Справа № 607/6489/15-ц
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р. Справа № 876/7822/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання протиправними дії відповідача та зобов'язання провести перерахунок пенсії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 13 квітня 2010 року їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», на підставі документів, які вона подала на вимогу працівників управління Пенсійного фонду України у м. Тернополі. При призначенні пенсії відповідачем до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії, як державному службовцю, не було взято до уваги суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 квітня 2008 року по 31 березня 2010 року, хоча з вказаних сум сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 11 лютого 2015 року, дізнавшись про порушення свого права, позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі із заявою про перерахунок пенсії, однак 13 лютого 2015 року Управління своїм листом №35/Б-11 відмовило ОСОБА_1 у задоволенні її вимог. Дану відмову позивач вважає такою, що суперечить вимогам Закону. Просив позов задоволити.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.05.2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду в м.Тернополі щодо відмови включити суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 15 жовтня 2014 року, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 квітня 2008 року по 31 березня 2010 року, згідно довідок Головного управління статистики у Тернопільській області від 06 лютого 2015 року №16/2-45, №16/2-46. Позовні вимоги в частині призначення та виплати пенсії за період з 13 квітня 2010 року по 14 жовтня 2014 року залишено без розгляду.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 квітня 2010 року позивачу було призначено пенсію за віком, в силу положень Закону України «Про державну службу».

Згідно відповіді №35/Б-11 від 13 лютого 2015 року, з якої слідує наступне: за матеріалами пенсійної справи трудовий стаж позивача становить 37 років 5 місяців 13 днів, з них стаж державного службовця - 33 роки 2 місяці 13 днів. Статтею 33 даного закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця. Таким чином, відповідно до довідок про складові заробітної плати від 12 квітня 2010 року, виданих Головним управління статистики к Тернопільській області, розмір пенсії позивача обчислено із заробітної плати в сумі 3295,46 грн., де: 1625,00 грн. - посадовий оклад; 100,00 грн. - надбавка за 8 ранг; 690,00 грн. - надбавка за вислугу років 40%; 880,46 грн. - надбавка та премії. Пенсійна виплата станом на 01 лютого 2015 року з урахуванням індексації пенсії в сумі 284,70 грн. становить 3250,61 грн. (3295,46*90%+284,70).

Як вбачається з довідки про складові заробітної плати №16/2-46 від 06 лютого 2015 року підтверджується розмір надбавок, премій та інших виплат, отриманих позивачем за період з 01 квітня 2008 року до 31 березня 2010 року. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції яка діяла на момент призначення пенсії заявниці, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Системний аналіз наведеного дає змогу зрозуміти, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація та компенсація за невикористані дні відпустки входила до системи оплати праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у який зазначено, що є неправильними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції що позивачем при звернення до суду пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску, а тому позов з 13 квітня 2010 року по 15 жовтня 2014 року включно правомірно залишено без розгляду.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.05.2015 року у справі №607/6489/15-ц - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: О. Довга

В. Затолочний