Справа № 2а-36368/08/0570
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шальєва В.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року справа №2а-36368/08/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Ястребової Л.В.

суддів Ляшенка Д.В. , Чумака С.Ю.

при секретарі Полторацькій С.С.

за участю сторін:

прокурора Профатило О.П.

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з додатковою відповідальністю «Лафарж Гіпс» та ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року по справі № 2а-36368/08/0570 за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Лафарж Гіпс» до ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та недійсними з дати видання податкового повідомлення-рішення від 02.12.2011 року №/3 та від 02.12.2008 року № /3.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року позов товариства з додатковою відповідальністю «Лафарж Гіпс» задоволено частково. Визнано протиправним податкове повідомлення-рішення № /3, прийняте ОСОБА_5 державною податковою інспекцією 02.12.2008 року в частині визначення товариству з обмеженою відповідальністю «Лафарж Гіпс» податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 371883 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 185942 грн. В задоволенні позову про визнання в іншій частині протиправним податкового повідомлення-рішення № /3 від 02.12.2008 року та визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № /3 від 02.12.2008 року відмовлено.

Позивач та відповідач не погодилися зазначеною постановою суду першої інстанції, подали апеляційні скарги. Позивач просить скасувати постанову суду частково, задовольнивши позовні вимоги в частині визначення позивачу податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 143467 грн. Та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 157335,10 грн., посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими та порушення норм матеріального та процесуального права. Відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /3 від 02.12.2008 року з податку на додану вартість на суму 557825 грн. та прийняти нову постанову, залишивши без задоволення позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги позивача, просив задовольнити апеляційну скаргу, проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечував. Прокурор та представники відповідача підтримали доводи своєї апеляційної скарги та заперечували проти доводів апеляційної скарги позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, в межах апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила наступне.

Позивач ОСОБА_6 з додатковою відповідальністю «Лафарж Гіпс» зареєстроване виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради Донецької області 08.02.1995 року, відповідно до статуту є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Лафарж Гіпс», що припинилося внаслідок перетворення, включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 00290601.

Відповідач ОСОБА_5 об'єднана державна податкова інспекція є суб'єктом владних повноважень, якій в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та Податковим кодексом України повноваження.

ОСОБА_5 ОДПІ була проведена планова виїзна перевірка Закритого акціонерного товариства «Лафарж Гіпс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 року по 30.09.2007 року, за результатами якої складений акт № 962/23/00290601 від 17.04.2008 року (а.с. 172-250 т. 3, 1-39 т. 6). Перевіркою встановлені порушення позивачем п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.4.8 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», внаслідок чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування за 3 квартали 2007 року на 1290166 грн., занижено податок на прибуток в сумі 193908 грн., в тому числі за 4 квартал 2006 р. - на 137547 грн., за 9 місяців 2007 р. - на 56361 грн.; пп. 7.3.6 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» в частині заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 29672 грн., в тому числі за березень 2007 року - на 15927 грн., за квітень 2007 року - на 9705 грн., за травень 2007 року - на 4040 грн., пп. 7.2.1 є п. 7.2, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7, абз. 3, 4 пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7, абз. 2 пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 цього Закону в частині завищення суми податкового кредиту на 478322 грн., в тому числі за січень 2007 року - на 786 грн., лютий 2007 року - на 432208 грн., за березень 2007 року - на 12067 грн., за квітень 2007 року - на 33130 грн., за травень 2007 року - на 131 грн., пп. 7.7.1, 7.7.2б п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на суму 507994 грн., пп. 7.3.1 п. 7.3, 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 цього Закону в частині заниження податку на додану вартість в сумі 391876 грн.

На підставі акту перевірки 07.05.2008 року ОСОБА_5 ОДПІ прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: № /0 - про визначення ЗАТ «Лафарж Гіпс» податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 378427 грн., в тому числі за основним платежем - 193908 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -184519 грн. (а.с. 34 т. 4), № /0 - про визначення ЗАТ «Лафарж Гіпс» податкового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 587814 грн., в тому числі за основним платежем - 391876 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 195938 грн. (а.с. 12т. 1).

Рішенням ОСОБА_5 ОДПІ від 22.07.2008 року № 22950/10/25-012-2 про результати розгляду первинних скарг скасоване податкове повідомлення-рішення від 07.05.2008 року № /0 в частині донарахованого податку на додану вартість в сумі 13 грн. та штрафних санкцій в сумі 7 грн., в іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а податкове повідомлення-рішення № /0 від 07.05.2008 року залишено без змін.

Рішенням від 17.09.2008 р. № 16226/10/25013-5 ДПА у Донецькій області про результати розгляду повторних скарг залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 07.05.2008 року № /0 (від 22.07.2008 р. № /1) з урахуванням рішення від 22.07.2008 р. № 22940/10/25-012-2, прийнятого за результатами розгляду первинних скарг, та скасоване податкове повідомлення-рішення від 07.05.2008 р. № /0 (від 22.07.2008 р. № /1) в частині 19638 грн. податку на прибуток та 11782 грн. штрафних санкцій, в іншій частині залишено без змін.

Рішенням від 28.11.2008 року № 24616/7/25-0115 ДПА України про результати розгляду повторних скарг податкові повідомлення-рішення з урахуванням раніше прийнятих рішень в процесі апеляційного узгодження залишені без змін.

За наслідками розгляду повторних скарг ОСОБА_5 ОДПІ прийняті 02.12.2008 року наступні податкові повідомлення-рішення: № /3 - про визначення ЗАТ «Лафарж Гіпс» податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 347006,60 грн., в тому числі за основним платежем - 174270 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -172736,60 грн. (а.с. 36 т.4), № /3 - про визначення ЗАТ «Лафарж Гіпс» податкового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 587794 грн., в тому числі за основним платежем - 391863 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -195931грн. (а.с. 10 т.1).

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток орган державної податкової служби зазначає порушенням позивачем пп. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.4.8 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме, віднесення до складу валових витрат наступних видатків: зі службових відряджень робітників позивача з м. Артемівська до невідокремленого структурного підрозділу в м. Києві та з м. Києва до м. Артемівська, в тому числі витрат на проїзд, проживання, добові; з оренди офісу в м. Києві; на інформаційно-консультаційні, юридичні, аудиторські, маркетингові послуги та послуги з добору кадрів.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано під час апеляційного розгляду, що протягом жовтня 2006 року - вересня 2007 року особи, які перебувають у трудових правовідносинах з ЗАТ «Лафарж Гіпс», направлялись у відрядження, внаслідок чого позивач здійснював видатки на оплату відряджень таких осіб. Загальна сума витрат за період, що перевірявся, як випливає з акту перевірки, складає 256999,95 грн.

Відповідно до пп. 5.4.8 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до валових витрат включаються витрати на відрядження фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку або є членами керівних органів платника податку, у межах фактичних витрат особи, яка відряджена, на проїзд (включаючи перевезення багажу) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження, оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чистка, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), найм інших жилих приміщень, телефонних рахунків, оформлення закордонних паспортів, дозволів на вїзд (віз), обов'язкового страхування, витрат на усний та письмовий переклади, інших документально оформлених витрат, пов'язаних з правилами вїзду та перебування у місці відрядження, включаючи будь-які збори і податки, що підлягають сплаті у зв'язку зі здійсненням таких витрат.

Зазначені витрати можуть бути включені до складу валових витрат платника податку лише за наявності підтверджуючих документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), рахунків з готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, страхових полісів тощо. Не включається до складу витрат платника податку готівка, витрачена на цілі, визначені підпунктами 5.3.1 та 5.4.4 цієї статті, а також на цілі, не пов'язані з відшкодуванням особистих витрат фізичної особи, яка перебуває у відрядженні.

Будь-які витрати на відрядження можуть бути включені до складу валових витрат платника податку за наявності підтверджуючих документів щодо зв'язку такого відрядження з основною діяльністю такого платника податку - запрошень приймаючої сторони, діяльність якої збігається з діяльністю платника податку; укладеного договору (контракту); інших документів, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документів, що засвідчують участь особи, яка відряджена стороною, у переговорах, конференціях або симпозіумах, які проводяться за тематикою, що збігається з основною діяльністю платника податку.

Суд першої інстанції визнав обґрунтованим висновок податкового органу щодо неможливості включення до складу валових витрат видатків, здійснених позивачем на відрядження фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку або є членами керівних органів платника податку, у межах фактичних витрат особи на відрядження, в загальному розмірі 256999,95 грн. Підставою для такого висновку стало ненадання позивачем документів на підтвердження звязку відряджень з основною діяльністю позивача, що є помилковим.

Із матеріалів справи вбачається, що наказом № 01/03-04 від 02.01.2006 року по ЗАТ «Лафарж Гіпс» створено у м. Києві структурний підрозділ ЗАТ «Лафарж Гіпс» (а.с. 115-117 т. 3). 01.12.2005 року ЗАТ «Лафарж Гіпс» укладений договір оренди № 6/3 з ВАТ «Галант» офісного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Чорноморська, 1. Зазначене приміщення передано позивачу у користування згідно з актом приймання-передачі від 15.11.2006 р. (а.с. 86 т. 3).

Перевіркою встановлено, що позивачем включено до складу валових витрат суми витрат з оренди офісу за період, що перевірявся, в загальній сумі 220504 грн. Здійснення вказаних витрат підтверджено актами виконаних робіт (послуг) та відповідними платіжними документами.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що витрати з оренди офісу не пов'язані з господарською діяльністю позивача, з чим колегія суддів не погоджується.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу № 0111/03-04 про створення структурного підрозділу у м. Києві, з ціллю забезпечення успішного виконання проекту з реалізації гіпсокартону, який виготовляється позивачем, і подальшого розвитку продажу традиційних видів продукції позивача в межах центральної та західної частин України, а також у м. Києві, розширення стратегічних направлень розвитку, у тому числі будування заводу з виготовлення гіпсокартону та сухих будівельних сумішей створено в м. Києві структурний підрозділ ЗАТ «Лафарж Гіпс».

Частиною 4 ст. 89 Цивільного кодексу України встановлено, що до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Статтею 64 Господарського кодексу України визначена організаційна структура підприємства, відповідно до якої підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо).

Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами.

Таким чином, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру та самостійно вирішує питання про утворення у своєму складі виробничих, функціональних та відокремлених підрозділів, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Як вбачається із наказу про створення структурного підрозділу це є невідокремленим підрозділом товариства і не має статусу юридичної особи, філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу, не має свого поточного та валютного рахунків в установах банків, печатки зі своїм найменуванням, не наділяються частиною майна товариства для оперативного використання, не ведуть відокремленого бухгалтерського обліку, не здійснюють ніяких фінансових операцій.

Згідно норм чинного законодавства відокремлені підрозділи наділяються майном підприємства, можуть відкривати рахунки в установах банків (частина 4 статті 64 Господарського кодексу України) та вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців із наданням ідентифікаційного коду (частина 2 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»). Колегія суддів вважає, що створений у м. Києві, так званий, структурний підрозділ ЗАТ «Лафарж Гіпс» всіх ознак відокремленого підрозділу не має, оскільки, зокрема, не має відокремленого майна і відокремленого балансу. Оренда товариством приміщення для розташування працівників відділу, забезпечення їх комп'ютерним обладнанням, яке знаходиться на балансі позивача, канцелярськими товарами, тощо для виконання ними своїх трудових обов'язків, є організацією робочих місць працівників, віддалених від головного офісу за специфікою роботи, забезпеченням умов праці, необхідних для виконання роботи, передбаченої угодою сторін, і здійснюється в межах трудового договору відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України; не має рахунків в банках (через відокремлений підрозділ товариство рахунків не відкривало); не здійснює ніяких фінансових операцій; не внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців із наданням ідентифікаційного коду; не є платником податків.

Слід зазначити, що чинне законодавство не містить заборону розміщення функціонального структурного підрозділу, яким згідно наказу є підрозділ ЗАТ «Лафарж Гіпс», поза місцем розташування підприємства, а з урахуванням особливостей виробництва окремих підприємств це є однією з умов здійснення основної господарської діяльності. За таких обставин, колегія суддів вважає, помилковим висновок суду першої інстанції, що структурний підрозділ позивача у м. Києві був створений з порушенням вимог законодавства, що в свою чергу, є підставою для визнання діяльності такого структурного підрозділу такою, що не пов'язана з господарською діяльністю юридичної особи - ТДВ «Лафарж Гіпс».

У відповідності до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 цього Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено те, що діяльність структурного підрозділу у м. Києві не пов'язана з господарською діяльністю позивача, витрати позивача з оренди приміщення для офісу структурного підрозділу є такими, що не пов'язані з господарською діяльністю позивача, а тому вважає, дані норми права не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки їх порушення випливають з факту наявності структурного підрозділу, що в даному спорі не відповідає дійсним обставинам справи.

Перевіркою встановлено порушення п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яке полягає у тому, що до складу валових витрат включені суми у зв'язку з придбанням авіа-, залізничних квитків, а також сплачені за проживання у готелі ТОВ «Венея», ТОВ «Дінадіс» та за проживання і найм житлових приміщень приватним підприємцям та фізичним особам в сумі 500339,08 грн. Суд першої інстанції погодився з висновком податкового органу, з підстав того, що позивачем не надані документи, які б підтверджували звязок здійснених видатків на придбання квитків та оплату послуг проживання у готелях з господарською діяльністю підприємства.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи, в наданих на дослідження документах відсутні транспортні квитки (авіа, залізничні), що придбавалися ЗАТ «Лафарж Гіпс» для працівників, а також відсутні документи з готелів )зазначених в актах здачі-приймання робіт) (надання послуг), які б підтверджували проживання в них працівників, висновки акту перевірки щодо завищення товариством з обмеженою відповідальністю валових витрат на загальну суму 409499,96 грн., у тому числі за 9 місяців 2007 року на суму 385587,56 грн. (ТОВ «Венея» + 170640,35 грн. ТОВ «Дінадіс» документально підтвердити не видається можливим.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яке полягає у тому, що до складу валових витрат віднесені витрати на інформаційно-консультаційні, юридичні, аудиторські, маркетингові послуги та послуги з добору кадрів, реклами.

Судом першої інстанції встановлено, що інформаційно-консультаційні послуги з питань бухгалтерського обліку та оподаткування, аудиторські, маркетингові послуги, послуги з добору кадрів отримувались позивачем згідно актів прийняття виконаних робіт (наданих послуг). Суд першої інстанції прийшов до висновку, що витрати на оплату зазначених послуг не пов'язані з господарською діяльністю позивача, оскільки ані в ході перевірки, ані в судовому засіданні позивачем не представлені суду первинні документи, які б містили інформацію щодо змісту отриманих послуг, їх зв'язку з господарською діяльністю, а також про те, яким чином отримані послуги були використані в оподатковуваних операціях позивача в межах його господарської діяльності, чи вплинули такі послуги на подальше виробництво тощо, а отже, не є валовими витратами в розумінні Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Пунктом 5.11 ст. 5 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств визначено, що установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі не дозволяється.

Як вбачається із висновку судово-економічної експертизи, на підставі наданих документів документально підтверджується повязаність витрат з господарською діяльністю ЗАТ «Лафарж Гіпс», а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про правомірність визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 174270 грн., оскільки відповідно висновку судово-економічної експертизи встановлене за висновками Акту перевірки заниження обєкта оподаткування ЗАТ «Лафарж Гіпс» за період з 01.10.2006 року по 30.09.2007 року і донарахування до сплати податку на прибуток у сумі 174270 грн. (за основним платежем без урахування штрафних санкцій, згідно з повідомленням-рішенням № /3 від 02.12.2008 року) нормативно та документально не підтверджується у сумі 143467 грн. та документально підтвердити не видається за можливе у сумі 30803 грн., а тому в цій частині застосування відповідачем до позивача у відповідності до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 172736,60 грн. є неправомірним.

Приймаючи до уваги викладені обставини, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № /3 від 02.12.2008 р. в частині визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 143467 грн. та штрафні санкції в розмірі 157335,10 грн. прийнято податковим органом не у відповідності до вимог законодавства, а тому колегія суддів вважає в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № /3 від 02.12.2008 р., яким позивачу визначене податкове зобов'язання з податку на додану вартість, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо його протиправності в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 371883 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 185942 грн.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що підставою для визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість в розмірі 371883 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 185942 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість, відповідно до акту перевірки, є встановлення податковим органом порушень пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» в частині безпідставного зменшення податкових зобов'язань у жовтні 2006 р. на 371883 грн. в результаті здійснення коригування на основі попередніх податкових періодів та порушень пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 зазначеного Закону в частині завищення суми податкового кредиту за жовтень-грудень 2006 року на суму 19993 грн. по операціям з придбання послуг, які не були використані в господарській діяльності підприємства.

Судом встановлено, що в жовтні 2006 року після подання податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2006 року позивачем самостійно було виявлено факт некоректного розрахунку програмою податкових зобов'язань, що призвело до завищення суми податку. При звірянні даних бухгалтерського та податкового обліку встановлено різницю в сумі 371883 грн., тому позивачем було здійснено коригування податкових зобов'язань відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашень зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону, України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який був чинним на час дії спірних правовідносин, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що законодавець пов'язує право платника податків на подачу уточнюючого розрахунку у разі самостійного виявлення помилок у податковій звітності виключно зі строками давності.

Відповідач обґрунтовує свої доводи тим, що в попередньому акті документальної перевірки від 15.01.2007 р. № 25/23/00290601, якою охоплювався період вересня 2006 р., сума податку на додану вартість за вересень 2006 року в розмірі 880241 грн. підтверджена даними перевірки, що дає підстави зробити висновок про порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині неправомірного коригування показників податкової звітності, що є помилковим, оскільки ці висновки відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства. Законодавець, як зазначалось вище, пов'язує право платника податків на подачу уточнюючого розрахунку у разі самостійного виявлення помилок у податковій звітності виключно зі строками давності, а не з фактом підтвердження перевірками даних податкової звітності.

Висновками судово-економічної експертизи (а.с. 3-44 т. 20) встановлено, що наданими первинними документами документально підтверджено правомірність коригування позивачем в сторону зменшення податкового зобов'язання на суму 371883 грн. за минулий період (вересень 2006 р.) у зв'язку з самостійним виявленням помилки у розрахунку податкового зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2006 року.

Згідно розрахунку податкових зобов'язань та фінансових санкцій, нарахованих позивачу за податковим повідомленням-рішенням № /3, зроблених відповідачем, за дане порушення позивачу визначене податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 371883 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 185942 грн. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення № /3 від 02.12.2008 року в частині визначення ТДВ «Лафарж Гіпс» податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 371883 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 185942 грн.

Відповідно до ст.. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ретельно перевірні всі обставини справи, проте судове рішення прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права, а потому підлягає скасуванню в частині відмови визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № /3 від 02.12.2008 року щодо визначення ТДВ «Лафарж Гіпс» податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 143467 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 157335,10 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 195, 202, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Лафарж Гіпс» задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року по справі № 2а-36368/08/0570 скасувати в частині відмови визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № /3 від 02.12.2008 року щодо визначення ТДВ «Лафарж Гіпс» податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 143467 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 157335,10 грн.

Визнати протиправним податкове повідомлення-рішення № /3 від 02.12.2008 року щодо визначення ТДВ «Лафарж Гіпс» податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 143467 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 157335,10 грн.

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06.10.2011 року у справі № 2а-36368/08/0570 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: Л.В.Ястребова

ОСОБА_7

ОСОБА_8