Справа № 11608/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2010 р. справа № 2а-38/2009

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ для обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та ДТІ УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2, третьої особи: УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ для обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та ДТІ УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2, третьої особи: УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, в якому, уточнивши свої позовні вимоги (а.с.9), просив суд скасувати постанову АР №019323 від 23.12.2008 року по справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором ДПС взводу № 3 роти ДПС ДАІ для обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та ДТІ УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2009 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2009 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилався на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Інспектором дорожньо-патрульної служби взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ для обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та ДТІ УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилався на те, що постанова суду першої інстанції прийнята відповідно до вимог чинного законодавства України. Крім того, зазначив, що позивачем було визнано факт порушення ПДР України та без заперечень підписано ним протокол про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2008 року інспектором ДПС взводу № 3 роти ДПС ДАІ для обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та ДТІ УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, позивач, 23.12.2008 року, керуючи автомобілем «Пежо»д.н. НОМЕР_1 в м. Запоріжжі по вул. Тюленіна, рухався зі швидкістю 83 км/год, тим самим перевищив встановлену швидкість на 23 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

На підставі цього протоколу 23 грудня 2008 року було винесено постанову серії АР № 019323 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за вчинене правопорушення та накладено штраф у розмірі 260,00 грн. Вказане порушення виявлено за допомогою приладу «Візір»серійний номер 0711206.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем одразу на місці складання протоколу було визнано свою вину у перевищенні швидкості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що позивачем допущено порушення п. 12.4 ПДР України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати швидкість у населених пунктах, де рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з постанови серії АР №019323 по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 здійснив правопорушення в населеному пункті, де рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год, так як він, керуючи автомобілем, перевищив встановлену швидкість на 23 км/год. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував проти перечищення ним дозволеної швидкості про що, вказав у вказаному протоколі, тобто, вина позивача у скоєні правопорушення підтверджується належними доказами - протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, дії інспектора ДПС взводу № 3 роти ДПС ДАІ для обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та ДТІ УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення є правомірними.

Посилання апелянта на те, що інспектором ДПС взводу № 3 роти ДПС ДАІ для обслуговування адміністративної території м. Запоріжжя та ДТІ УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 його було притягнуто до відповідальності за вищевказане правопорушення неправомірно, визнається колегією суддів безпідставним, так як відповідно до пояснень ОСОБА_1, ним свою вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 КУпАП визнано при підписанні протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 20 квітня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_3