Справа № 22-а-21754/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Олійника В.І., суддів: Голуб С.А.. ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного Фонду України у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області на рішення Переяслав- Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Переяслав-Хмельницький Київської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплату яких передбачено статтями 50. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-Х11.

Зазначав, що с постраждалим від аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом II групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з впливом аварії на ЧАЕС та отримує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена статтями 50. 54 Закону.

Посилаючись на те. що розмір призначеної державної та додаткової пенсій не відповідають розмірам, передбаченим цим Законом, привести їх у відповідність із Законом відповідач відмовився, просив визнати бездіяльність та відмову відповідача провести перерахунок неправомірними та зобов'язати його провести відповідні перерахунки і а виплати.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2010 року позов задоволено частково. Постановлено визнати неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50. 54 Закону, зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії та додаткової пенсії позивачеві у відповідності із статтями 50. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 3.09.2007 р. по 31.12.2007 р. та 22.05.2008 р. по 14.07.2010р.. за провесні виплату з урахуванням вже виплачених коштів.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в позові з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колег::: суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач є інвалідом II групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з впливом аварії на ЧАЇ.С га отримує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена статтями 50. 54 Закону.

Відповідно до статей 50. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист і громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, розмір його пенсії не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом першої інстанції було встановлено, то відповідачем державна і а додаткова пенсія виплачувалась в розмірі, встановленому відповідними постановами Кабінету Міністрів України, які суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в значно меншому розмірі, ніж встановлено зазначеними нормами Закону.

Постановою Пленуму Верховного Суду України віл 13 червня 2007 року .У» X Міро незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативи о-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19). Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт. який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивача, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян. що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно керуватися статтями 50. 54 цього Закону, а не постановами Кабінету Міністрів України.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.07 р. за №6-рп/2007. та від 22.05. 2008 року за №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України. Закон України «Про державний бюджет України на 2007 рік», та Закон України «Про державний бюджет України на 2008 рік» якими змінено статті 50. 54 Закону в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Дане рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, тому статті 50. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції.

Прийнявши до уваги наведене, суд обгрунтовано визнав дії відповідача щодо відмови перерахувати розмір державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобов'язав відповідача здійснити відповідний перерахунок.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача з посилання на відсутність бюджетних коштів та відсутність фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у постанові.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Переяслав- Хмельницький Київської області відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді