Справа № 826/7006/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7006/15 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.
за участю:
представника позивачаПетришак М.Я.
представника відповідачаДенисенка Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат-Україна ЛТД" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат-Україна ЛТД" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання протиправним наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати повністю наказ від 09 квітня 2015 року №664 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання з'явився представник позивача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду з'явився, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем 14.01.2015 складено та направлено на адресу позивача запит №247/10/26-50-22-08 (т.1 а.с. 35) "Про надання інформації та її документального підтвердження", відповідно до якого контролюючий орган, у зв'язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків податкового законодавства, запропонував позивачеві надати пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися) для з'ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку (податок на прибуток та податок на додану вартість) із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операцій по господарських відносинах з ТОВ "Торгова компанія "Агро-Інкам СВО" () за жовтень 2014 року та з ТОВ "Будпромтех Плюс" () за жовтень 2014 року.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідь на зазначений запит, платник, листом від 30.01.2015 № 3 надав ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві копії документів на підтвердження господарських відносин із ТОВ «Торгова компанія «Агро-Інтерком СВО» та ТОВ «Будпромтех Плюс». Зазначені документи отримані контролюючим органом 30.01.2015, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції (т.1 а.с. 38-39).

06.02.2015 податковим органом складено та направлено на адресу позивача запит №2150/10/26-50-22-08 "Про надання інформації та її документального підтвердження" (т.1 а.с. 40-42), згідно із яким у зв'язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків податкового законодавства, у зв'язку з чим контролюючий орган пропонує надати пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися) для з'ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку (податок на прибуток та податок на додану вартість) із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операцій по господарських відносинах з ТОВ "Торгова компанія "Агро-Інкам СВО" () за листопад 2014 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що листом від 20.02.2015 №13 ТОВ "Клімат-Україна ЛТД" надало податковому органу копії первинно-бухгалтерських документів щодо господарських взаємовідносин із зазначеним контрагентом. Вказаний лист отриманий відповідачем 20.02.2015 (т. 1 а.с. 43).

09.04.2015 наказом в.о. начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві № 664 з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, керуючись п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України видано наказ №664 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Клімат-Україна ЛТД" (код 39137265) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Торгова компанія "Агро-Інкам СВО" (код 36791949) та ТОВ "Будпромтех Плюс" (код 39350248) за період з 01.10.2014 до 31.12.2014 (т.1 а.с. 28).

Також відповідачем оформлено направлення на перевірку від 09.04.2015 №689/22-08 (т.1 а.с. 46-47).

Позивач, посилаючись на відсутність у контролюючого органу правових підстав для прийняття наказу щодо проведення перевірки з огляду на введений положеннями Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" мораторій щодо проведення податкових перевірок у відношенні суб'єктів господарювання, до кола яких відноситься в тому числі ТОВ "Клімат-Україна ЛТД", звернувся до суду з даним позовом про визнання цього наказу протиправним та його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, окружний адміністративний суд м.Києва виходив з того, що оскаржуваний наказ вичерпав свою дію фактом проведення перевірки, відтак його скасування не захистить порушених прав позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Даному конституційному обов'язку кореспондують приписи Податкового кодексу України, згідно підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 якого, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, зокрема, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з положеннями абзаців 1, 4, 5 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений приписами статті 78 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що перевірку позивача було призначено наказом в.о. начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 09.04.2015№ 664 на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до названої норми документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Судом попередньої інстанції правильно встановлено, що на адресу відповідача надійшли листи щодо контрагентів позивача: від 04.12.2014 р. №236/22-00/39350248 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "БУДПРОМТЕХ ПЛЮС" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за жовтень 2014 р. (том 1 а.с. 55-74); від 23.12.2014 р. №1255/7/26-50-22-01 Лист "Податкової інформації" щодо взаємовідносин ТОВ "ТК "Агро-Інкам СВО", код за , контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період 01.06.2014 - 30.11.2014 року (том 1 а.с. 44-53). Вказані листи містять податкову інформацію про факти, що свідчать про можливі порушення вказаними контрагентами позивача податкового, валютного та іншого законодавства.

У зв'язку із цим, контролюючим органом на адресу ТОВ "Клімат-Україна ЛТД" було надіслано запити від 14.01.2015 №247/10/26-50-22-08 з вимогою надати документально-підтверджену інформацію по господарських відносинах з ТОВ "Торгова компанія "Агро-Інкам СВО" () за жовтень 2014 року та з ТОВ "Будпромтех Плюс" () за жовтень 2014 року, а також від 06.02.2015 №2150/10/26-50-22-08 по господарських відносинах з ТОВ "Торгова компанія "Агро-Інкам СВО" () за листопад 2014 року.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідь на зазначені запити, платник, листами від 30.01.2015 № 3 та від 20.02.2015 №13 надав ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві копії документів на підтвердження господарських відносин із вказаними контрагентами, при цьому відповідач не заперечує тієї обставини, що відповідь надано у визначений Податковим кодексом України строк.

Судова колегія звертає увагу, що контролюючий орган додаткових матеріалів не витребовував, а також не посилався на неповноту, відсутність або недостовірність документів, наданих платником.

Верховний Суд України у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14 акцентував увагу на тому, що відповідно до положень підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.

У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Таким чином, враховуючи вчасне надання платником документів та матеріалів на зазначені запити відповідача, а також відсутність у контролюючого органу зауважень щодо цих документів, посилань на їх неповноту або недостовірність, то, на думку апеляційного суду, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено визначених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстав для призначення перевірки позивача.

Суд першої інстанції вказаних обставин не дослідив, залишивши їх поза увагою, правової оцінки таким обставинам не надав.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З наявних у справі матеріалів апеляційним судом встановлено, що перевірку ТОВ "Клімат-Україна ЛТД" призначено наказом від 09.04.2015 за період діяльності платника з 01.10.2014 по 31.12.2014, тобто за попередній фінансовий рік.

Згідно з декларацією з податку на прибуток, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування, дохід позивача за 2014 рік становить 16'513'972,00 грн. (том 1, а.с. 25), тобто менше 20 мільйонів гривень.

При цьому, сторонами не заперечується, що платник не подавав заяв про проведення перевірки.

Поряд з цим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Кабінет Міністрів України надавав дозвіл відповідачеві на проведення позапланової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Торгова компанія "Агро-Інкам СВО" (код 36791949) та ТОВ "Будпромтех Плюс" (код 39350248) за період з 01.10.2014 до 31.12.2014.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що оскаржуваний наказ прийнятий згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ (том 1 а.с. 24), видами діяльності за КВЕД-2010 ТОВ «Клімат-Україна ЛТД» є: 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування 28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткований 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, отже позивач не виробляє та не реалізовує підакцизних товарів.

За таких обставин, позивач відноситься до кола суб'єктів господарювання, на яких поширюються правила пункту 3 Прикінцевих положень Закону України №71-VIII

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне звернути увагу, що після набрання чинності Законом №71-VІІІ, винесення контролюючим органом наказу на проведення перевірки платників податків, доходи яких за попередній рік не перевищували 20 млн. грн., вимагає від керівника зазначати в наказі, з якого саме питання призначається перевірки - повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску чи відшкодування податку на додану вартість.

Зазначене правило встановлює пільговий режим для певної категорії суб'єктів господарювання, а отже захист платників податків від безпідставних та необґрунтованих перевірок, потребує конкретизації дій контролюючих органів, що унеможливлює видання наказів із «загальними» формулюваннями - щодо проведення перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, оскільки таке формулювання необґрунтовано розширює повноваження контролюючих органів, звуження яких як раз і було на меті законодавця.

Таким чином, зважаючи на те, що ініціювання податковим органом документальної позапланової виїзної перевірки позивача у тому вигляді, в якому воно відображено в наказі від 09.04.2015№ 664, вчинено за відсутності визначених на це законом підстав і водночас за наявності прямо встановленої законом заборони щодо призначення такої перевірки.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідач при прийнятті спірного наказу діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стосовно доводів відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, що мав місце допуск платником податків посадових осіб контролюючого органу до перевірки і ця обставина унеможливлює оскарження наказу на проведення такої перевірки зважаючи на те, що він вичерпав свою дію фактом здійснення перевірки, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до другого абзацу пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України 81.1. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

В даному випадку відповідач не заперечує проти того, що спірний наказ яким призначено перевірку, видано всупереч і в порушення вимог пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", положення якого поширюються на спірні правовідносини.

Поряд з цим, податковий орган посилається на те, що зі сторони платника мав місце факт допуску відповідача до проведення перевірки, при цьому за її результатами складено акт від 29.04.2015 № 245/1-22-08-39137265 (т.1 а.с. 75-88), тобто перевірка відбулася, тому оскаржуваний наказ про її призначення прав позивача не порушує.

В свою чергу, позивач з цього приводу наголошує на тому, що не допускав відповідача до проведення перевірки, тому вказані доводи вважає необґрунтованими.

Колегія суддів, досліджуючи дане питання, виходить з такого.

З аналізу змісту листів-відповідей ТОВ "Клімат-Україна ЛТД" на запити відповідача, в яких зазначено перелік документів, що надсилалися податковому органові на вказані запити (т.1 а.с. 38-39, 43), та документів, наведених у акті перевірки (т.1 а.с. 78-81) колегією суддів встановлено, що позивач в ході виїзної перевірки товариства жодних документів відповідачеві не надавав, у свою чергу, останній таких документів у платника не витребовував, використавши документи, надані позивачем на запити контролюючого органу ще до її призначення.

Згідно з актом, на який посилається відповідач, період проведення перевірки - 09.04.2015 по 23.04.2015.

Матеріалами справи підтверджується, що до закінчення перевірки позивач, листом від 20.04.2015 повідомив відповідача щодо прийнятого ним рішення про недопуск до її проведення. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що вказаний лист отримано відповідачем 20.04.2015, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції (т.1 а.с. 88), тобто до завершення перевірки.

Також, матеріалами справи підтверджується, що 20.04.2015, тобто до закінчення перевірки, позивачем подано даний позов до суду про скасування наказу від 09.04.2015 № 664 щодо її призначення, про що також було повідомлено контролюючий орган названим вище листом.

З наведеного слідує, що на момент звернення позивача із даним позовом до суду, спірний наказ не вичерпав своєї дії виконанням, оскільки перевірка на той момент продовжувалася.

Наведені обставини, на думку апеляційного суду, зокрема факт прийняття позивачем рішення про недопуск контролюючого органу до проведення перевірки та оскарження у судовому порядку наказу про її призначення, при цьому до її закінчення, безумовно свідчать про намір платника не допустити податковий орган до проведення перевірки.

Відповідно до частини 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В свою чергу, той факт, що головний бухгалтер товариства підписав направлення на проведення перевірки, підтверджує лише ту обставину, що уповноваженій особі ТОВ "Клімат-Україна ЛТД" перед початком перевірки пред'явлено посвідчення, направлення та копію наказу, тобто, що платника належним чином повідомлено про призначену перевірку і у контролюючого органу виникло право на її проведення, проте, жодним чином не доводить того, що перевіряючий приступив до проведення перевірки, позаяк, платник, як встановлено вище, під час здійснення виїзду, документів відповідачеві не надавав.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу та наявності правових підстав для його скасування, при цьому виходить з таких міркувань та встановлених під час розгляду справи обставин:

перевірку призначено всупереч вимог пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", положення якого поширюються на спірні правовідносини;

відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено визначених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстав для призначення перевірки позивача, враховуючи вчасне надання платником документів та матеріалів на запити податкового органу, а також відсутність у останнього зауважень щодо цих документів, посилань на їх неповноту або недостовірність;

наявними у справі матеріалами безумовно підтверджується наявність у позивача наміру та вчинення останнім відповідних дій щодо недопуску податкового органу до проведення перевірки у зв'язку із незаконністю, на думку платника, оскаржуваного наказу, водночас, факт складення відповідачем акта не підтверджує вчинення відповідачем дій щодо проведення перевірки.

Враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого ним рішення, при цьому наявними у справі матеріалами безумовно підтверджується, що його прийнято всупереч вимог закону, відтак, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача, а висновок суду першої інстанції про їх відсутність є помилковим.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції всупереч вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу яких судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, оскільки ухвалена судом з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат-Україна ЛТД" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат-Україна ЛТД" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання протиправним наказу - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат-Україна ЛТД" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві від 09 квітня 2015 року №664 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки".

Стягнути з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Клімат-Україна ЛТД" сплачений судовий збір у розмірі 78.03 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст Постанови виготовлено 14 вересня 2015 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.