Справа № 803/1741/14
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Справа № 876/6110/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15.05.2015 р. про закриття провадження по справі за поданням Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Волинській області до Приватного підприємства "М-Трейдінг" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

встановив:

29.08.2014 року позивач - Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС України у Волинській області ( далі - Луцька ОДПІ) звернувся до суду із поданням до відповідача - Приватного підприємства "М-Трейдінг" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Подання обґрунтоване тим, що наказом Луцької ОДПІ від 08.08.2014р. №1798 була призначена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «М-Трейдінг». Заступником начальника відділу перевірок з окремих питань Луцької ОДПІ ОСОБА_1 та головними державними ревізорами-інспекторами Луцької ОДПІ ОСОБА_2 і ОСОБА_3 11.08.2014р. було здійснено виїзд за юридичною адресою платника податків для проведення перевірки, однак посадові особи ПП «М-Трейдінг» на підприємстві були відсутні, про що складено відповідний акт. 12.08.2014р. представниками Луцької ОДПІ повторно здійснено виїзд за юридичною адресою відповідача, однак юристом підприємства ОСОБА_4 було повідомлено про недопуск до перевірки працівників інспекції у зв'язку з непред'явленням посвідчень належного зразка.

Рішенням заступника начальника Луцької ОДПІ ОСОБА_5 від 29.08.2014р. застосовано умовний адміністративний арешт майна ПП «М-Трейдінг», обґрунтованість якого Луцька ОДПІ просить підтвердити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.01.2015р. подання залишено без розгляду, проте ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015р. зазначене судове рішення скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.05.2015 р. провадження у справі за поданням Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Приватного підприємства «М-Трейдінг» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків закрито.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.5 ст. 183-3 КАС України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Оскільки підставою для внесення подання був недопуск посадових осіб Луцької ОДПІ до перевірки, яка призначена наказом від 08.08.2014р. №1798, а ПП «М-Трейдінг» оспорює законність даного наказу та звернулося з відповідним адміністративним позовом, тому суд дійшов висновку, що між сторонами існує спір про право, оскільки предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 КАС України.

Так, наявність спору про право виключає можливість судового провадження в порядку статті 183-3 КАС України. Суд першої інстанції дійшов висновку, що зважаючи на ту обставину, що про спір про право стало відомо після відкриття провадження за поданням заявника, то це є підставою для його закриття відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач - Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС України у Волинській області подала апеляційну скаргу, зазначивши, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, тому її слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що при прийнятті рішення суд попередньої інстанції виходив з того, що оскільки ПП «М-Трейдінг» оскаржує законність Наказу № 1798 від 08.08.2014 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» ПП «М-Трейдінг», то на переконання суду, між сторонами існує спір про право і з цієї підстави провадження у справі слід закрити.

У даному випадку підставою для виникнення обставин для внесення Луцькою ОДПІ відповідного подання стало саме прийняття Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області рішення про застосування адміністративного арешту майна ПП «М-Трейдінг» від 29.08.2014 року. Саме з моменту прийняття даного рішення відповідно до ч. 3 ст. 183-3 КАС, а не з моменту прийняття Наказу № 1798 від 08.08.2014 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» ПП «М-Трейдінг» пішов відлік двадцяти чотирьох годин протягом яких у Луцької ОДПІ було право звернутися з поданням до суду, що і було зроблено.

Таким чином, спір про право мав би місце у випадку незгоди ПП «М-Трейдінг» саме з рішенням про застосування адміністративного арешту майна ПП «М-Трейдінг» від 29.08.2014 року, а оскарження ПП «М-Трейдінг» Наказу № 1798 від 08.08.2014 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» не може свідчити про наявність спору про право, оскільки прийняття Наказу № 1798 від 08.08.2014 року відповідно до ч.3 ст. 183-3 КАС не було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, дослідивши матеріали апеляційної скарги, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, вважає за необхідне її задоволити із наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що наявність у даній справі спору про право виключає можливість судового розгляду в порядку ст.183-3 КАС України. Суд виходив з того, що оскільки ПП "М-Трейдінг" оскаржує законність Наказу № 1798 від 08.08.2014 р. "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки" то між сторонами існує спір про право.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступних підстав.

Згідно пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) встановлено особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень, в тому числі за поданнями таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Частина п'ята статті 183-3 КАС України передбачає, що суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України за № 149/11/13-11 від 02.02.2011 р. спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. (Платник податків оскаржує до суду рішення про застосування адміністративного арешту п. 94.11 ст. 94 Податкового кодексу України).

В даному випадку підставою для виникнення обставин для винесення податковим органом відповідного подання стало саме прийняття Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області рішення про застосування адміністративного арешту майна ПП "М-Трейдінг" від 29.08.2014 р.

Отже, спір про право мав би місце у випадку незгоди ПП "М-Трейдінг" саме з рішенням про застосування адміністративного арешту майна підприємства від 29.08.2014 р.

Колегія суддів вважає, що оскарження заявником в судовому порядку наказу № 1798 від 08.08.2014 р. "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки" не може свідчити про наявність спору про право, оскільки прийняття вказаного наказу відповідно до ч. 3 ст. 183-3 КАС України не було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання, тоді як рішення про застосування адміністративного арешту майна ПП "М-Трейдінг" від 29.08.2014 р. було безпосередньою підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, прийшов до помилкового висновку, оскільки не взяв до уваги зазначені обставини та не надав їм належної оцінки.

Відповідно до ч.1 ст.204 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Волинській області задовольнити, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15.05.2015 р. про закриття провадження по справі № 803/1741/14 - скасувати.

Направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 11.09.2015 року.