Справа № 2-а-2328/10
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-2328/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 грудня 2010 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок розміру пенсії та виплату недоплаченої суми пенсії,

в с т а н о в и в :

15 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області (далі ОСОБА_2 ПФУ), в якому зазначала, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом І групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та отримує пенсію по І групі інвалідності.

Відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи їй як особі потерпілій від Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду І групи повинна виплачуватись державна пенсія в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.

У звязку з цим, вона звернулася до ОСОБА_2 ПФУ із заявою про перерахунок розміру її основної і додаткової пенсій, проте відповідач у перерахунку пенсії їй відмовив, посилаючись на те, що пенсія призначена відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Вважає відмову ОСОБА_2 ПФУ у здійсненні перерахунку пенсії безпідставною, оскільки розміри її додаткової та основної пенсій не відповідають розмірам, визначеним ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та не ґрунтуються на вимогах цього Закону.

Просила визнати дії ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови їй у проведенні перерахунку розміру основної та додаткової пенсій протиправними, зобовязати ОСОБА_2 ПФУ провести з 01 липня 2010 року перерахунок її основної та додаткової пенсій відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком і 100 % мінімальної пенсії за віком та виплатити їй недоотримані суми пенсії.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, вважає свої дії правомірними, оскільки розмір пенсії позивача визначений на підставі чинних постанов Кабінету Міністрів України, які відповідно до ст. 117 Конституції України є обовязковими для виконання.

Вивчивши матеріали справи, вважаю що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом І групи, що підтверджується посвідченням серії А № 401440, вкладкою до цього посвідчення № 021993 та довідкою МСЕК серії КИО-І № 186077, з якої видно, що з 24 грудня 2002 року позивачу встановлено І групу інвалідності довічно, причиною інвалідності є захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та одержує пенсію по І групі інвалідності.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 цього Закону (в редакції до 01 січня 2008 року) особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам І групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій, особам, віднесеним до категорії 1, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по І групі інвалідності, ніж 10 мінімальних пенсій за віком.

Підпунктами 12, 15 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тексти ст. 50, ч. 4 ст. 54 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам І групи 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій у всіх випадках для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по І групі інвалідності 220 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою у п. п. 4, 6 встановив, що, починаючи з 22 травня 2008 року, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам І групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а розмір їхньої основної пенсії не може бути нижче 1060 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16 липня 2008 року № 654 у підпункті 2 пункту 1 визначено, що з 01 липня 2008 року розмір пенсії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідів І групи становить 1200 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру додаткової та державної пенсій позивача застосуванню підлягає ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України №№ 530 і 654 від 28 травня та 16 липня 2008 року, відповідно.

Із змісту ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що ОСОБА_2 ПФУ повинно виплачувати позивачу ОСОБА_1 основну та додаткову пенсії у розмірах, передбачених ст. ст. 54, 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача ОСОБА_1 згідно із ст. ст. 54, 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи суперечать вимогам цього Закону, тому вони судом визнаються протиправними.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку розміру її основної та додаткової пенсій з 01 липня 2010 року та доплати їй недоплачених сум пенсії заявлені в межах строку звернення до адміністративного суду та підлягають задоволенню.

У звязку з цим, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 01 липня 2010 року перерахунок розміру основної пенсії позивача в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, а також доплатити їй з 01 липня 2010 року недоотримані суми пенсій.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 71, 86, 99, 159 163, 1832, 256 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру основної та додаткової пенсій протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 01 липня 2010 року перерахунок розміру основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 50, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком та 100 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити їй недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.