Справа № 2-а-3321/10
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 року м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Чохонелідзе Л.М., розглянувши у приміщенні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Іванівнидо Управління Пенсійного фонду України у місті Олександрії Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

ВСТАНОВИВ:

У 2010 році позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, посилаючись на те, що вона відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни і їй у відповідності ст. 6 вказаного закону повинна виплачуватися щомісячна соціальна надбавка до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки, відповідачем йому виплачується підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж встановлено законом, просить суд визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України міста ОСОБА_2 щодо нарахування та виплати йому як «Дитині війни» недовиплаченого щомісячного підвищення до пенсії у відповідності зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязати відповідача здійснити з 11 травня 2010 року по 09 липня 2010 року, як дитині війни нарахування та виплату недовиплаченого щомісячного підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням фактично виплаченого щомісячного підвищення до пенсії та зобовязати виконати рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та 09.09.2010 року.

В судове засідання позивач не з'явився, але надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 народилася 10 червня 1943 року, станом на час закінчення Другої світової війни їй було менше 18 років. Вона є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у місті Олександрії Кіровоградської області і відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус «дитина війни», що не заперечується відповідачем та підтверджується передбаченою законом відміткою у її пенсійному посвідченні.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону України №489-У від 19.12.2006 року, що діяла з 01.7.2007 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, яку призначають та виплачують управління Пенсійного Фонду України за місцем проживання осіб, які мають статус дитини війни.

Суд дійшов висновку, що відповідач не нараховує підвищення до пенсії у вказаному розмірі, незважаючи на ті обставини, що Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» дії норм Закону України «Про дітей війни» не зупинялися, зміни до вказаних норм не вносилися. Норми вказаного закону діють на час розгляду справи, оскільки іншим законодавчим актом не зупинені та не змінені. Вказані обставини свідчать про протиправність дій відповідача.

Нарахуванню підлягає розмір державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з відрахуванням розміру щомісячної допомоги, одержаного позивачем за вказаний період відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду з позовом 11 листопада 2010 року,

тому перерахунок підвищення до пенсії необхідно провадити з 11 травня 2010 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 22, 46, 152 Конституції України, ст. ст. 6,

7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про

загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, рішеннями

Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та №10-рп/2008 від 22.05.2008 р.,

ст. ст. 6-14, 71, 99, 100, 122, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті ОСОБА_2

щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 належних сум державної соціальної

грошової допомоги як особі, що має статус «дитина війни», у розмірі, що не відповідає

встановленому статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у місті ОСОБА_2

області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної

соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 11 травня 2010 року по 09 липня 2010

року з урахуванням фактично виплачених в цей термін сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційного

скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо

його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного

адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної

скарги.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду

апеляційної інстанції.

СУДДЯ: Л.М. ЧОХОНЕЛІДЗЕ