Справа № 2а-480/10
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2010-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2а-480/ 2010 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кульчицької І.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління ДАІ ГУМВС України в Полтавській області, інспектора ДПС ВДАІ Машівського району Сапуна Олега Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

на підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 24 березня 2010 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що постановою від 29.01.2010р. він підданий стягненню за ч.1 ст. 122 КУпАП нібито за те, що цього ж числа здійснив заїзд на територію Машівської ЦРЛ, не виконавши вимогу знаку 3.21 «Вїзд заборонено». Вважає постанову незаконною з тих підстав, що на обох підїздах до Машівської ЦРЛ розміщений такий знак, що перешкоджає вїзду на вказану територію будь-яким чином. Крім цього, вїзд на територію лікарні був зумовлений тим, що він доставляв 80-річну жінку ОСОБА_4 з переломом руки і у звязку з її станом здоровя та похилим віком здійснив максимальний підїзд до лікарні про що і повідомив інспектора. Крім цього, переконання інспектора не відповідає ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а встановлення самого знаку та таблички під ним «Крім службових» суперечить п. 10.5.20 ДСТУ. У звязку з наведеним позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову від 29.01.2010р.

Відповідач-1 надав заперечення на позов в якому просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ст. ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху повинні неухильно дотримуватися вимог законодавства з питань безпеки дорожнього руду і мають право керувати транспортним засобом у місцях, де рух не заборонено. Незважаючи на це, позивач порушив вимоги знаку 3.21 вїхав на територію Машівської ЦРЛ. Той факт, що він віз жінку в лікарню не має ніякого значення, оскільки центральний вхід до лікарні знаходить по вул. Леніна, де зупинка не заборонена. Те, що відповідач виконував функції швидкої допомоги є безпідставним, оскільки навіть якщо і була жінка з переломом руки її стан не можна вважати тяжким. Крім того, пункт швидкої допомоги знаходиться в іншому місці, а функції швидкої допомоги покладені на іншу службу.

У судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача-1 заперечує проти позову за безпідставністю, відповідач-2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що постановою інспектора ДПС ВДАІ Машівського району Сапуна О.В. від 29.01.2010р. ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. ( а.с. 6 ). Зі змісту постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів вбачається, що 29.01.2010р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Мерседес» здійснив заїзд на територію Машівської ЦРЛ, не виконав при цьому вимогу дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», чим порушив також п. 8.1 Правил дорожнього руху ( а.с. 5, 6 ). В протоколі ОСОБА_3 зазначив, що з порушенням не згоден.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху ( далі ПДР ), регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 3.21 «Вїзд заборонено» Додатку 1 ПДР передбачає заборону вїзду усіх транспортних засобів.

На підтвердження своїх вимог позивач зазначає, що дії інспектора ДПС ОСОБА_5 не відповідають ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а встановлення самого знаку та таблички під ним «Крім службових» суперечить п. 10.5.20 ДСТУ.

Разом з тим, п. 10.5.20 ДСТУ-4100-2002 Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування, затверджених наказом Держстандарту України від 3 червня 2002 р. № 326, передбачає випадки в яких повинен обовязково встановлюватися знак 3.21. Випадків у яких встановлення дорожнього знаку 3.21 забороняється не наведено.

Таким чином, належних доказів того, що знак 3.21 був встановлений з порушення ДСТУ позивач не надав, чим не виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Посилання позивача на ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до якого водії мають право керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку, навпаки зазначає про дозвіл для руху транспортних засобів у місцях, де це не заборонено.

Крім цього, ст. 15 цього Закону передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, чого позивачем виконано не було.

Доводи позивача про те, що його дії виключають адміністративну відповідальність, оскільки він заїхавши на заборонний знак, підвозив до ЦРЛ літню жінку з поломаною рукою суд визнає безпідставними.

Так, з довідки Машівської ЦРЛ вбачається, що дійсно на прийомі у лікаря-хірурга Машівської ЦРЛ 29.01.2010р. перебувала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 32 ).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що попросила свого зятя ОСОБА_3 підвезти матір ОСОБА_4 до службового входу Машівської ЦРЛ, так як в останньої була поломана рука.

Разом з тим, ст. 17 КУпАП передбачено, що не підлягають адміністративній відповідальності особи, які діяли в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності.

Дії позивача під жодну з цих обставин не підпадають.

Крім цього, з наданої представником відповідача схеми розташування підїзду до Машівської ЦРЛ вбачається, що вона розташована вздовж вулиці Леніна в смт. Машівка, біля неї мається дві обладнані автостоянки, що не заважало ОСОБА_3 здійснити стоянку в установлених місцях або зупинку автомобіля перед центральним входом в ЦРЛ і будь-якому випадку не надавало права позивачу порушувати ПДР.

Але, незважаючи на це, позивач вїхав на територію Машівської ЦРЛ умисно порушуючи при цьому вимоги дорожнього знаку 3.21.

Та обставина, що він підвозив до лікарні ОСОБА_4 з переломом руки могла бути врахована як помякшуюча при накладені адміністративного стягнення. При цьому, як вбачається з оспорюваної постанови на позивача було накладено мінімальне стягнення.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що дії інспектора ДПС ВДАІ Машівського району Сапуна О.В., повязані з притягненням ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є правомірними та такими, що не суперечать вимогам діючого законодавства. За таких підстав постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ВІ 100660 від 29.01.2010р. є законною та обґрунтованою, в звязку з чим суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 71, 94, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 17, 122 КУпАП, п. 8.1, додатком 1 дорожній знак 3.21 Правил дорожнього руху, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до управління ОСОБА_7 України в Полтавській області, інспектора ДПС ВДАІ Машівського району Сапуна Олега Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд Полтавської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: