Справа № 2а/0570/23377/2011
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2012 року справа №2а/0570/23377/2011 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Білак С.В., Гаврищук Т.Г.

при секретарі судового засідання Варчук О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2012 року по справі № 2а/0570/23377/2011 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки про визнання неправомірними дій та стягнення заборгованості у розмірі 13814,73 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2011 року управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки звернулось до суду із позовом до відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки про визнання неправомірними дій та стягнення витрат по особових справах потерпілих, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, одержаного за межами України, за період з 01.06.2012 по 30.11.2011 на загальну суму 13814,73 гривень.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2012 року вказаний позов був задоволений частково. Суд першої інстанції стягнув з відповідача витрати з виплати та доставки пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, одержаного за межами України пенсіонерам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з 01.06.2011 по 30.11.2011 на загальну суму 3204 гривні 37 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням суду в частині незадоволення позовних вимог про відшкодування витрат на виплату державної адресної допомоги в сумі 10601,36 грн. та подав апеляційну скаргу. В зазначеній скарзі просив постанову суду змінити та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції були порушенні норми матеріального права, а саме Постанови КМУ від 26.03.2008 № 265.

Відповідач також не погодився з прийнятим рішенням Донецького окружного адміністративного суду та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі. Апеляційну скаргу мотивує тим, що відшкодування потерпілому шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві, здійснюється Стороною тієї держави, де стався страховий випадок, а від так Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не зобовязаний приймати до відшкодування вказані суми витрат та проводити їх відшкодування. Крім того, нормами Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання визначено механізм таких розрахунків тільки на централізованому рівні, а саме між Пенсійним фондом України та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи своїх апеляційних скарг у повному обсязі.

Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було встановлено наступне.

В період з 1 червня по 30 листопада 2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, одержаного за межами України, пенсіонерам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у сумі 3161,64 гривень. Також зазначеним пенсіонерам у вказаний період була виплачена державна адресна допомога в сумі 10601,36 гривень. Загальна сума виплачених пенсій, адресної допомоги та поштових витрат на доставку за цей період склала 13814,73 гривень. Вказана сума була включена позивачем до відповідних актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Вказана сума відповідачем до заліку не прийнята.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 розділу XI Прикінцеві положення Закону №1105 відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

За змістом частини 2 статті 2 зазначеного Закону особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. При цьому, право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Статтею 2 Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, завданої працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням ними трудових обовязків, підписаної 09 вересня 1994 року між частиною держав колишнього СРСР, передбачено, що відшкодування шкоди, завданої працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у тому числі при настанні втрати працездатності в результаті нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівниками трудових обов'язків, після переїзду потерпілого на територію іншої Сторони), смерті здійснюється роботодавцем Сторони, законодавство якої поширювалось на працівника в момент одержання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Роботодавець, відповідальний за завдання шкоди, здійснює її відшкодування відповідно до свого національного законодавства.

Судова колегія не приймає до уваги посилання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки на вказану норми Угоди, оскільки вона регулює інші відносини, а не ті, які є предметом спору у цій справі та пов'язані з відшкодуванням витрат ПФУ, понесених у зв'язку з виплатою пенсій особам, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві на території інших республік СРСР до проголошення Україною незалежності.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

ОСОБА_4 отримав травму 6 травня 1995 року на території Республіки Бурятія, 29 січня 1996 року йому була призначена пенсія по інвалідності.

ОСОБА_5 отримав травму 3 жовтня 1979 року на території колишнього СРСР, з 1 лютого 1985 року довічно отримує пенсію по інвалідності.

Враховуючи, що ОСОБА_6 отримав травму 18 лютого 1999 року на території Російської Федерації, з 17 травня 2000 року отримує пенсію по інвалідності, судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, повинен Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції вірно задовольнив позовні вимоги в цій частині та стягнув на користь управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки з відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки витрати з виплати та доставки пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, одержаного за межами України пенсіонерам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з 01.06.2011 по 30.11.2011 на загальну суму 3204 гривні 37 копійок.

Щодо заявленої позивачем позовної вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на виплату державної адресної допомоги за спірний період судова колегія зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян запроваджена державна адресна допомога, яка сплачується у разі, якщо розмір пенсії не досягає встановленого відсотка прожиткового мінімуму.

Пунктом 4 цієї Постанови визначено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Згідно ст. 10 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Статтею 81 вказаного Закону передбачено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

У ст. 25 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування перелічені види соціальних послуг і матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Статтею 21 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності визначений перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

У вказаному переліку відсутня державна адресна допомога.

У зазначеному переліку також відсутні витрати, повязані з виплатою державної адресною допомоги.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд соціального страхування не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 20.06.2011 року по справі № 21-118а11.

За приписами частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції про те, що обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодовувати державну адресну допомогу не встановлений законом.

Враховуючи зазначене суд першої інстанції правильно відмовив в задоволені позовних вимог про відшкодування витрат на виплату державної адресної допомоги в сумі 10601,36 гривень.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду

Керуючись ст. ст. 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198-200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2012 року по справі № 2а/0570/23377/2011 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки про визнання неправомірними дій та стягнення заборгованості у розмірі 13814,73 гривень залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2012 року по справі № 2а/0570/23377/2011 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м. Макіївки до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки про визнання неправомірними дій та стягнення заборгованості у розмірі 13814,73 гривень - залишити без змін.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена 29 лютого 2012 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Сухарьок М.Г.

Судді: Гаврищук Т.Г.

ОСОБА_7