Справа № 812/586/15
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Свергун І.О.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року справа №812/586/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Сухарька М.Г., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року по адміністративній справі №812/586/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.07.2013 №, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Рубіжанської ОДПІ від 04.07.2013 року № в частині визначення ФОП ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 23876,63 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що земельна ділянка, за використання якої нараховано земельний податок, використовується позивачем у підприємницькій діяльності, тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 297 ПК України позивач звільнений від сплати земельного податку за цю земельну ділянку.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Рубіжанської ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області від 04.07.2013 № про визначення ФОП ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання за платежем податок на землю в розмірі 23876,63 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що ФОП ОСОБА_3 не надав підтверджень використання земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 для провадження господарської діяльності протягом 2013 року, тому відсутні підстави для звільнення позивача від нарахування земельного податку в 2013 році. Договори оренди нерухомого майна, яке знаходиться на вказаних земельних ділянках, позивач надав тільки при розгляді справи в суді першої інстанції.

Крім цього, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 відчужена позивачем, що підтверджується витягом з державного реєстру правочинів. Оскільки право власності на земельну ділянку виникає після реєстрації права власності на неї в Державному реєстрі речових прав.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, розглядаючи справу в межах апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований у якості фізичної особи підприємця виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради Луганської області 15.01.1998 року, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи НОМЕР_2.

ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3 з 01.01.2012 року, перебуває на обліку в Рубіжанській обєднаній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області (а.с.24, 25).

ФОП ОСОБА_3 здійснює наступні види діяльності:

підготування та прядіння текстильних волокон (КВЕД 13.10),

надання в оренду інших машин, устаткування та товарів (КВЕД 77.39),

надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (КВЕД 68.20),

оптова торгівля текстильними товарами (КВЕД 46.41).

На зворотному боці свідоцтва платника єдиного податку зазначено зміну місця діяльності з адреси: АДРЕСА_2 на адресу: АДРЕСА_1. Ці зміни засвідчені підписом заступника начальника Рубіжанської ОДПІ та печаткою податкового органу (а.с.33)

У податкових деклараціях платника єдиного податку ФОП ОСОБА_3 за перший квартал, півріччя, три картали 2013 року та за 2013 рік визначено ті ж види діяльності, що і у свідоцтві платника єдиного податку (а.с.11-12, 14-15, 17-18, 20-21).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.10.2010 року ФОП ОСОБА_3 придбав у власність земельну ділянку площею 0,7185 га, розташовану в АДРЕСА_1, цільове призначення для розміщення обєкту нерухомого майна (а.с.7-8).

Як вбачається з договорів оренди нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, передавалося ФОП ОСОБА_3 в 2012-2013 роках в оренду іншим субєктам господарювання з метою здійснення господарської діяльності (а.с.22-23, 26-27, 28-29), а саме:

договір оренди нерухомого майна від 01.04.2013 року №1, укладений між позивачем (орендодавець) та ТОВ «РУ-ТЕКС» (орендар), предметом якого є оренда обєкта нерухомого майна виробничо-технічного призначення, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складається зі Складу № 1, зазначеного літерою А, загальною площею 130,5 кв. м, сторожки, зазначеної літерами Б, б, загальною площею 18,2 кв. м, складу № 2, зазначеного літерою Д, загальною площею 50,5 кв. м. Мета оренди здійснення та ведення діяльності, передбаченої статутом орендаря (а.с. 22-23);

договір оренди нежилого приміщення від 01.10.2012 року № РТ-12/-01, укладений між позиваче та ТОВ «РТ-ТЕКС», предметом якого є оренда приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 16,6 кв. м. Мета оренди розміщення ділового офісу, а також складування, зберігання та відпуск товару (а.с. 26-27);

договір оренди нежилого приміщення від 01.01.2013 року № 13-001, укладений між позивачем та ПП ОСОБА_4, предметом якого є оренда частини приміщення (склад 2, позначений літерою Д, в будівлі за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,4 кв. м. Мета оренди розміщення виробничих площ, складування, зберігання, відпуск товарів (а.с. 28-29);

договір найму обладнання від 01.01.2013 року № 2, укладений між ФОП ОСОБА_4 та позивачем, предметом якого є передача в тимчасове користування наступного майна: HKV 141Е машина для покриття гумки в кількості 3 одиниць, HKV 101 С намотувальна машина, швидкісна прецізіозна хрестомотальна машина модель PW2-W fast flex (дві секції) (а.с.30);

договір про виготовлення продукції з давальницької сировини від 01.01.2013 року № Д-13/01, укладений між ТОВ «Ру-текс» та позивачем, предметом якого є виготовлення з наданої замовником давальницької сировини та передача готової продукції еластанової нитки пневмозєднаної з поліестером (а.с. 31).

Зі схематичного плану технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що об'єкти нерухомості розташовані по периметру земельної ділянки, а незайнята спорудами земельна ділянка є фактично під'їзними шляхами до складів, гаражу та інших споруд (а.с.44-45).

Тобто, нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а також земельна ділянка за цією адресою використовуються ФОП ОСОБА_3 у господарській діяльності, види якої зазначено у свідоцтві платника єдиного податку.

Рубіжанською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області 04.07.2013 року винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №, яким ФОП ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання з податку на землю за 2013 рік в сумі 23876,63 грн., в тому числі: земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2, сума земельного податку складає 8394,39 грн.; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, сума земельного податку складає 15482,24 грн. (а.с. 6,50) .

Позивачем надано 08.11.2011 року до Рубіжанської ОДПІ повідомлення форми № 20-ОПП про об'єкти оподаткування або об'єкти, пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, яким ФОП ОСОБА_3 визначено об'єкт оподаткування, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.60).

13.05.2015 року позивачем надано до податкового органу повідомлення форми № 20-ОПП про об'єкти оподаткування або об'єкти, пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, яким ФОП ОСОБА_3 визначено об'єкт оподаткування, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 61).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно (станом на 15.07.2015 року) ФОП ОСОБА_3 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2003 року та власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2009 року (а.с.69-70)

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги щодо земельного податку за адресою: АДРЕСА_1, послався на узагальнюючу податкову консультацію щодо плати земельного податку власниками нежилих приміщень, платниками єдиного податку - фізичними особами - підприємцями, затвердженої наказом ДПС України №1051 від 23.11.2012 року, прийшов до висновку, що позивач використовує зазначену земельну ділянку у своїй господарській діяльності, що підтверджується договорами оренди та повідомленням форми №20-ОПП від 13.05.2015 року, тому звільняється від сплати земельного податку в 2013 році.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин платниками податку за землю (земельного податку) є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

На підставі п.270.1 ст.270 ПК України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно п.286.1 ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п.286.4 ст.286 ПК України у разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року орган державної податкової служби надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Як визначено п.287.6 ст.287 ПК України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

На підставі п.287.7 ст.287 ПК України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, у тому числі зазначеними у пунктах 276.1, 276.4 статті 276, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Згідно пп.4 п.297.1 ст.297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності, зокрема, земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності.

На підставі пп.14.1.36 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Дійсно, узагальнюючою податковою консультацією щодо плати земельного податку власниками нежитлових приміщень, платниками єдиного податку - фізичними особами - підприємцями, затвердженою наказом ДПС України №1051 від 23.12.2011 року визначено, якщо право власності на земельну ділянку оформлене на фізичну особу (фізичну особу - підприємця) і земельна ділянка використовується ним для провадження господарської діяльності (магазин, СТО тощо), то такий підприємець (платник єдиного податку) звільняється від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку (з врахуванням підпункту 291.5.3 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу).

На підставі п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Відповідно до Податкового кодексу України з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах, розроблений Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011 року (далі Порядок)

Підпунктом 2 пункту 1.8 цього Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначається порядок взяття на облік платників податків у відповідних органах державної податкової служби за основним та неосновним місцем обліку та повідомлення платником податків про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, органам державної податкової служби за місцезнаходженням таких об'єктів.

Згідно п.8.1 Порядку платник податків зобов'язаний повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, органи державної податкової служби за місцезнаходженням таких об'єктів (за основним та неосновним місцем обліку) у порядку, встановленому цим розділом.

На підставі п.8.2 Порядку об'єктами оподаткування і об'єктами, пов'язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об'єкти оподаткування), є майно та дії, у зв'язку з якими у платника податків виникають обов'язки щодо сплати податків та зборів. Такі об'єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.8.4 Порядку повідомлення про об'єкти оподаткування або об'єкти, пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за ф. №20-ОПП (додаток 11) подається протягом 10 робочих днів після його реєстрації, створення чи відкриття до органу державної податкової служби за місцезнаходженням такого об'єкта.

Тобто повідомлення про об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об'єктом оподаткування.

Як вбачається з наданих позивачем на підтвердження використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для провадження господарської діяльності договорів оренди нерухомого майна, найму обладнання, про виготовлення продукції з давальницької сировини - ці договори укладені в жовтні 2012 року, січні 2013 року та квітні 2013 року.

Проте, повідомлення за формою №20-ОПП, яким визначено об'єкт оподаткування, розташований за адресою: АДРЕСА_1, позивачем подано до податкового органу тільки 13.05.2015 року.

З огляду на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про правомірність нарахування Рубіжанською ОДПІ земельного податку ФОП ОСОБА_3 за 2013 рік за земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1.

Що стосується земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, судова колегія зазначає наступне.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги щодо земельного податку за адресою: АДРЕСА_2, прийшов до висновку, що державним реєстром правочинів підтверджується перехід права власності на вказану земельну ділянку до іншої особи, на яку покладається обов'язок здійснити реєстрацію права власності на цю земельну ділянку, а відповідачем не надано суду доказів використання позивачем зазначеної земельної ділянки.

Судова колегія вважає такий висновок помилковим з огляду на наступне.

Згідно п.286.1 ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.06.2013 року, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 (а.с.52)

На підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2012 року ОСОБА_3 (продавець) передав у власність ОСОБА_5 (покупець) земельну ділянку за вказаною адресою. В договорі визначено, що відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього права (а.с.54)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно (станом на 15.07.2015 року) ФОП ОСОБА_3 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2003 року (а.с.69-70)

На підставі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав;

нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно за ч.1 ст.4 цього Закону)

Отже, моментом виникнення права власності на нерухоме майно, в даному випадку на земельну ділянку, є державна реєстрація.

Оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 визначено ОСОБА_3, покупець ОСОБА_5 не зареєструвала своє право власності на цю земельну ділянку, тому не заслуговують на увагу доводи позивача, що зазначена земельна ділянка не належить йому на праві власності.

Також, повідомлення за формою №20-ОПП, яким визначено об'єкт оподаткування, розташований за адресою: АДРЕСА_2 позивачем подано до податкового органу тільки 13.05.2015 року.

Тобто, Рубіжанською ОДПІ правомірно нараховано земельний податок ФОП ОСОБА_3 за 2013 рік за земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 24, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року по адміністративній справі №812/586/15 - задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року по адміністративній справі №812/586/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.07.2013 № - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею чинності.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді М.Г.Сухарьок

Т.Г.Гаврищук