Справа № 442/582/15а,2а/442/44/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 р. Справа № 876/4058/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Шинкар Т.І., та Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу виконавчого кабінету Стебницької міської ради Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого кабінету Стебницької міської ради Львівської області, третя особа Управління державної казначейської служби в м.Дрогобичі, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

23.01.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до виконавчого кабінету Стебницької міської ради Львівської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2015р. позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з виконавчого комітету Стебницької міської ради на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в розмірі 27792,00 грн.. Стягнуто з виконавчого комітету Стебницької міської ради в користь держави судові витрати в розмірі 73,08 грн..

Відповідач не погодився із таким судовим рішенням суд першої інстанції і оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Посилаючись у поданій апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у позові ОСОБА_2 відмовити.

Окрім цього, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, посилається на ті обставини, що питання зміни порядку виконання судового рішення було остаточно вирішено Львівським апеляційним адміністративним судом, який своєю постановою від 17.12.2014р. постановив стягнути 45918,89 грн. з виконавчого комітету Стебницької міської ради, який розпоряджається бюджетними коштами і обслуговується в управлінні Держказначейства в м.Дрогобичі.

26.08.2015 року на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від позову.

У заяві позивача вказується, що на її адресу надійшов лист від відповідача - міського голови Стебника ОСОБА_3, у якому зазначається, що у разі відмови ОСОБА_2 від позову до Стебницької міської ради, кошти, щодо яких виник спір будуть перераховані на лікування та протезування захисників Української держави.

Враховуючи дану обставину, ОСОБА_2 просить дану заяву про відмову від позову задовольнити.

Заслухавши доповідь судді головуючого, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про відмову від адміністративного позову підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 194 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі відмови від адміністративного позову суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 112 і 113 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 112 КАС України встановлено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково.

Про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі (ч. 2 ст. 112 КАС України).

Матеріалами справи встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2013р. по справі № 1189/13 була винесена у відповідності до ст. 236 КЗпП України, а постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2014 року по справі № 1373/14/876 була винесена у відповідності до ст. 117 КЗпП України.

Разом з тим, оскільки постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2014 року по справі № 1373/14/876 набрала законної сили з моменту її проголошення, то з 22.07.2014 року ОСОБА_2 має право на нарахування суми середнього заробітку, що підлягає стягненню за весь час затримки виконання вже зазначеного рішення суду.

Згідно довідки про доходи від 12.03.2012 року її середня заробітна плата за день складала 193 грн., такий розмір встановлено постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.05.2011 року, яка залишена в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підставою даного позову є затримка виконання відповідачем рішення суду,що призвело до порушення прав позивача. З врахуванням вказаної обставини, суд першої інстанції зазначив, кошти позивачу так і не було перераховано. Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази про здійснення виконавчих дій щодо виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що згідно положень статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 203 КАС України якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що відмова позивача від адміністративного позову не суперечить закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, тому її слід прийняти, постанову суду першої інстанції визнати нечинною, а провадження в адміністративній справі закрити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 112, 194, 195, 196, 198, 203, 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти заяву ОСОБА_5 про відмову від позову.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2015 по справі № 442/582/15-а визнати нечинною, а провадження у справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді Т.І. Шинкар

Р.Й. Коваль