Справа № 640/11473/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 р.Справа № 640/11473/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2015р. по справі № 640/11473/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

30.06.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова (далі по тексту - УПФУ в Київському районі м. Харкова, відповідач), в якому просила суд: визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова по відмові у виплаті позивачці підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова призначити позивачці доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р. - 218,27 грн. - щомісячно; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова виплатити позивачці недоотриману суму доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р. включно в розмірі 1309 грн. 62 коп.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, виплативши позивачці доплату до пенсії з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р. включно у вищевказаному розмірі, продовжувати в подальшому виплачувати позивачці цю доплату з урахуванням підвищення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2015 р. по справі № 640/11473/15-а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених сум - відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов від 30.06.2015 р. про визнання дій відповідача УПФУ в Київському районі м. Харкова неправомірними та стягнення недоплачених сум за 1-е півріччя 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2015 р. по справі № 640/11473/15-а скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в надісланому до суду письмовому клопотанні просив суд апеляційної інстанції перенести розгляд справи у зв'язку із зайнятістю представника відповідача в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідач по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника відповідача.

Колегія суддів, враховуючи те, що відповідач не позбавлений можливості направити в судове засідання іншого представника, доказів на підтвердження неможливості прибути в судове засідання не надав, з огляду на відсутність перешкод без надання пояснень представником відповідача, з метою дотримання строків розгляду адміністративної справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а розгляд справи слід провести у відсутність представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни, перебуває на обліку в УПФУ в Київському районі м. Харкова.

11.06.2015 року позивачем було направлено до УПФУ в Київському районі м. Харкова інформаційний запит щодо надання позивачу даних про розмір фактичної виплати пенсії за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року, також розмір мінімальної пенсії в Україні для різноманітних категорій громадян, непрацездатних громадян за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року (а.с.16).

Листом № 172/Щ-7 від 17.06.2015 р. УПФУ в Київському районі м. Харкова повідомило позивачку, що розмір виплаченої надбавки за статус дитини війни становить 66 грн. 43 коп., пенсія та надбавки позивачеві обчислені та виплачуються за матеріалами пенсійної справи, в повному обсязі відповідно до законодавства, що діє на сьогоднішній день (а.с.18).

Не погодившись з діями відповідача щодо обчислення і сплати надбавки до пенсії як дитині війни, позивач звернулась до суду з даним позовом про визнання таких дій неправомірними, зобов'язання відповідача перерахувати вказану надбавку в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р., провести відповідні виплати та сплачувати цю надбавку у вказаному розмірі в подальшому.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У відповідності до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 1, 2, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного Кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

28.12.2014 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» за № 80-VІІІ, пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 01 січня 2015 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір доплати до пенсії, передбачений ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2015 рік.

На виконання вищевказаних вимог постановою Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011 року визначено розмір виплат особам, які належать до категорії дітей війни.

Слід відмітити, що в рішенні від 25.01.2012 року у справі № 3-рп/2012 Конституційний суд України зазначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України. а також нормативно - правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 р. № 112) установлено, що дітям війни (крім тих, на які поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43 грн.

Слід вказати, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України.

Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Чинним законодавством України не врегульовано питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Разом з тим, Конституційний Суд України в п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

Таким чином, колегія суддів констатує, що виходячи з висновків Конституційного Суду України, наведених у рішенні від 03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) до даних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", які було прийнято пізніше Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Отже, в період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року норми і положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а відтак, при визначенні розміру пенсій позивачеві в період з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р. застосуванню підлягає постанова Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач в період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 р. при нарахуванні позивачці надбавки до пенсії як особі, яка має статус дитини війни, в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381, діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та провести відповідні виплати.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2015р. по справі № 640/11473/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 01.09.2015 р.