Справа № 361/3377/15-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/3377/15-а
провадження № 2-а/361/223/15
Постанова

Іменем України

5 жовтня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Чейчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Автогосподарства Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення, інвалід ІІ групи, захворювання якого повязане з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Коли відбувалася аварія на ЧАЕС він працював у Автогосподарстві УВС Київської області на посаді водія-співробітника в званні старшини міліції і був відряджений за наказом УВС Київської області до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 02 по 09 травня 1986 року включно і де від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, отримав невиліковну фізичну психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом. У зв'язку з чим звертався до ГУ МВС України в Київській області з проханням видати йому довідку про заробітну плату під час перебування в зоні відчуження.

В своїй довідці ГУ МВС України в Київській області зазначив, що фактична заробітна плата в зоні відчуження із якої нарахована пенсія позивача нарахована в сумі 156 карбованців при цьому не зазначив кошти за отриману підвищену дозу радіоактивного опромінення.

На заяву позивача про видачу довідки про заробітну плату з урахуванням виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення за роботу в зоні відчуження в період з 02 по 09 травня 1986 року ГУ МВС України в Київській області зазначену довідку не видав, а повідомив усно, що раніше позивачу була видана довідка на підставі даних в розрахунковому листі з і відповідно до розпорядження ОСОБА_3 Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964 від 17 травня 1986 року та ОСОБА_3 Міністрів УРСР та Української республіканської піди професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року».

Із зазначеним розміром заробітної плати, а відповідно перерахованою на її підстави сумою пенсії позивач не погодився.

Так під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 02 по 09 травня 1986 року позивач отримав радіаційну дозу опромінення в 39,2 БЕР, що підтверджено маршрутним листом.

До 3-ї зони небезпечності відносилось м. Прип'ять, саме в цьому місті він виконував службові обов'язки і його заробітна плати повинна обчислюватись у п'ятикратному розмірі.

По своїй займаній посаді і спеціальному званню на той час позивач відносився до осіб рядового складу органів внутрішніх справ і ця сума мала бути врахована йому у заробіток для обчислення пенсії.

Основні межі дози радіоактивного опромінення встановлені ст. 5 Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання» від 1998 року.

Згідно цієї норми основна межа дози індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичних груп не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних меж дози опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз.

У частині 3 статті 8 Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання» визначено, що якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягти 50 мілізівертів - здійснюється евакуація людей. Саме через високу дозу опромінення 27 та 28 квітня 1986 року було евакуйовано мешканців м. Прип'ять.

Відповідно примітки до ч.1 ст.5 цього ж Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Отже, отримана позивачем доза радіоактивного опромінення склала 392 мілізіверта (39,2 бер X 10 = 392 мілізіверта).

Таким чином, розрахунок його грошового утримання (заробітної плати) має бути здійснений з урахуванням виплати коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження організму позивача.

Посилаючись на вищевказане, позивач просив суд визнати дії ГУ МВС України в Київській області щодо надання йому довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпеки (в зоні відчуження), м. Прип'ять та інших по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 02 по 09 травня 1986 без включення одноразової допомоги і добових протиправними.

Зобов'язати ГУ МВС України в Київській області включити в довідку про заробітну плату позивача за період з 02 по 09 травня1986 на підставі розпорядження РМ СРСР від 17 травня 1986 р. № 964рс, ОСОБА_3 Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок №

207-7 від 10 червня 1986 року, за роботу в третій зоні небезпеки (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС одноразову винагороду в розмірі 500 крб., добові в розмірі 3,5 крб. і заробітну плату за цей час з урахуванням коефіцієнта 4,5 та надати йому довідку з урахуванням вказаних сум.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду в місті Бровари та Броварському районі Київської області здійснити з дня звернення до суду з позовом перерахунок його пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обов'язків у третій зоні небезпеки (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 02 по 09 травня 1986 року, а саме: одноразову винагороду в розмірі 500 крб., добові в розмірі 3,5 крб. за добу, заробітну плату за цей період з урахуванням коефіцієнту 4,5 та виплатити позивачу недоотриману суму пенсії.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2015 року було замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на належного - Автогосподарство Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_5 Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах та Броварському районі Київської області ОСОБА_6 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду надійшло заперечення на даний адміністративний позов від відповідача, в якому ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області зазначало, що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України «…для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки від 27.02.2015 року № 121, одноразова грошова винагорода не була включена та не виплачена в 1986 році. Не надано також підтверджувальних документів про те, що ця сума була дійсно виплачена та включена до грошового атестату (основного документа, що підтверджує всі виплати отримані працівниками ОВС).

Таким чином, позивач мав дізнатися про порушення своїх прав вже в травні 1986 року.

ОСОБА_7 Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. №964-рс, голові Урядової комісії було надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 карбованців.

Також цим розпорядженням було встановлено, що у тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і в зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 карбованців.

До середнього заробітку для нарахування пенсії включаються всі елементи грошового забезпечення за умови, що вони не носять разового характеру, тобто одноразова винагорода до середнього заробітку для обчислення пенсії не включається.

Довідка відображає фактичний розмір сплачених у 1986 році сум грошового забезпечення позивача під час несення служби в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Отже, виплати за нормативними актами, на які посилається позивач в обгрунтування позовних вимог, в 1986 році йому не нараховувалися та виплачувалися, тому не підлягають включенню в довідку для подальшого перерахунку пенсії.

При призначенні пенсії враховуються ті види оплати праці, на які по діючих правилах повинні нараховуватись страхові внески. На виплати одноразового характеру, не обумовлені діючими системами оплати праці, страхові внески не нараховувались.

Частина 4 ст. 54 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова грошова допомога взагалі виключена, та чинна в іншій редакції, викладеній наступним чином: «пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадян із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження в 1986 -1990 роках не може перевищувати 3,0 тисяч крб. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Дані зміни були внесені ЗУ №76 від 28.12.2014 року, в яких чітко було врегульовано питання, що сума для обчислення має бути одержаним заробітком, а не тим який мав виплатитися.

Посилаючись на вищевказане, просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, а також розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення, інвалід ІІ групи, захворювання якого повязане з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.7-9).

На момент аварії на ЧАЕС позивач ОСОБА_1 працював у Автогосподарстві УВС Київської області на посаді водія-співробітника в званні старшини міліції і був відряджений за наказом УВС Київської області до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 02 по 09 травня 1986 року включно і де від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, отримав невиліковну фізичну психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом (а.с.9).

В довідці ГУ МВС України в Київській області №1483 від 29 грудня 2014 року зазначено, що фактична заробітна плата в зоні відчуження із якої нарахована пенсія позивача ОСОБА_1 нарахована в сумі 156 карбованців, при цьому не зазначено кошти за отриману підвищену дозу радіоактивного опромінення (а.с.11).

Під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 02 по 09 травня 1986 року позивач отримав радіаційну дозу опромінення в 39,2 БЕР, що підтверджено відомостями із маршрутного листа і відповідною карткою дозиметричного контролю (а.с.12-14).

Отримана позивачем ОСОБА_1 доза радіоактивного опромінення склала 392 мілізіверта (39,2 бер X 10 = 392 мілізіверта).

Таким чином, розрахунок його грошового утримання (заробітної плати) має бути здійснений з урахуванням виплати коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження організму позивача.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII.

Згідно ч. 1 ст. 54 цього Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17.05.1986 № 0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС", було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української PCP дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у III зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом другим пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - III зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Крім того, підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища" встановлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- і двохкратному розмірах, понад середньомісячну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленому за місцем роботи.

Згідно з розпорядженням КМУ №1006-р від 25.11.1993 р., учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС співробітники МВС, віднесені до першої категорії, а також ті, що отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 БЕР і більше, мають право на перерахування їх грошового утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах, відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зокрема у частині 1 цієї ж постанови зазначено, що цей порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12) (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних витрат.

Пункт 2 вказаної постанови передбачає, що заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Відповідно до ОСОБА_7 Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964-рс від 17 травня 1986 року в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і у звязку із чим не допускається для подальшої роботи у зазначених зонах небезпечності йому виплачується одноразова винагорода в розмірі пятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівникам 300 крб..

Статтею 1 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати: до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Автогосподарства Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо надання ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпеки (в зоні відчуження), м. Прип'ять та інших по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 02 по 09 травня 1986 без включення одноразової допомоги і добових - протиправними.

Зобов'язати Автогосподарство ГУ МВС України в Київській області включити в довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 02 по 09 травня 1986 на підставі розпорядження РМ СРСР від 17 травня 1986 р. № 964рс, ОСОБА_3 Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок №

207-7 від 10 червня 1986 року, за роботу в третій зоні небезпеки (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС одноразову винагороду в розмірі 500 крб., добові в розмірі 3,5 крб. і заробітну плату за цей час з урахуванням коефіцієнта 4,5 та надати йому довідку з урахуванням вказаних сум.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду в місті Бровари та Броварському районі Київської області здійснити з 13 травня 2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обов'язків у третій зоні небезпеки (зоні відчуження) м. Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 02 по 09 травня 1986 року, а саме: одноразову винагороду в розмірі 500 крб., добові в розмірі 3,5 крб. за добу, заробітну плату за цей період з урахуванням коефіцієнту 4,5 та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сердинський В. С.