивач покликається на виконання ним вимог п.16.6 ПДР України та пропуск зустрічного транспорту, через що подальше завершення повороту ліворуч на регульованому перехресті здійснювалося ним вже при жовтому сигналі світлофора, який він обєктивно бачити не міг.

Наведені заперечення колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно приписів п.8.7.3 «є, г» ПДР України поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух та інформує про наступне вмикання зеленого сигналу; також жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Також колегія суддів критично оцінює пояснення позивача про неможливість бачити світлофор при здійсненні маневру, оскільки у своїх поясненнях, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, він вказував на жовтий сигнал світлофора.

Покликання апелянта на необхідність дослідження фотоапарату, на який працівникам ДАІ проводилося фіксування правопорушення, та необхідність їх допиту під час розгляду справи, колегія суддів відхиляє, оскільки вказане фотофіксування не є доказом по наведеній справі, про його наявність не зазначено у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали про адміністративне правопорушення складені вірно, їх зміст підтверджується поясненнями особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, колегія суддів не вбачає необхідності в допиті працівників ДАІ у якості свідків по цій справі.

Отже, матеріалами справи стверджується факт недодержання ОСОБА_1 вимог п.8.7.3 «є» ПДР України, через що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, який передбачений ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови суду не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 21.07.2009р. в адміністративній справі № 2а-469/09/1319 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_4