Справа № 808/2295/14
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"03" вересня 2015 р.справа № 808/2295/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 р.

у справі № 808/2295/14

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

третя особа Хортицький відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-81/4071-17ц від 21.11.2013,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 21.11.2013 №Ф- 81/4071-17ц про нарахування єдиного внеску у розмірі 2388,06грн. та постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 182,70грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 300,00грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2014, - без змін.

На підставі зазначеної постанови 15 травня 2015 року Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

У зазначеному виконавчому листі суду від 12.05.2014 року боржником зазначений Державний бюджет України в особі Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області.

Управлінням Державної казначейської служби України у Хортицькому районі м.Запоріжжя повідомлено відповідача звернення ОСОБА_1 до органу казначейства із заявою про виконання виконавчого листа про стягнення з Державного бюджету України в особі Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 300,00грн.

18.05.2015 відповідач надав до суду заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення та зупинення дії виконавчого листа.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що витрати на правову допомогу мають присуджуватися із Державного бюджету, а тому просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, а саме, змінити у виконавчому листі боржника - Державний бюджет України в особі Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на Державний бюджет України та зупинити дію виконавчого листа.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року у задоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, просило скасувати ухвалу та прийняти нову, якою заяву відповідача задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Тобто, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше. Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту. При цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Відповідно до ч.3 ст.87 КАС України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначається приписами Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Відповідно до п.26 Порядку, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних

коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку з подальшим віднесенням зазначеної суми на видатки в розрізі кодів економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 27 цього Порядку.

Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування, безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Враховуючи вищевикладеного, виходячи зі змісту пункту 26 цього Порядку, судові витрати безспірно списуються державним казначейством, в якому обслуговується суб'єкт владних повноважень, не на користь якого ухвалено рішення, з рахунку цієї державної установи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року по справі № 808/2295/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва