Справа № 826/11208/15
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Камекс-Пром" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Камекс-Пром» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання про визнання протиправним та скасування рішення від 28.04.2015№7807/10/26-50-15-01, відповідно до якого податкова декларація з податку на додану вартість з додатком №5 вважається неподаною; зобов'язання прийняти податкову декларацію та відобразити задекларовані показники (дані) у податковій декларації з податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, та скасувати оскаржуване рішення.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, що не заважає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 22.04.2015 року ТОВ «Камекс-Пром» подано засобами електронного зв'язку до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС міста Києва податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року з додатками.

Рішенням від 28.04.2015 №7807/10/26-50-15-01 декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період «березень» 2015 року за № від 22.04.2015, додатку №5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» № від 22.04.2015 вважаються не поданими.

Відповідач обгрунтував свої дії тим, що податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року позивачем оформлено з порушенням п.48.3 ст.48 ПК України, а саме вказано недостовірну податкову адресу.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п.48.3 ст. 48, п.49.8, 49.11, 49.12 ст.49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.48.3, 48.4 ст.48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Оскаржуване рішення вмотивовано тим, що у звітності встановлено невідповідність реєстраційним даним (адреса реєстрації) відповідно до Єдиного державного реєстру.

З податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року вбачається, що позивачем в графі 06 декларації «Податкова адреса» зазначено адресу: м. Київ, вул. Новопирогівська, будинок 50.

Згідно ст.93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до п.45.2 ст.45 ПК України, податковою адресою юридичної особи відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 19.05.2015 місцезнаходженням позивача є адреса: 03045, м. Київ, Голосіївський район, вул. Новопирогівська, будинок 50.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Встановлення відсутності юридичної особи за результатами здійснення заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження не є підставою для неприйняття податкової звітності засобами електронного зв'язку, оскільки такою підставою є саме зміна позивачем місця реєстрації. Відтак, доводи апелянта про проведення перевірки місцезнаходження, та не встановлення такого критично оцінюються колегією суддів.

Підставою для невизнання податкової звітності стала відсутність позивача за місцезнаходженням. Проте, місцезнаходженням позивача є м. Київ, Голосіївський район, вул. Новопирогівська, будинок 50, що підтверджено позивачем, а також зазначено у податковій декларації.

Відповідно до п. 49.13. ст. 49 ПК України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом. А тому податкова звітність позивача вважається поданою саме в день її первинного подання 22.04.2015 року.

З урахуванням викладених обставин справи та положень законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що дії податкового органу є протиправними. Відповідно позовні вимоги правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Апелянт як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав до суду належних доказів правомірності своїх апеляційних вимог, та не обґрунтував їх у встановленому порядку.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 14.08.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.