Справа № 755/15871/15-а
Суддя: Гаврилова О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання перевести на іншу пенсію, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію у зв'язку із втратою годувальника після померлого чоловіка ОСОБА_2 та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, її померлого чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, з часу смерті годувальника.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що вона є інвалідом 2-ї групи і з 1995 року отримує пенсію по інвалідності довічно за місцем свого проживання у Дніпровському районі м. Києва. 10.06.2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, після її чоловіка ОСОБА_2, який отримував пенсію як особа, що віднесена до 1 категорії за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак листом від 15.07.2015 року відповідач відмовив позивачу в такому переведенні, з підстав ненадання позивачем первинних документів, які б підтверджували періоди перебування годувальника в зоні відчуження. Таке рішення Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва позивачем було оскаржено начальнику Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, однак листом від 24.07.2015 року повідомлено про відмову у задоволенні скарги позивача. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки вона, як непрацездатна особа, інвалід ІІ групи, має право на призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, тобто після смерті її чоловіка, який до дня смерті перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та отримував пенсію як особа, віднесена до 1 категорії за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що була призначена відповідачем на підставі первинних документів, які підтверджують періоди перебування чоловіка позивача в зоні відчуження, та на підставі яких, відповідно, останньому була призначена пенсія, що звільняє позивача від обов'язку повторного надання відповідачу таких документів. Тому, надавши всі передбачені законом документи, які надають право позивачу на отримання пенсії по втраті годувальника, позивач вважає відмову відповідача у здійсненні такого переведення незаконною, що є підставою звернення з даним позовом до суду.

16.09.2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання перевести на іншу пенсію, в частині вимог за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 по 19.02.2015 року - залишено без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приймаючи до уваги письмові заперечення відповідача, долучені до матеріалів справи, приходить до висновку, що, адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини третьої ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом 2-ї групи, загальне захворювання, встановленої довічно, та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджено пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 05.05.2010 року. (а.с. 4)

За даними посвідчення безстрокової дії Серії НОМЕР_2 від 02.08.2002 року, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Категорії 1 та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". (а.с. 6)

27.01.2012 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у Відділ Реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 69. (а.с. 15)

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер у віці 76 років, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 10.11.2014 року, актовий запис №19124. (а.с. 5)

За даними Експертного висновку, виданого Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України від 03.04.2015 року № 1680, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с. 16)

30.04.2015 року Київською міською державною адміністрацією ОСОБА_1, дружині померлого ОСОБА_2, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, категорії 1, видано Довідку, яка є підставою для надання пільг і компенсацій, передбачених пунктами 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23, 27 статті 20, ст.ст. 48, 52, 53, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". (а.с. 17)

Листом від 02.07.2015 року № 11628/06 та аналогічними листами від 24.07.2015 року, 29.07.2015 року на звернення позивача ОСОБА_1 від 10.06.2015 року, 20.07.2015 року, 22.07.2015 року з документами про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника - чоловіка позивача ОСОБА_2, Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва відмовлено у такому переведенні, з підстав відсутності в матеріалах пенсійної справи первинних документів, які б підтверджували роботу померлого ОСОБА_2 в зоні ЧАЕС. (а.с. 7-8, 9-10, 11, 12-13)

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно положень статті 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї також вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, додає до заяви, одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду МСЕК дорослих членів сімї, яким право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

Судом встановлено, що предметом спору є вимоги позивача щодо визнання незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва в переведенні позивача, яка є інвалідом 2-ї групи загального захворювання довічно, з пенсії по інвалідності на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, мотивовану відсутністю в матеріалах пенсійної справи первинних документів, які б підтверджували роботу померлого чоловіка позивача в зоні ЧАЕС, та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію у зв'язку з втратою годувальника за документами, наявними в пенсійній справі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно ч. 2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в частині визнання протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва в переведенні позивача з одного виду пенсії на інший за її заявою від 10.06.2015 року та вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, оскільки судом встановлено, що позивач, яка має інвалідність 2-ї групи загального захворювання, встановлену 05.05.2010 року довічно, реалізувала у встановленому законом порядку своє право на звернення до відповідача із заявою про переведення її на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, а саме: її чоловіка, який з 02.08.2002 року отримував пенсію як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Категорії 1, що не заперечено відповідачем, та факт смерті годувальника підтверджено позивачем відповідними доказами, при цьому позивачем було надано всі документи, необхідні для переведення на вказаний вид пенсії, визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, що також не спростовано відповідачем, та останнім не наведено об'єктивних правових підстав відмови у переведенні позивача на вид пенсії, вказаний нею у заяві від 10.06.2015 року.

Оскільки переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви, з якою позивач звернулась до пенсійного фонду 10.06.2015 року, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 46 Конституції України, Законом України „Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам", ст.ст. 9, 10, 36, 45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 2, 11, 17, 71, 158-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання перевести на іншу пенсію - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва з 10.06.2015 року перевести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з пенсії по інвалідності на пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, за документами, наявними в пенсійній справі.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :