Справа № 2а-3182/10/1370
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2012 р. Справа № 29727/10

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2010 року у справі за його позовом до Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ :

13 квітня 2010 року управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області (далі УПФ України в Мостиському районі) звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило скасувати постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2010 року ВП № 18262439.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2010 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначене судове рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення його позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповноту зясування істотних обставин справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що державним виконавцем неправомірно відкрито виконавче провадження, оскільки виконавчий лист неналежно оформлений через відсутність в ньому ідентифікаційного коду стягувача.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог УПФ України в Мостиському районі, суд першої інстанції виходив із того, що відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду стягувача не може бути достатньою підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки не тягне за собою порушення прав позивача, який є боржником у виконавчому провадженні.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи і є правильними.

Як встановлено судом, 25 березня 2010 року головним державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області Кедою М.В. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-22, виданого 09.03.2010 року Мостиським районним судом Львівської області про зобовязання УПФ України в Мостиському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та надано строк до 01.04.2010 року для її добровільного виконання боржником. При невиконанні рішення в наданий строк вирішено виконати його в примусовому порядку та стягнути з УПФ України в Мостиському районі виконавчий збір та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

Спірні правовідносини були врегульовані приписами Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент їх виникнення.

Вимоги до виконавчого документа встановлені приписами ст.19 вказаного Закону, згідно якої у виконавчому документі зазначаються:

1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ;

2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ;

3) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання чинності рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Окрім цього, згідно ст. 24 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Оцінюючи в сукупності наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані позивачем недоліки виконавчого документа, а саме відсутність ідентифікаційного коду стягувача, не створюють перешкод для відкриття виконавчого провадження та не порушують прав боржника.

Доводи апелянта в іншій частині на правильність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2010 року у справі № 2а-3182/10/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_3