Справа № 208/9110/13-а
Суддя: Ричка С. О.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/9110/13-а
№ провадження 2-а/208/32/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2014 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області,

у складі судді: Рички С.О.,

при секретарі: Щербацевич Д.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора державної ПСВДАІ м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України та поновлення строку оскарження постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із адміністративним позовом до інспектора державної ПС ВДАІ м. Дніпродзержинська ОСОБА_2, в якому просить суд скасувати постанову АА2 № 176574 від 22.07.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення по ст.122ч.1 КУпАП та накладання на нього штрафу у розмірі 255,00 грн., разом з цим просить поновити йому строк на звернення з адміністративним позовом у звязку з його пропуском з поважних підстав.

Позивач вважає, що вказану постанову відносно нього винесено незаконно та необґрунтовано, тому постанова підлягає скасуванню, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що постановою АА2 № 176574 від 22.07.2013 року відповідач притяг його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення по ст.122ч.1 КУпАП та наклав на нього штраф у розмірі 255,00 грн., вказавши, що 22.07.2013 року о 17 год 40 хвилин, позивач керуючи автомобілем марки Тойота державний номерний знак НОМЕР_1, позивач рухався по мостовому переходу через річку Дніпро в м. Дніпродзержинську, коли його зупинив прапорщик міліції відповідач ОСОБА_2 і повідомив, що позивач здійснив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме рухався зі швидкістю 83 км/г, чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 23 км/г, та п.12.4 ПДР України, швидкість вимірювалась приладом Візір № 0812545, в наслідок чого на позивача було накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп., згідно зі ст. 14-1 КУпАП. На думку позивача, дана постанова є протиправною і підлягає скасуванню, хоча позивач і не заперечує той факт, що він дійсно 22.07.2013 року о 17 год 40 хвилин, керував автомобілем марки Тойота державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по мостовому переходу через річку Дніпро в м. Дніпродзержинську зі швидкістю 83 км/г, але на його думку він не порушував правила ДР, оскільки він виїхав з с. Курилівка де регулювання дорожнього руху здійснюється при допомозі дорожніх знаків, він рухався по незабудований території по автодорозі, яка на його думку не є територією міста, тому постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання зявився, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі без застосування технічних засобів та без участі відповідача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, але надіслав свої заперечення в яких позов не визнав, просив відмовити позивачу та розглядати справу без його участі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд, оцінюючи відповідно до ст. 159 КАС України, всебічно, повно, обєктивно досліджені судом докази, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених у судовому засіданні таких фактичних даних.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених у судовому засіданні таких фактичних даних.

Постановою серії АА2 № 176574 від 22.07.2013 року позивача притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення по ст.122ч.1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що 22.07.2013 року о 17 год 40 хвилин, позивач керуючи автомобілем марки Тойота державний номерний знак НОМЕР_1, позивач рухався по мостовому переходу через річку Дніпро в м. Дніпродзержинську, коли його зупинив прапорщик міліції відповідач ОСОБА_2 і повідомив, що позивач здійснив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме рухався зі швидкістю 83 км/г, чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 23 км/г, та п.12.4 ПДР України, швидкість вимірювалась приладом Візір № 0812545, в наслідок чого на позивача було накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп., згідно зі ст. 14-1 КУпАП.

Судом встановлено, що при складанні постанови було дотримано ст.ст.245, 280 КУпАП, згідно яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин, вирішення її у відповідності до закону, при складанні постанови були зясовані обставини по справі передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП. При розгляді справи були дотримані вимоги, передбачені ст. 276-280 КУпАП, стосовно місця, строків розгляду справи, підготовки до розгляду, порядку розгляду справи необхідні при винесенні постанови.

Таким чином події викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, що до обставин скоєння правопорушення позивачем не оскаржувались, та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, стосовно підстав відсутності в діях позивача правопорушення, зазначених позивачем як те, що він рухався не в межах міста Дніпродзержинська, оскільки мостовий перехід через річку Дніпро в м. Дніпродзержинську належить до Петриківського району і не де немає дорожнього знаку який би зазначав, що позивач вїхав в місто або виїхав з нього не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, у звязку з тим, що дорожні знаки, які вказують на початок міста та його завершення стоять на вїзді в м. Дніпродзержинськ на лівобережній його частині та на виїзді з міста на правобережній його частині, а не посередині міста.

В силу частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, інспектор державної ПС ВДАІ м. Дніпродзержинська ОСОБА_2, приймаючи оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладання на нього адміністративного штрафу у розмірі 255,00 грн., діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття постанови; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А вимоги позовної заяви не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 69-71, 128 ч.4, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора державної ПС ВДАІ м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України та поновлення строку оскарження постанови - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ричка С. О.