Справа № 712/10913/15-а
Суддя: Євтушенко П. М.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/468/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси - Євтушенко П.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними під час проведення перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 15. 09. 2015 року звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними під час проведення перерахунку пенсії, позовні вимоги мотивує тим, що до 27. 10. 2006 року вона працювала на різних посадах структурних підрозділах державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, та інш. З 10. 06. 2004 року перебуває на пенсійному обліку, а з 28. 10. 2006 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

Проте їй для визначення пенсії не було враховано допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, що є порушенням чинного законодавства.

04. 11. 2014 року, позивач зверталась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, але їй було відмовлено, у звязку з цим, вона змушена звернутись з даним позовом до суду.

Просила суд, визнати протиправними дії відповідача, щодо проведення розрахунку пенсії без урахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати та зобовязати відповідача здійснити розрахунок пенсії з 10. 06. 2004 року як державному службовцеві з урахуванням 90% заробітної плати та зобовязати відповідача виплатити заборгованість з 28. 10. 2006 року.

Відповідачем подано до суду заперечення у строк, передбачений ч. 5 ст.183-2 КАС.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами адміністративного судочинства, Законом України «Про державну службу» та Конституцією України, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1, з 10. 06. 2004 року перебуває на пенсійному обліку в УПФ України, з 28. 10. 2006 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 09. 03. 2006 року № 268 (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 06. 02. 2008 року № 34).

Із наданої суду довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи, або за будь-які 60 календарних місяців роботи які надавались УПФ для перерахунку пенсії позивачу відповідно до Закону України „Про державну службу, вбачається, що до них були включені інші виплати, але вони не були взяті в розрахунок.

Але в подальшому, листом від 07. 11. 2014 року № 626/П-10 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку та включенні до складу заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії, а саме, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, що включені до довідки.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закон України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та „Про державну службу, які співвідносяться між собою як загальний та спеціальний акти.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач працювала державним службовцем 23 роки, 1 місяць, 5 днів, розрахунок її пенсії проведено із заробітної плати працюючого державного службовця на посаді гловного економіста.

Пенсійне забезпечення посадових осіб державної служби, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України „Про державну службу.

Зі змісту статті 37 Закону України „Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІ1 у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, така пенсія призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (ч. 1 ст. 40).

Таким чином, призначення пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 66 цього Закону України „Про пенсійне забезпечення встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У постановах Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998 року № 697 та № 1170 від 22 грудня 2010 року (з 01 січня 2011 року) визначено вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. У такому переліку не зазначені ані матеріальна допомога на соціально-побутові потреби, ані матеріальна допомога на оздоровлення, індексація.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України „Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті).

Частиною 7 зазначеної норми передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 року прийнято постанову № 865 „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії.

В пункті першому названої постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Окрім того, структура заробітної плати визначена Законом України „Про оплату праці, статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Право пенсіонера, що отримує пенсію за законодавством України про державну службу на врахування „інших виплат, підтверджено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року, яка залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2010 року та Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2012 року.

На виконання зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили Правлінням Пенсійного фонду України прийнято постанову „Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670, якою затверджено довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу. У вказаній довідці міститься поле „інші виплати, з необхідністю їх розшифровки.

Наведене свідчить, що, відмовляючи у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексації відповідач діяв усупереч вимогам законів України та ряду підзаконних актів.

Що стосусується позовних вимог позивача про здійснення перерахунку пенсії з 10. 06. 2004 року та виплату заборгованості з 28. 10. 2006 року, Ухвалою від 06. 10. 2015 року дані позовні вимоги в період з 10. 06. 2004 року та з 28. 10. 2006 року по 03. 07. 2014 року - залишено без розгляду.

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача провести перерахунок компенсації за несвоєчасну сплату втрати частини доходів за період з 18.11.2008 року судом встановлено наступне. На підставі ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" та постанови КМУ № 159 від 21.02.2001року про "Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. За п. 3 постанови КМУ № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів), на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 із змінами та доповненнями, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів), і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення сум компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу.

Суд, вважає, що позовні вимоги про зобовязання відповідача провести перерахунок компенсації за несвоєчасну сплату сум індексації пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Наведене свідчить, що, відмовляючи у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, відповідач діяв усупереч вимогам законів України та ряду підзаконних актів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач був звільнений від сплати судового збору, у звязку з цим судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 163,183-2 КАС України, ст.ст. 22, 92 ч.1 Конституції України, Закону України „Про державну службу , Закону України „Про оплату праці, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними під час проведення перерахунку пенсії задоволити.

Визнати відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 04. 03. 2014 року з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати з урахуванням 90% заробітної плати на підставі довідки № 1496/18-02 від 28. 10. 2014 року та виплатити заборгованість за період часу з 04. 03. 2014 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до спеціального Фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Постанову в частині стягнення суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: підпис ОСОБА_3