Справа № 826/10298/13-а
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2013-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. № 8/226
УХВАЛА

23 вересня 2013 року № 826/10298/13-а

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Саніна Б.В., при секретарі судового засідання Борисовій Т. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомЗаступника прокурора м. Києва
доДарницької районної в м. Києві державної адміністрації
третя особаОСОБА_1
провизнання протиправним та скасування розпорядження
за участю представників сторін:

від позивача:Міщенко Т. П. (посвідчення)
від відповідача:Червонописька Л. А. (довіреність)
від третьої особи:ОСОБА_4 (договір)

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013 р. до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов адміністративний позов Заступника прокурора міста Києва (надалі-Позивач) до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (надалі-Відповідач), в якому просить суд:

1. Прийняти адміністративний позов до розгляду.

2. Визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації №1057 від 15.10.2007р. в частині постановки ОСОБА_1 на квартирний облік за категорією обліку «бронхіальна астма, важка форма», порядок забезпечення житлом - позачерговий та розпорядження вищевказаної райдержадміністрації №350 від 16.06.2010р., в частині включення ОСОБА_1 до списку черговиків квартирного обліку за програмою « 70х30», зокрема фінансування будівництва однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

3. Про дату та час слухання справи повідомити прокуратуру м. Києва.

В судовому засіданні представник третьої особи заявив клопотання про закриття провадження, оскільки вважає що дану справу не належить розглядати в адміністративному судочинстві.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується заява, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В п.1 та п.7 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч.1 ст.6 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні (відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування).

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти, які стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління від інших актів, є їх виражений правозастосовчий характер, а також їх конкретність, зокрема: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні акти можуть бути оскаржені іншими особами, які в них зазначені, тобто безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Аналогічна за змістом позиція висвітлена в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України №781/11/13-10 від 01.06.2010 року «Щодо застосування окремих положень норм матеріального права під час розгляду адміністративних справ».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Однак, як встановлено судом, що не спростовано представником третьої особи, дана категорія справ підсудна адміністративним судам.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 157, 158-163, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі №826/10298/13-а.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Б. В. Санін

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали було виготовлено та підписано 23.09.2013 р.