Справа № 802/1332/15-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 серпня 2015 р. Справа № 802/1332/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Яремчука К.О.,

суддів Альчука М.П.,

Воробйової І.А.,

за участі секретаря судового засідання Жупанової Д.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача 1 ОСОБА_4,

у відсутність відповідача 2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Державної архітектурно - будівельної інспекції України (відповідач 1), директора Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 (відповідач 2)

про: визнання протиправним рішення та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2 з адміністративним позовом до директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, в якому просить суд:

- визнати рішення директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 про проведення позапланової перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції житлового будинку з надбудовою та добудовою по АДРЕСА_1 забудовник ОСОБА_2, від 21.04.2015 № 457-ПП протиправним.

- скасувати наказ № 1 від 05.01.2015 Державної архітектурно-будівельної інспекції України про видачу направлення на проведення позапланової перевірки №457-ПП від 21.04.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.04.2015 головний державний інспектор інспекційного відділу у центральному регіоні Августінов Анатолій Борисович повідомив її, що директор Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 на підставі наказу № 1 від 05.01.2015 та абзацу 4 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, видав направлення № 457-ПП від 21.04.2015 на проведення позапланової перевірки достовірності даних, наведених у поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт, щодо реконструкції житлового будинку з надбудовою та добудовою по вул. Шевченка, 54 у м. Мотилів-Подільський (забудовник - гр. ОСОБА_2).

ОСОБА_2 вважає, що рішення директора Департаменту ОСОБА_5 про проведення позапланової перевірки протиправним, оскільки воно, на її переконання, не відповідає вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенню про державну архітектурно-будівельну інспекцію України та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

На думку позивача, на її житловий будинок, який належить до II категорії складності, не поширюється Порядок, яким керувався директор Департаменту ОСОБА_5 під час прийняття рішення про проведення позапланової перевірки, оскільки такий Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Крім того, позивач зазначає, що станом на день видачі направлення 21.04.2015 про проведення позапланової перевірки достовірності даних в Департаменті ДАБІ у Вінницькій області відсутня реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції житлового будинку за адресою вул. Шевченка, 54, що у м. Могилів-Подільський, Вінницької області, а тому не було підстав для здійснення позапланової перевірки, визначеної в пункті 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

За таких обставин ОСОБА_2 вважає, що при прийнятті рішення директор Департаменту ОСОБА_5 не вірно застосував до неї вимоги даного пункту, а відтак прийняв рішення у відсутність таких повноважень та діяв всупереч вимогам чинного законодавства України.

Крім того, позивач зазначає, що будинок по вул. Шевченка. 54 в м. Могилів-Подільський Вінницької області не являється будівельним об'єктом, належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, розташований на приватизованій земельній ділянці.

На думку ОСОБА_2, Держархбудінспекція України має право здійснювати перевірку тільки будівельних об'єктів та підприємств будівельної галузі, а тому рішення про проведення позапланової перевірки за направленням №457-ПП від 21.04.2015 є протиправним.

Ухвалою суду від 11.06.2015, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі в якості другого відповідача залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві.

Представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України заперечувала проти адміністративного позову. У наданих до суду письмових запереченнях представник Держархбудінспекції зазначила, що посилання позивача на відсутність у Департаменту повноважень щодо проведення перевірки об'єктів І-ІІІ категорії складності є хибними, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 затверджено Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Вказаний Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при будівництві усіх видів об'єктів архітектури.

Представник Держархбудінспекції стверджує, що дія вказаного Порядку розповсюджується також на перевірки ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, оскільки відповідно до Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1396, ліцензуванню підлягає господарська діяльність, пов'язана лише з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним направлення на перевірку від 21.04.2015 № 457-ПП у запереченнях зазначено, що таке направлення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача. Відсутність спірних відносин, на переконання представника Держархбудінспекції, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Щодо оскаржуваного наказу Держархбудінспекції України від 05.01.2015 № 1, то представник Держархбудінспекції зазначила, що вказаний наказ є документом організаційно-розпорядчого характеру та не призводить до виникнення певних обов'язків у позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову і в цій частині.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив, що 05.01.2015 в.о. голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України С.В. Драч видав наказ № 1 щодо удосконалення роботи із здійсненням заходів державного архітектурно-будівельного контролю, яким уповноважив керівників територіальних органів та їх заступників - департаментів Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій, Дніпропетровській, Донецькій, Запорізькій, Київській, Луганській, Львівській, Одеській, Полтавській, Харківській областях та у місті Києві, а також управлінь Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській, Житомирській, Закарпатській, Івано-Франківській, Кіровоградській, Миколаївській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій, Черкаській, Чернівецькій, Чернігівській областях направляти посадових осіб відповідно до їх функціонального призначення на проведення позапланових перевірок на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також підписувати направлення на проведення позапланових перевірок.

На підставі зазначеного наказу Держархбудінспекції України та абз. 4 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, директор Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 видав направлення від 21.04.2015 № 457-ПП на проведення перевірки строком дії з 28.04.2015 по 06.05.2015.

Як зазначено у вказаному направленні, головний державний інспектор інспекційного відділу у центральному регіоні Августінов А.Б. направляється для здійснення позапланової перевірки достовірності даних, наведених у поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції житлового будинку з надбудовою та добудовою по вул. Шевченка, 54 у м. Могилів-Подільський (забудовник - гр. ОСОБА_2).

Не погоджуючись з рішенням директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 у формі направлення на проведення позапланової перевірки №457-ПП від 21.04.2015, а також з наказом Держархбудінспекції №1 від 05.01.2015, позивач оскаржила їх в судовому порядку.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно із Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про центральні органи виконавчої влади», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, та Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, затвердженого наказом Держархбудінспекції України від 01.10.2014 №220, основними завданнями Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Посилання позивача на той факт, що Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, поширюється лише на об'єкти, які належать до IV і V категорії складності, є необґрунтованими, оскільки зазначений Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (при цьому ніяких обмежень щодо категорії складності об'єктів, що перевіряються, не зазначено) та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (обмеження на перевірку об'єктів IV і V зазначені в зв'язку з тим, що на об'єкти І - III категорії складності не потрібна ліцензія для провадження будівельної діяльності).

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007№ 1396 затверджено Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури. Цей Порядок встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належіть до IV і V категорії складності.

Таким чином, Порядок здійснення державно-архітектурного контролю визначає процедуру здійснення заходів щодо різних напрямків діяльності суб'єктів - містобудування, а саме: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил усіх об'єктів будівництва (тобто І-V категорії складності); та дотримання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, а саме тих, які підлягають обов'язковому ліцензуванню.

Відповідно до абз. 11 п. 7 Порядку № 553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Форма направлення для проведення позапланової перевірки затверджена наказом Мінрегіонбуду № 240 від 15.05.2012, який зареєстрований в Мін'юсті 04.07.2012.

З метою належної реалізації наданих Держархбудінспекції України повноважень державної політики у сфері державного архітектурно-будівельного контролю наказом Держархбудінспекції №1 від 05.01.2015 уповноважено керівників територіальних органів підписувати направлення на проведення позапланових перевірок.

Тобто, відповідач 2 мав право підписувати направлення на проведення позапланової перевірки.

Надаючи оцінку оскаржуваному направленню, суд виходив з того, що відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,правтаінтересівюридичних осіб у сферіпублічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі навиконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Юрисдикція адміністративних судів, згідно з ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України поширюється зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно-правовий акт - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта, якому він адресований.

Обов'язковою ознакою правового акта індивідуальної дії є створення ним юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, що характеризується обов'язковістю приписів такого правового акта для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Суд зауважує, що направлення на проведення перевірки є насамперед носієм інформації для забудовника та одним із документів, за умови наявності якого орган державного архітектурно-будівельного контролю має право приступити до проведення перевірки.

За вказаних обставин направлення на проведення перевірки від 21.04.2015 № 457-ПП не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, не характеризується обов'язковістю приписів для суб'єкта перевірки.

Крім того, як установив суд, перевірка за оскаржуваним направленням № 457-ПП від 21.04.2015 в зазначені в ньому терміни проведена не була. Доповідної записки на продовження терміну перевірки по спірному направленню не надходило, а тому дане направлення не було реалізоване та не спричинило настання будь-яких правових наслідків для позивача.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним рішення директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_5 у формі направлення від 21.04.2015 № 457-ПП.

На переконання колегії суддів, не підлягає також задоволенню й вимога про скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 1 від 05.01.2015 з огляду на таке.

Відповідно до п. 9 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294, Держархбудінспекція в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів міністерств видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Таким чином, оскаржуваний наказ є документом організаційно-розпорядчого характеру Держархбудінспекції України на реалізацією її повноважень, передбачених п. 9 зазначеного Положення, та безпосередньо не призводить до виникнення певних обов'язків у позивача.

В даному випадку зі змісту наказу Держархбудінспекції № 1 від 05.01.2015 не вбачається порушення прав, свобод чи інтересів позивача.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені норми, якими врегульовано спірні правовідносини, колегія суддів відмовляє в задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Яремчук Костянтин Олександрович

Судді Альчук Максим Петрович

Воробйова Інна Анатоліївна