Справа № 2а-6890/10/1370
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2011 р. < Текст >Справа № 11200/11

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Ігнатович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2011 року у справі № 2а-6890/10/1370 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Балтом Україна» до державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтом Україна» (далі ТОВ «Балтом Україна») звернулося 27 липня 2010 року до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова (далі ДПІ у Залізничному районі м.Львова), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача:

- № /0/11699 від 11 травня 2010 року про донарахування податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток на загальну суму 21680,70 грн., у т.ч. за основним платежем 14453,80 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями 7226,90 грн.,

- № /0/11699 від 11 травня 2010 року про донарахування податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість на загальну суму 161299,50 грн., у т.ч. за основним платежем 107533 грн. і за штрафними (фінансови-ми) санкціями 53766,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є акт перевірки № 881/23-2/35382784 від 12.04.2010 року, який не містить законодавчого обґрунтування порушень з боку товарист-ва Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 283/97-ВР від 22 травня 1997 року (далі Закон № 283/97-ВР) та Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03 квітня 1997 року (далі Закон № 168/97-ВР) (в редакції Законів, які діяли на час виникнення спірних правовідносин), а тому висновки відповідача про порушення цих законів є безпідставними. Порушення, які стосуються господарських відносин із ТОВ «Профліга» та ТОВ «Втордеревпром» та нерезидентом Фірмою «Baltom s.r.o.» (Чехія) (далі Фірма «Baltom s.r.o.») нічим не обгрунтовані. Податкові органи дозволяють відображати старі податкові накладні у складі податкового кредиту з урахуванням терміну давності у межах 1095 днів, отже позивач мав право включити податкові накладні, виписані до 01.03.2008 року, до реєстру одержавних податкових накладних, та відповідно до податкового кредиту за вересень 2008 року в періоді, в якому їх було отримано.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2011 ро-ку позов ТОВ «Балтом Україна» задоволено частково.

Визнано протиправним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова № /0/11688 від 11 травня 2010 року. Визнано частково протиправ-ним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова № /0/11687 від 11 травня 2010 року щодо визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 126031,20 грн., з яких 84020,80 грн. основний платіж і 42010,40 грн. штрафні (фінансові) санкції. Стягнуто з Державного бюджету України в користь ТОВ «Балтом Україна» 2 грн. 75 коп. судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржила ДПІ у Залізничному районі м.Львова. Покликаючись на неповне зясування судом обставин справи та порушення норм матеріального права, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що податковим органом правомірно винесено оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення за порушення п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону № 283/97-ВР та п. 1.7 ст. 1, п.п. 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1 та пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону № 168/97-ВР.

При винесенні оскаржуваної постанови судом не враховано те, що за період надання послуг та виписування податкових накладних ТОВ «Профліга» не звітувало до податкового органу, не мало матеріально-технічної бази для виконання такого обсягу робіт, не мало достатньої кількості працівників, які б могли виконати ці роботи. Крім того, відносно службових осіб ТОВ «Профліга» податковою міліцією ДПА у Львівській області порушена кримінальна справа № 141-2352 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України.

Також судом не враховано, що ТОВ «Втордеревпром» віднесено до підприємств «групи ризику» та не взято до уваги фактів, які вказують на його неспроможність виконати умови договору купівлі-продажу будівельних матеріалів через відсутність основних фондів та виробничих потужностей, трудових ресурсів, транспортних засобів, які необхідні для проведення фінансово-господарської діяльності, що вказує на неможливість здійснення господарської діяльності між даними підприємствами. В ході перевірки було встановлено, що ТОВ «Втордеревпром» є посередником в реалізації будівельних матеріалів, а їх постачальником є ПП «Галторгцентр», якому відповідно до «Системи автоматизованого співставлення податкового зобовязання та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» присвоєно стан платника порушено провадження у справі про банкрутство, 05.03.2010 року знято з обліку.

Окрім того, судом не враховано, що однією з обовязкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України, тобто право на відшкодування виникає лише при надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобовязання зі сплати податку на додану вартість в ціні товару.

Не враховано й те, що ТОВ «Балтом Україна» право на податковий кредит отримало у тих податкових періодах, у яких виникли податкові зобовязання у його постачальників, а не у тих, коли воно отримало податкові накладні, при тому, що скарги на таких постачальників до декларацій з податку на додану вартість за відповідні періоди ним не подавались. Тому ТОВ «Балтом Україна» не мало права нараховувати податковий кредит у вересні 2008 року за вказаними податковими накладними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговорив-ши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга є безпідставна і не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Як встановлено судом, ДПІ у Залізничному районі м. Львова була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Балтом Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 року по 31.12.2009 року, за результатами якої складено акт за № 881/23-2/35382784 від 12.04.2010 р.

Перевіркою встановлені слідуючі порушення:

- п. 5.1, п.п. 5.2.1, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону № 283/97-ВР, а саме завищено валові витрати, що призвело до заниження податку на прибуток за 4 квартал 2008 року на суму 14453,80 грн.

Вказаний висновок зроблено на підставі того, що контрагент позивача ТОВ «Профліга» з березня 2008 року не подає до органів податкової служби податкову звітність, податкове зобовязання не декларував, а відносно службових осіб ТОВ «Профліга» податковою міліцією ДПА у Львівській області порушена кримінальна справа № 141-2352 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України. На думку податкового органу це свідчить про те, що договір № 210-11 між ТОВ «Профліга» та ТОВ «Балтом Україна» від 03.11.2008 року був укладений без мети настання реальних наслідків, а лише для отримання права на формування податкового кредиту, тобто для одержання безпідставної податкової вигоди;

- пп. 1.7 ст.1, п.п. 7.2.3 п.7.2, пп. 7.4.1 та пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону № 168/87-ВР, а саме занижено податок на додану вартість за листопад 2009 рік на суму 107533 грн., що призвело до завищення податкового кредиту.

Вказаний висновок зроблений на підставі аналізу операцій, які мали вплив на формування показників податкового кредиту:

- придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Втордеревпром» на загальну суму 327934,30 грн., в тому числі ПДВ 65586,86 грн.;

- придбання послуг у ТОВ «Профліга» на загальну суму 57815,00 грн., в тому числі ПДВ 11729,70 грн.;

- послуги з оренди дорожньої техніки у Фірми «Baltom s.r.o.» згідно договору № 7/06 від 03.06.2009 року, в тому числі ПДВ 26516,52 грн., згідно договору № 18/10 від 15.10.2009 року, в тому числі ПДВ 15849,90 грн.;

- включення до податкового кредиту у вересні 2008 року суми ПДВ 6704,30 грн. за податковими накладними минулих звітних періодів.

При цьому податковий орган також зазначив, що ТОВ «Втордеревпром» віднесено до підприємств «групи ризику», воно не могло виконати умови договору купівлі-продажу будівельних матеріалів через відсутність основних фондів та виробничих потужностей, трудових ресурсів, транспортних засобів, які необхідні для проведення фінансово-господарської діяльності.

Будівельні матеріали ТОВ «Втордеревпром» закупляло у ПП «Галторгцентр», відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство, а 05.03.2010 року воно знято з обліку. Крім того, суми, які включені ТОВ «Балтом Україна» до податкового кредиту з податку на додану вартість не були сплачені до Державного бюджету України.

ТОВ «Балтом Україна» не мало права нараховувати податковий кредит у вересні 2008 року, коли воно отримало податкові накладні; право на податковий кредит воно отримало у тих податкових періодах, у яких виникли податкові зобовязання у його постачальників.

На підставі вказаного акту та відповідно до зазначених порушень ДПІ у Залізничному районі м. Львова прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № /0/11699 від 11 травня 2010 року про донарахування податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток підприємств на загальну суму 21680,70 грн., у т.ч.: за основним платежем 14453,80 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 7226,90 грн.;

- № /0/11699 від 11 травня 2010 року про донарахування податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість на загальну суму 161299,50 грн., у т.ч.: за основним платежем 107533 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 53766,50 грн.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення № /0/11688 від 11 травня 2010 року та податкове повідомлення-рішення № /0/11687 від того ж числа в частині визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 126031,20 грн. прийняті відповідачем без урахування вимог Законів № 283/97-ВР та № 168/97-ВР та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів.

Наявність належним чином оформлених первинних документів, які підтверджують фактичне виконання сторонами договорів, повязаних з господарською діяльністю товариства, спростовують висновок податкового органу про безпідставність включення понесених за цими договорами витрат до валових витрат, при тому, що відповідач не мав жодних зауважень щодо належного оформлення первинних документів.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є вірним, так як він відповідає нормам матеріального права, встановленим обставинам справи і є правильним з огляду на таке.

Згідно із п. 5.1 ст. 5 Закону № 283/97-ВР валові витрати виробництва та обігу сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виго-товляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній госпо-дарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 цієї ж статті до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 5.7 цієї статті.

До складу валових витрат відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону № 283/97-ВР не належать будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пункт 5.11 статті 5 Закону № 283/97-ВР забороняє установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі.

Судом встановлено, що 03.11.2008 року між ТОВ «Балтом Україна» (Замовник) та ТОВ «Профліга» (Підрядник) укладено договір № 210-11, згідно якого Підрядник зобовязується виконати для Замовника роботи по установці бордюру дорожнього по вул. Науковій у м. Львові.

На виконання умов цього договору ТОВ «Профліга» виписало податкові накладні:

- № НОМЕР_1 від 12.02.2008 р. на суму 3792 грн., в тому числі ПДВ 632 грн.;

- № від 27.11.2008 р. на суму 26756 грн., в тому числі ПДВ 4459,33 грн.;

- № від 30.11.2008 р. на суму 43622 грн., в тому числі ПДВ 7270 грн..

Для перевірки позивачем надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 лютого 2008 року вартістю 3792 грн., довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) за листопад 2008 року на суму 26756 грн. та на суму 43622 грн., акти приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за листопад 2008 року на суму 26756 грн. та на суму 43622 грн. з розрахунками загальновиробничих витрат до вказаних актів на відповідні суми. Актами приймання виконаних підрядних робіт підтверджується надання ТОВ «Профліга» послуг для ТОВ «Балтом Україна» по вивантаженню та завантаженню камяної продукції, розбиранню та встановленню бордюру, а виписками банку № 142 від 08.12.2008 року, № 146 від 11.12.2008 року, № 149 від 18.12.2008 року проведення взаєморозрахунків ТОВ «Балтом Україна» з ТОВ «Профліга».

При аналізі правильності формування показників податкового кредиту податковим органом взято до уваги операції з придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Втордеревпром» на загальну суму 327934,30 грн., в тому числі ПДВ 65586,86 грн.; придбання послуг у ТОВ «Профліга» на загальну суму 57815,00 грн., в тому числі ПДВ 11729,70 грн.; оренда дорожньої техніки у Фірми «Baltom s.r.o.» згідно договору №7/06 від 03.06.2009 р., в тому числі ПДВ 26516,52 грн., та договору № 18/10 від 15.10.2009 р., в тому числі ПДВ 15849,90 грн.; включення до податкового кредиту з ПДВ у вересні 2008 року суми 6704,30 грн. за податковими накладними минулих звітних періодів.

На підтвердження правомірності включення до податкового кредиту за вказаними операціями позивачем було надано для перевірки наступні документи:

- договір № 77 купівлі-продажу товару (будівельних матеріалів) від 01.12.2008 року та специфікацію № 1 до нього, відповідно до яких ТОВ «Балтом Україна» купила у ТОВ «Втордеревпром» будівельні матеріали: бордюр, піддон та поребрик на загальну суму 393521,12 грн., в тому числі ПДВ 65586,85 грн., а також видану ТОВ «Втордеревпром» видаткову накладну № РН-1-05001 від 05.01.2009 року на вказану суму;

- договір № 210-11 від 03.11.2008 року, відповідно до якого ТОВ «Профліга» надав для ТОВ «Балтом Україна» послуги з установки бордюру дорожнього по вул. Науковій у м. Львові; виписані ТОВ «Профліга» податкові накладні № НОМЕР_1 від 12.02.2008 р. на суму 3792 грн., в тому числі ПДВ 632 грн., № НОМЕР_2 від 27.11.2008 р. на суму 26756 грн., в тому числі ПДВ 4459,33 грн.; № НОМЕР_3 від 30.11.2008 р. на суму 43622 грн., в тому числі ПДВ 7270 грн.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 лютого 2008 року вартістю 3792 грн., довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) за листопад 2008 року на суми 26756 грн. та 43622 грн., акти приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за листопад 2008 року на суми 26756 грн. та 43622 грн. з розрахунками загальновиробничих витрат до вказаних актів;

- договори оренди дорожньої техніки за № 7/06 від 03.06.2009 року та за № 18/10 від 15.10.2009 року; вантажно-митні декларації за №№ /9/017580, /9/017581, /9/029107;

- податкові накладні на загальну суму 40225,78 грн., в тому числі ПДВ 6704,30 грн.: № 128 від 15.01.2008 року; № 307 від 28.01.2008 року, № 3148420 від 31.01.2008 року, № 163847/3 від 31.01.2008 року, № 888 від 31.01.2008 року, № 7234 від 31.01.2008 року, № 53994 від 01.02.2008 року, № НОМЕР_1 від 12.02.2008 р., № 7243 від 29.02.2008 року, № 29 від 25.02.2008 року, № 7251 від 25.02.2008 року, № 192913/3 від 29.02.2008 року, № 204845/3 від 29.01.2008 року, № 36/1/ТЕХПД-154 від 29.02.2008 року, № 36/1/ТЕХПД-154 від 29.02.2008 року; реєстри отриманих податкових накладних за січень та лютий 2008 року.

Відповідно до підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом та виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг).

Згідно пп. 7.2.8 п. 7.2 цієї ж статті платник податку веде реєстр отриманих та вида-них податкових накладних і за наявності оригіналу податкової накладної невключення її до зазначеного реєстру не є підставою для відмови у зарахуванні суми податку, визначеної у такій податковій накладній, до складу податкового кредиту такого платника податку.

Судом встановлено, що податкові накладні і реєстр були в наявності у позивача на час проведення податковим органом перевірки і надавалися для перевірки.

За змістом п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 вказаної статті передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (зарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами відповідно до статті 7.2.6 цього Закону).

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залиша-ються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник подат-ку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит, відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону N 168/97-ВР, вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Тобто, законодавцем визначено, що належним чином оформлена податкова накладна є достатньою підставою для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних, відповідно до пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст. 9 цього Закону.

У п. 1.3 ст. 1 Закону № 168/97-ВР платника податку визначено як особу, яка згідно із цим Законом зобовязана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особу, яка імпортує товари на митну територію України.

Оскільки наявними у справі доказами (податковими накладними, первинними бухгалтерськими та розрахунковими документами) підтверджено реальність господар-ських операцій, при тому, що податковим органом не оспорюється фактичне їх здійснення, контрагенти позивача ТОВ «Профліга» та ТОВ «Втордеревпром» на час укладення з ними договорів були зареєстровані як платники податку на додану вартість та мали право на виписку податкових накладних, суд першої інстанції вірно визначив, що позивач має право на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених ним у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), які підлягають використанню в його господарській діяльності, за господарськими операціями із зазначеними контрагентами.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Закон № 168/97-ВР не ставить в залежність віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару, до податкового кредиту від сплати контрагентом податкового зобовязання до бюджету.

Якщо контрагент не виконав свого зобовязання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження суми свого податкового кредиту.

Згідно з п. 10.2 ст. 10 Закону № 168/97-ВР платники податку, визначені у підпунктах «а», «в», «г», «д» п. 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обовязку з перевірки дотримання постачальниками товару вимог податкового законодавства зі сплати податкових зобовязань до бюджету та подачі до податкового органу податкової звітності.

З огляду на це та з урахуванням положень ч. 4 ст. 72 КАС України не можуть бути прийняті до уваги й доводи податкового органу про порушення проти посадових осіб ТОВ «Профліга» кримінальної справи за ст. 205 ч. 2, ст. 209 ч. 1, ст. 221 ч. 3 КК України, при тому, що вина останніх не встановлена вироком суду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави колегії суддів погодитись з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у цій частині.

Також слід погодитись і з висновком суду першої інстанції, що включення ТОВ «Балтом Україна» до складу податкового кредиту за вересень 2008 року податкових накладних минулих звітних періодів за господарськими операціями з придбання товарів і послуг у ТОВ «Профліга» та ТОВ «Втордеревпром» на загальну суму 40225,78 грн., в тому числі ПДВ 6704,30 грн., одержаних ним у вересні 2008 року, є правомірним, оскільки дата отримання податкової накладної за придбані підприємством товари є датою виникнення у нього права на податковий кредит.

Окрім того, судом встановлено, що ТОВ «Балтом Україна» на підставі договорів оренди дорожньої техніки за №7/06 від 03.06.2009 р. та за № 18/10 від 15.10.2009 року, укладених з Фірмою «Baltom s.r.o.», ввезло на митну територію України розподілювач цементу та автомобіль спецпризначення. При цьому воно сплатило 42366,42 грн. податку на додану вартість згідно вантажно-митних декларацій за №№ /9/017580, /9/017581, /9/029107.

Відповідно до пп. 3.1.2 п. 3.1 ст. 3 Закону № 168/97-ВР ввезення товарів у митному режимі імпорту, до чого прирівнюється ввезення товарів за договорами оренди, є обєктом обкладення ПДВ.

Згідно пп. 7.2.7 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР у разі імпорту товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на отримання податкового кредиту, вважається вантажно-митна декларація, оформлена відповідно до вимог чинного законодавства, яка підтверджує сплату ПДВ, або погашений податковий вексель.

Порядок формування податкового кредиту звітного періоду, який наведено у пп. 7.4.1 Закону № 168/97-ВР, полягає у тому, що податковий кредит визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником ПДВ за ставкою 20% протягом звітного періоду, зокрема у звязку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у т. ч. при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не належать до поставки операції з передачі товарів в межах договорів схову (відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу права власності на такі товари іншій особі.

Оскільки власниками обладнання за вищезазначеними договорами оренди залишалась нерезидент Фірма «Baltom s.r.o.», слід погодитися із висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Балтом Україна» безпідставно включила до податкового кредиту суми податку на додану вартість згідно вантажно-митних декларацій по тимчасово ввезеній на митну територію України дорожній техніці згідно договорів оренди за № 7/06 від 03.06.2009 р. та за № 18/10 від 15.10.2009 року, на загальну суму 42366,42 грн.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2011 року у справі № 2а-6890/10/1370 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Балтом Україна» до державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова про скасування податкових повідомлень-рішень, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_2

Ухвала складена у повному обсязі 07 жовтня 2011 року.