Справа № 826/7309/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Справа: № 826/7309/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Драч М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної казначейської служби України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Державна казначейська служба України ( далі - позивач ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ( далі - відповідач ) про скасування постанови від 01.04.2015 р. ВП № 45650703 про накладення штрафу в розмірі 1360,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 червня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.06.2014 р. Харківським окружним адміністративним судом у справі № 820/9021/14 за результатами розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби України, Державної Казначейської служби України, Державної судової адміністрації України, Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Буренко М. В. про визнання дій неправомірними, було ухвалено постанову, якою визнано протиправною бездіяльність ДКС України щодо не виконання заяви ОСОБА_2 від 05.02.2014 р., визнано протиправними дії ДКС України щодо повернення зазначеної заяви без виконання та зобов'язано ДКС України виконати заяву ОСОБА_2 від 05.02.2014 р. за рахунок Державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 18.08.2014 р. та 29.09.2014 р. Харківським окружним адміністративним судом на його виконання було видано виконавчий лист № 820/9021/14.

02.12.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Кушнір Л.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45650703 за вказаним виконавчим листом, відповідно до якої боржнику ( ДКС України ) було надано семиденний строк для добровільного виконання судового рішення.

11.02.2015 р. державним виконавцем боржнику направлено вимогу, якою зобов'язано ДКС України виконати рішення суду у строк до 18.02.2015р.

11.03.2015 р. державним виконавцем було прийнято постанову про накладення на боржника ( ДКС України ) штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин та направлено боржнику вимогу щодо виконання рішення суду у строк до 16.03.2015 р.

01.04.2015 р. у зав'язку з повторним невиконанням боржником рішення суду без поважних причин державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 1360,00 грн.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу рішення суду, за невиконання якого до позивача застосовані такі санкції, було скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2014 року, що вказує на наявність у позивача поважних причин для його невиконання та протиправність оскаржуваної постанови державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та перевіривши оскаржуване рішення суду першої інстанції колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» ( далі - Закон № 606-XIV ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 6 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 49 Закону № 606-XIV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У разі скасування рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ, останній надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно зі ст. 89 Закону № 606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - віл сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк для виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що законодавством на державного виконавця покладено зобов'язання забезпечувати повне та своєчасне виконання боржником своїх обов'язків у межах виконавчого провадження та вживати відповідні заходи реагування, зокрема у вигляді накладення штрафу, у разі їх невиконання.

Однак, застосування до боржника таких штрафних санкцій можливе лише за відсутності поважних причин невиконання ним своїх обов'язків, а отже, державний виконавець, перш ніж виносити постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду, повинен встановити обставини, через які воно не було виконано.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не виконав постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року у справі № 802/9021/14, на підставі та на виконання якої було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП №45650703, у зв'язку зі скасуванням зазначеного рішення суду ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені обставини, у розумінні ч. 2 ст. 89 Закону №606-XIV, є поважними причинами невиконання позивачем судового рішення, наявність яких виключає жодні правові підстави для застосування до нього штрафних санкцій, передбачених вказаною законодавчою нормою.

Більш того, апеляційний суд відзначає, що виходячи зі змісту ст. 6 Закону №606-XIV, державний виконавець повинен діяти сумлінно, виважено і не допускати порушення прав і законних інтересів сторін виконавчого провадження, однак, у даному випадку, ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження, відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення ним будь-яких дій щодо з'ясування причин невиконання боржником рішення суду.

Натомість, позивачем перед судом доведено факт направлення відповідачу повідомлення про скасування постанови суду, яка підлягала виконанню у межах виконавчого провадження ВП №45650703, рішенням суду касаційної інстанції / а.с. 9, 139-140 /, хоча Закон № 606-XIV і не покладає на боржника такого обов'язку.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова від 01.04.2015 р. ВП № 45650703 про накладення штрафу була винесена відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст. 6, 86 Закону № 606-XIV, а отже, є протиправною та підлягає скасуванню.

Доводи апелянта про те, що позивач не виконав рішення суду у строки, надані йому державним виконавцем для його добровільного виконання, колегія суддів вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта на ч. 5 ст. 12 Закону №606-XIV, якою регламентовано обов'язок боржника повідомляти державного виконавця про повне або часткове виконання рішення суду та про обставини для зупинення виконавчого провадження, апеляційний суд вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки скасування рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист і відкрито виконавче провадження, у відповідності до ст. 49 Закону №606-XIV, є підставою для закінчення такого виконавчого провадження, а не для його зупинення, а отже, ч. 5 ст. 12 Закону №606-XIV, на яку посилається апелянт, взагалі не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та до уваги колегією суддів не приймаються.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову та вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у відповідності з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 червня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.