Справа № 2а-10491/11/0503
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2012-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Радченко Л.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2012 року справа №2а-10491/11/0503 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого: Гайдара А.В.

суддів: Ханової Р.Ф., Яковенка М.М.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2011 року по адміністративній справі № 2а-10491/11/0503 позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області про зобов'язання провести перерахунок додаткової пенсії задоволені частково. (а.с.12-14). Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст..51 3акону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, щомісячно, з розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції як необґрунтовану, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції як необґрунтовану, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розгляд апеляційної скарги здійснювався в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 8 статі 183-2, п.3 ч.1 статті 197 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що з врахуванням частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Позивач належить до другої категорії як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-88 році, що підтверджується посвідченням А№505301 від 05.12.2002 року (а.с. 4).

Відповідно до ст.. 49 3акону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу призначено державну пенсію як учаснику ліквідації даної аварії. Статтею 49 вищевказаного Закону передбачено одночасне з прийняттям рішення про призначення державної пенсії вирішення питання про призначення і додаткової пенсії за втрату здоровя, розмір якої визначається відповідно до вимог ст..ст. 50-51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Передбачений ст..51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір додаткової пенсії за шкоду, яка заподіяна здоровю, особам, які віднесені до 2 категорії, становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» до ст..51 вищевказаного спеціального Закону України були внесені зміни відповідно до яких додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, повинна нараховуватися в розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зміни, що були внесені до ст.. 51 спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в частині розміру додаткової пенсії були визнані неконституційними.

Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року « Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на який посилається відповідач, мотивуючи нарахування позивачу оспорюваного розміру додаткової пенсії, продубльований розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, який передбачався в Законі України « Про державний бюджет України на 2008 рік» і який рішенням Конституційного Суду України визнаний неконституційним саме тому, що дані зміни до законів, які були предметом розгляду Конституційним Судом України 22.05.2008 року , в тому числі і зміни, які внесені були до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не відповідали принципам соціальної, правової держави та верховенства права, змінили обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених законами України.

Згідно листа та заперечень відповідача підтверджений факт нарахування позивачу у 2011 році разом з державною пенсією в розмірі 3457,94 грн. додаткової пенсії в розмірі 112,50 грн, що дорівнює 15% від прожиткового мінімуму, розмір якого встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік», (арк.спр.8,11). Тобто, відповідач при нарахуванні додаткової пенсії використав розмір, встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 530.

Статтею 67 вищевказаного спеціального закону на Кабінет Міністрів України покладений обовязок лише збільшувати розміри доплат, пенсій та компенсацій у звязку із змінами індексу вартості життя та зростанням мінімальної заробітної плати.

Що стосується використання при нарахуванні додаткової пенсії розміру мінімальної заробітної плати, то згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З вказаного слідує, що вихідним критерієм обрахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення частини 3 статті 28 вищевказаного Закону не є перешкодою для застосування даної величини( мінімальної пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що дії відповідача щодо невірного нарахування додаткової державної пенсії, а також не проведення перерахунку та виплати позивачу відповідно до вимог ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам ст.. 22,46 Конституції України та вищевказаного закону. В діях відповідача є наявність невірного та неповного застосування норм ст..ст.22,46 Конституції України, вимог ст..51 спеціального закону, чинних нормативно-правових актів, наявна суперечливість погляду відповідача на виконання вимог чинного законодавства, що регулює спірні відносини.

В даному випадку наявне порушення права позивача на отримання додаткової пенсії у повному обсязі.

Аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що при вирішенні даного спору необхідно виходити з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні додаткової пенсії позивачу, який має 2 категорію, як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. застосуванню підлягає ст..51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно вимогам ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України (№ 8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005), який неодноразово розглядає проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, сформульована правова позиція, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У вищезазначених рішеннях Конституційного Суду України стверджується. Що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів згідно статті 22 Конституції України не допускається.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що вказані дії відповідача слід визнати такими, що не відповідають закону, порушують право позивача, надане йому законом України і гарантоване йому Конституцію України, а тому є протиправними.

Стосовно доводів апеляційної скарги позивача щодо здійснення йому перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст..51 3акону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком, без обмеження строку, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Під час апеляційного провадження зясовано, що Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-6 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39,50,51,52,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Зазначені норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19 червня 2011 року, оскільки опублікуванні в газеті «Голос України» за 18 червня 2011 року №110 (5110). На виконання пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-6 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка відповідно до пункту 5 Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» від 10 червня 1997 року № 503/97 набрала чинності з 23 липня 2011 року.

У звязку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акту суд апеляційної інстанції звертає увагу на терміни застосування положень статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до 23 липня 2011 року у порядку та розмірах встановлених наведеним законом, а з 23 липня 2011 року у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надана правильна правова оцінка спірним правовідносинам та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області та ОСОБА_2 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2011 року по адміністративній справі № 2а-10491/11/0503 залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2011 року по адміністративній справі № 2а-10491/11/0503 зобов'язання провести перерахунок додаткової пенсії відповідно до ст..51 3акону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.В. Гайдар

Судді Р.Ф. Ханова

ОСОБА_3