Справа № 810/1474/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1474/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат" до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Київський картонно-паперовий комбінат", звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області (далі- відповідач, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.12.2014 року № /320, яким позивачу визначена сума завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 727 302,00 грн.; № /321, яким позивачу визначена суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем у розмірі 59 838,00 грн. та штрафна (фінансова) санкція у розмірі 29 919,00 грн.; № /322, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 126 747,00 грн. та штрафна (фінансова) санкції у розмірі 63 375,00 грн.; № /323, яким позивачу визначено суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 323 371,00 грн. та штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 161 689,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області від 25.12.2014 року № /320; від 25.12.2014 року № /321; від 25.12.2014 року № /322; від 25.12.2014 року № /323.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, представник Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», (далі по тексту також ПАТ «ККПК») , зареєстроване як юридична особа 30.06.1994 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області; номер запису в ЄДР - 0000080; види діяльності за КВЕД-2010: 17.12 (виробництво паперу та картону), 17.21 (виробництво гофрованого паперу та картону, паперової та картонної тари), 17.22 (виробництво паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення), 35.12 (передача електроенергії), 35.23 (торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи), 46.49 (оптова торгівля іншими товарами господарського призначення), є платником податку на додану вартість та як платник податків перебуває на обліку в Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області.

У період з 24.10.2014 року по 13.11.2014 року на підставі наказу відповідача № 600 від 24.10.2014 року згідно із статтею 78.1.1 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з: ПП «Електрокомплект» (код ЄДРПОУ - 30783141) за період з 01.12.2011 року по 30.06.2014 року; ТОВ «Укрметавтоматика» (код ЄДРПОУ - 34229656) за період 01.02.2013 року по 01.10.2013 року; ТОВ «Аспект Інвестбуд» (код ЄДРПОУ - 37879327) за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року; ТОВ «Ларго Транс» (код ЄДРПОУ - 38495384) за період з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року; ТОВ «Хаскі Україна» (код ЄДРПОУ - 38805882) за період з 01.09.2013 року по 01.07.2014 року; ТОВ «ПКФ Восток» (код ЕДРПОУ - 38961066) за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, на підставі наказу відповідача № 616 від 06.11.2014 року строк проведення перевірки в подальшому було продовжено на 5 робочих днів.

За результатом вказаної перевірки складено Акт № 3699/10-16-22-09/05509659 від 20.11.2014 року.

У вказаному Акті податковий орган досліджує господарські операції проведені позивачем із такими контрагентами як: ПП «Електрокомплект», ТОВ «Укрметавтоматика», ТОВ «Аспект Інвестбуд», ТОВ «Ларго Транс», ТОВ «Хаскі Україна», ТОВ «ПКФ Восток».

У висновках зазначеного Акта зафіксовано порушення ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат»:

1. п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.7, ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого, підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 126 747 грн. в тому числі: за березень 2013 року - 32 515 грн., за квітень 2013 року - 19 193 грн., травень 2013 року - 58 473 грн., червень 2013 року - 16 566 грн. та завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 323 371 грн. в тому числі: жовтень 2012 року на суму 9 456 грн., листопад 2012 року на суму 4 533 грн., грудень 2012 року - 10 781 грн., січень 2013 року - 31 695 грн., лютий 2013 року - 18 737 грн., березень 2013 року - 36 575 грн., квітень 2013 року - 24 698 грн., травень 2013 року - 33 613 грн., червень 2013 року - 8 376 грн., липень 2013 року - 34 724 грн., серпень 2013 року - 28 482 грн., жовтень 2013 року - 7 691 грн., листопад 2013 року - 18 480 грн., грудень 2013 року - 17 575 грн., січень 2014 року - 19 242 грн., лютий 2014 року - 18 713 грн.

2. п. 138.2 п. 138 пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України, встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму (-) 7 273 026 грн. та заниження податку на прибуток в сумі 59 838 грн., у тому числі: за 2013 рік - занижено податок на прибуток на суму 59 838 грн., за 1квартал 2014 р. зменшено від'ємне значення на суму 256 141 грн., за 6 місяців 2014 року зменшено від'ємне значення на суму 727 302 грн.

На підставі Акта перевірки, відповідачем було прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.12.2014 року:

- № /320, яким позивачу визначена сума завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 727 302,00 грн.;

- № /321, яким позивачу визначена суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем у розмірі 59 838,00 грн. та штрафна (фінансова) санкція у розмірі 29 919,00 грн.;

- № /322, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 126 747,00 грн. та штрафна (фінансова) санкції у розмірі 63 375,00 грн.;

- № /323, яким позивачу визначено суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 323 371,00 грн. та штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 161 689,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про реальне здійснення господарських операцій, проведені позивачем із такими контрагентами як: ПП «Електрокомплект», ТОВ «Укрметавтоматика», ТОВ «Аспект Інвестбуд», ТОВ «Ларго Транс», ТОВ «Хаскі Україна», ТОВ «ПКФ Восток», та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, наявність належним чином оформлених первинних документів, податкових накладних, виданих зареєстрованим платником податку на додану вартість, а тому податкові повідомлення-рішенні протиправні та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем з ПП «Електрокомплект», ТОВ «Укрметавтоматика», ТОВ «Аспект Інвестбуд», ТОВ «Ларго Транс», ТОВ «Хаскі Україна», ТОВ «ПКФ Восток», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість.

Щодо взаємовідносин Позивача з ТОВ «Ларго транс», то з матеріалів справи вбачається, що 12.03.2014 року між ПАТ «ККПК» та ТОВ «Ларго Транс» (код ЄДРПОУ - 38495384) було укладено договір на перевезення та транспортно-експедиційне обслуговування вантажів. На підставі даного договору та договорів-заявок, що є невідємною частиною оговору ТОВ «Ларго Транс» надавав транспортні послуги позивачу по перевезенню готової продукції.

Відповідно до договору, ПАТ «ККПК» повинен оформити договір - заявку, завірити у ТОВ «Ларго Транс» із зазначенням місця, дати завантаження та розвантаження, найменування вантажу, його об'єму чи ваги, вартості перевезення. Оформлена договір - заявка є підставою для здійснення перевезення з матеріальною відповідальністю перевізника. Розрахунки за перевезення вантажу проводяться згідно виставлених рахунків, які виставляються не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем ТОВ «Ларго Транс» позивачу на основі підтверджених заявок на перевезення, оформлених оригіналів ТТН з вітміткою (печаткою, штампом) та підписом вантажоотримувача та актів виконаних робіт. Вартість перевезення визначається сторонами зідно договору - заявки. Підставою для кінцевих взаєморозрахунків між сторонами є підписаний уповноваженими представниками сторін Акт виконаних робіт.

Так, з наявних в матеріалах справи документів та пояснень наданих в судовому засіданні, судом першої інстанції встановлено, що на кожне перевезення готової продукції з перевізником укладався договір-заявка, в якій позивач визначав дату та час навантаження, розвантаження, місце навантаження та розвантаження, найменування вантажу, його вагу та об'єм. Також зазначались контакти осіб, які координують автотранспорт у позивача та вантажоодержувача. Завантаження автомобіля відбувалось на складі позивача. Комірник позивача відвантажував товар та надавав водію супроводжувальні документи: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, рахунок - фактура, в яких зазначався номер автотранспорту, яким надавались послуги з перевезення готової продукції ПАТ «ККПК». Факт перевезення готової продукції перевізник підтверджував відміткою вантажоодержувача на товарно-транспортних накладних.

ТОВ «Ларго Транс» надавав ПАТ «ККПК» документи про виконання транспортних послуг, а саме: акти здачі-приймання робіт (наданих послуг), рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, які містяться в матеріалах справи (Том V). На підставі зазначених документів позивач відображав надані послуги в бухгалтерському та податковому обліку.

Разом з тим, суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги доводи відповідача про недоліки в оформленні актів та товарно-транспортних накладних з наступних підстав.

Щодо адреси здійснення операцій слід зазначити, що в актах чітко вказано місце складання акта, повна адреса виконавця, та повна адреса замовника послуг, а також маршрут по якому здійснювалось перевезення.

Відносно відсутності в ТТН відміток щодо кілометражу та вартості послуг слід зазначити, що навіть сама форма товарно-транспортної накладної, яка введена в дію з 14 січня 2014 року затверджена наказом Міністерства інфраструктури України № 983 від 05.12.2013 року, не містить вимог щодо кілометражу та вартості послуг. Вартість послуг зазначається в договорах-заявках.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11 «… сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце».

Крім того, ТОВ «Ларго Транс» на час оформлення та проведення господарських операцій з позивачем, мало цивільну правоздатність, було платником податку на додану вартість та одними із основних видів діяльності контрагента позиваяа є КВЕД 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт (основний)» та КВЕД 52.29 «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту», що підтверджується наявним в матеріалах справи документом, а саме: витягом з ЄДРПОУ.

Також, позивачем надано договора-заявки на перевезення вантажу на кожну конкретну партію перевезення, окремо по датам, які містять інформацію по пункт навантаження, пункт розвантаження, вантаж, дату завантаження і розвантаження та умови перевезення конкретного товару.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснення транспортно-експедиційного обслуговування вантажів повністю відповідає видам господарської діяльності ТОВ «Ларго транс», оскільки дане підприємство займається усіма видами перевезень вантажним автомобільним транспортом та забезпечує експедицію вантажів.

Крім того, на підтвердження реальності здійснених операцій з перевезення товару, позивачем було надано копії договорів поставок готової продукції з ТОВ «АТБ-маркет» № 59084 (№472/41/0114 від 01.01.2014), ТОВ «Тепличний комбінат «Дніпровський» № 1662/43/0713 від 24.07.201, ТОВ «М'ясокомбінат «Ювілейний» № 1851/43/0913 від 03.09.2013, ТОВ «Шоколадна компанія «Мир» № 859/43/0213 від 27.02.2013, на підставі яких позивач був зобов'язаний поставляти готову продукцію на склади своїх покупців власним транспортом і за власний рахунок, тому позивач залучав перевізника - ТОВ «Ларго транс». Також, позивач надав суду копії видаткових накладних (том VIII, а.с. 165-186), що підтверджують факт отримання покупцями товару, що перевозився, та в яких зазначено номер автомобільного транспорту, який здійснював перевезення товару, найменування товару та його вартість, що дає змогу ідентифікувати та співставити дані видаткових накладних з товарно-транспортними накладними.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується яз висновком суду першої інстанції, що проведена господарська операція між сторонами відповідає видам господарської діяльності ТОВ «Ларго транс» та свідчить про наявність господарської мети у взаємовідносинах між сторонами. Крім того, вбачається подальша реалізація позивачем отриманих послуг.

Щодо господарських операцій між ПАТ «ККПК» та ТОВ «Хаскі Україна», то судом першої інстанції встановлено, що між ними було укладено договори про виконання робіт № 03-09/13/1881/69/0913 від 01.09.2013 року та № 03-01/14 від 02.01.2014 року.

Відповідно до змісту даних договорів, перелік та ціна робіт визначається в додатку №1 до договору, виконавець гарантує, що має ліцензії та дозволи, необхідні для виконання робіт, передбачених договором.

В п. 3.1 договору говориться, що сторони фіксують фактично виконані роботи в Актах виконаних робіт, а в п. 3.2 договору визначено, якщо роботи виконуються на об'єкті замовника, по завершенню кожного робочого дня (робочої зміни), відповідальна особа замовника заповнює Акт обліку робіт та віддає його робітникам виконавця (форма Акта обліку робіт визначена в додатку № 2 до договору, що є невідємною частиною цього договору).

Наявність підписаного відповідальною особою замовника Акта обліку робіт свідчить про те, що роботи виконані належним чином, та про те, що у замовника відсутні майнові претензії до виконавця.

Відповідно до додатку № 3 до договору № 03-01/14 від 02.01.2014 року, додаток № 1 до даного договору важається таким, що втратив чинність з 16.04.2014 року.

На підставі даних договорів ТОВ «Хаскі Україна» надавало ПАТ «ККПК» послуги із сортування вторинної сировини, що підтверджується: актами надання послуг, звітами сумарного обліку виконаних робіт та податковими накладними (Том VI справи).

При цьому, додатки до договорів містить конкретний перелік послуг, які мають бути надані контрагентом, тобто, дані документи свідчать про реальний намір отриманти послуги від контрагента, містять чіткий та вичерпний перелік необхідних послуг, за результатами виконання яких було складено акти виконаних робіт. Слід зазначити, що в актах виконаних робіт міститься той же перелік отриманих послуг. При цьму, акти виконаних робіт містять зміст та обсяг проведеної господарської операції. З них можливо встановити, яка саме послуга була надана контрагентом позивачу та в якому обсязі.

Крім того, позивачем надано також звіти сумарного обліку виконаних робіт ТОВ «Хаскі Україна», з яких вбачається які саме послуги було надано, за який період, за якою адресою та в якому обсязі.

Тобто, з наданих позивачем документів можливо прослідити коли саме, де, ким були надані послуги та в якому обсязі. При цьому, можливо також прослідити наявність діловою мети на укладення зазначених договорів з даним контрагентм зважаючи на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є підприємством з випуску картонно-паперової продукції, для виробництва якої використовується вторинна сировина (макулатура).

Потужності Позивача по переробці вторинної сировини (макулатури) складають понад 850 тонн на добу.

При цьому, з наданих пояснень судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на сьогоднішній день ринок макулатури в Україні є досить слабким.

Підприємства, що здійснюють поставку тюкованої макулатури не забезпечують потреб ПАТ «ККПК» у повному обсязі та щоб забезпечити безперебійне виробництво картонно-паперової продукції позивач змушений закуповувати вторинну сировину (макулатуру та полімерні відходи) у місцях її безпосереднього скупчення - це великі магазини, супермаркети, підприємства, що використовують гофроящики та картонну упаковку, так наприклад: магазини мережі «Metro», «Roshen» тощо.

Вторинна сировина (макулатура та полімерні відходи) накопичуються на території цих магазинів у змішаному вигляді (насип). Такі насипи містять макулатуру різних марок та полімерні відходи (поліетилен, стретч плівка і т.д.), які необхідно розсортувати та відділити один від одного: макулатуру для подальшої переробки, а полімерні відходи для подальшого продажу спеціалізованим підприємствам.

Отже, макулатура є основною сировиною для виготовлення картонно-паперової продукції, що випускається ПАТ «ККПК», а полімерні відходи, що відсортовуються, збираються для їх подальшого продажу спеціалізованим підприємствам (ПАТ «ККПК» має ліцензію на збирання та заготівлю полімерних відходів АГ №594501).

Слід зазначити, що сортування вторинної сировини (макулатури та полімерних відходів) при даному способі збору є необхідною складовою даного технологічного процесу перед подальшою переробкою макулатури та продажем полімерних відходів.

З огляду на це, позивач вимушений укладати договори з такими підприємствами як ТОВ «Хаскі Україна», що надають послуги з сортування макулатури шляхом долучення людей, для виконання робіт із сортування макулатури та полімерних відходів на території цих магазинів, а також на території основного складу позивача: «Цеху заготівлі сировини», що знаходиться в м. Києві.

Відповідно до технічних умов ДСТУ 3500:2009 («Макулатура паперова й картонна») макулатура, в залежності від вмісту в ній целюлози та різноманітних домішок поділяється на різні групи (А, Б, В, Г) та марки (МС-1А-1, МС-2А-1, МС-5Б-1, МС-6Б-1, МС-7Б-1, МС-8В-1 та ін.). Для виробництва певного виду картонно-паперової продукції використовуються конкретні марки макулатури. Відповідно, використання не розсортованої (по різним маркам) макулатури не можливо з точки зору технологічного процесу та в свою чергу, недотримання нормативних вимог матиме наслідком погіршення якості картонно-паперової продукції (брак), що виготовляється ПАТ «ККПК».

Таким чином, послуги з сортування вторинної сировини, які наразі надає ТОВ «Хаскі Україна», є обов'язковою передумовою, що забезпечує виконання вимог технологічних регламентів та має безпосереднє відношення їх використання у власній господарській діяльності позивача.

Також, слід зазначити, що ТОВ «Хаскі Україна» на час оформлення та проведення господарських операцій з позивачем, мало цивільну правоздатність, було платником податку на додану вартість та одними із основних видів діяльності контрагента позиваяа є КВЕД 78.20 «Діяльність агентств тимчасового працевлаштування» та КВЕД 78.30 «Інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами» що підтверджується наявним в матеріалах справи документом, а саме: витягом з ЄДРПОУ.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки ДПІ щодо порушень позивачем норм податкового законодавства є безпідставними, правочин між позивачем та ТОВ «Хаскі Україна» несе майновий характер та здійснювався відповідно до вимог чинного законодавства України з належним оформленням первинних бухгалтерських документів.

Крім того, Відповідач не зазначає жодного недоліку в оформленні первинних бухгалтерських документів, що були надані Позивачем до перевірки по взаємовідносинах з ТОВ «Хаскі Україна», а посилається лише на акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 25.09.2014 р. №931/3-26-50-22-03-38805882 «Про результати документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Хаскі Україна» код 38805882 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ЮКК «Зевс» код 37727193, ТОВ «Фест-Груп» код 38866020, ТОВ «К.А.М.» Трейд Союз» код 38578512, ТОВ «РБВ «Рем» код 37355679, ТОВ «Продмаркет-2012» код 37881509, ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» код 38948595 за період з 01.09.2013 р. по 31.07.2014 р.

Враховуючи викладене, та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, позивачем підтверджено ділову мету та економічну доцільність для залучення вказаного контрагента до своєї діяльності, при цьому, відповідачем в порушення ст.71 КАС України не доведено безтоварність укладеної операції.

Щодо господарських операцій між позивачем і з ТОВ «ПКФ «Восток трейд» за період січень-лютий 2014 року та з ТОВ «Аспект Інвестбуд» за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року, то судом першої інстанції встановлено, що Між позивачем та ТОВ «ПКФ «Восток трейд» було укладено договір на перевезення та транспортно-експедиційне обслуговування вантажів від 03.01.2014 року № 00154668_124, відповідно до якого ТОВ «ПКФ «Восток трейд» надавало позивачу транспортні послуги по перевезенню сировини (макулатури) та інших товарів, відповідно до договорів-заявок про надання послуг автотранспортом.

Так само між позивачем та ТОВ «Аспект Інвестбуд» було укладено договір підряду № 494/36/0114 від 04.01.2014 року. На підставі укладеного договору ТОВ «Аспект Інвестбуд» виконало для позивача роботи по влаштуванню промислових підлог в осях 22-30 і С-Д, складу готової продукції картону, виробничого корпусу Блоку № 2, ПАТ «Київський КПК», що підтверджується Актом приймання виконаних робіт (№ КБ-2а) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (№ КБ-3) за січень 2014 року.

При цьому, в період з 21.08.2014 року по 28.08.2014 року посадовою особою ДПІ в Обухівському ГУ Міндоходів у Київській області вже було проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ "Київський картонно-паперовий комбінат" код 05509659 з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Аспект Інвестбуд" за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року, ТОВ "ПКФ "Восток Трейд" за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, ПП "АРГ" за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, ТОВ "Нікс Трейдінг" за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року, за результатами якої складено Акт від 04.09.2014 року № 2289/10-16-22-09/05509659.

На підставі даного акта були прийняті податкові повідомлення-рішення № та № від 22.09.2014 року, які були оскаржені і в подальшому скасовані та визнані протиправними постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 року по справі № 810/7099/14 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015 року, Вищий адміністративний суд України ухвалою від 28.04.2015 року відмовив Відповідачу у відкритті касаційного провадження по даній справі. Таким чином, рішення суду першої та апеляційної інстанції по справі № 810/7099/14 є таким, що набрали законної сили, а отже взаємовідносини позивача з ТОВ «ПКФ «Восток трейд» за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року та з ТОВ «Аспект Інвестбуд» за період з 01.01.2014 по 31.01.2014 в силу положень ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України є такими, що не потребують доказування при розгляді даної справи.

Таким чином, в цій частині рішенням, яке набрало законної сили встановлено товарність та реальність господарських операцій, а тому податкові повідомлення рішення в частині даних контрагентів винесено протиправно.

Щодо господарських операцій між ПАТ «ККПК» та та ПП «Електрокомплект», то судом першої інстанції встановлено, між ними було укладено договори поставки № 693/45/0212 від 07.02.2012 року та № 622/45/0113 від 28.01.2013 року.

На підставі даних договорів ПП «Електрокомплект» постачало електромонтажні вироби позивачу.

За умовами договору, найменування, асортименти, кількість товару, що поставляється, а також ціна і загальна сума договору вказуються в додатках до даного договору, що становить його невід'ємну частину.

Факт виконання договору, підтверджується: видатковими накладними, прибутковими ордерами, податковими накладними (том II, III справи).

Відповідно до умов договорів поставки, позивач зобов'язувався здійснювати вивезення товару зі складу постачальника за власний рахунок, власним транспортним засобом.

На підтвердження факту транспортування товару зі складу ПП «Електрокомплект» до складу ПАТ «ККПК», представниками позивача були надані копії товарно-транспортних накладних.

Для транспортування товару позивач залучав перевізника ТОВ «Автоспецтранс Київського картонно-паперового комбінату». Перевезення здійснювалось автомобільним транспортом за рахунок позивача.

Після транспортування товару з м. Київ до м. Обухів його було прийнято на складі позивача, що було підтверджено позивачем відповідними копіями приходних ордерів.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначає, що жодних претензій щодо порушення позивачем вимог оформлення первинних бухгалтерських документів визначених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідач не зазначає.

Також, судом першої інстанції з пояснень сторін було встановлено, що з 2011 року ним проводилось будівництво власного енергоджерела (ТЕЦ) для забезпечення власних потреб у тепловій та електричній енергії. На підприємстві було видано наказ № 1021-п від 31.10.2011 року «Щодо удосконалення організаційної структури будівництва ТЕЦ» (Додаток №1 до клопотання про усунення недоліків від 30.04.2015 року) згідно пункту 1.3.1. даного наказу, директору по закупкам, та начальнику відділу технічно-матеріального забезпечення (ВМТЗ) було доручено забезпечити проведення закупівель допоміжного обладнання та матеріалів відповідно до вищевказаного наказу.

На підставі службових записок та заявок (що надавались як в електронній так і в усній формі) відділ технічно-матеріального забезпечення (ВТМЗ) здійснював закупку необхідного допоміжного обладнання та матеріалів серед яких і товари, які були придбані у ПП «Електрокомплект».

За результатами дослідження всіх наданих позивачем документи по контрагенту - ПП «Електрокомплект» колегія суддів прийшла до висновку, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону №996 та Положення №88.

При цьому слід зазначити, що відповідачем не оспорюється та обставина, що документи складені належним чином, мають всі необхідні реквізити та підтверджують право позивача на податковий кредит.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги доводи позивача, що придбання товарів у ПП «Електрокомплект». за вищевказаними договорами, здійснювалось для власних господарських потреб Позивача. Позивач являється підприємством з великими потужностями виробництва, наявністю великої кількості цехів, техніки, складських та виробничих приміщень. Електромонтажні вироби та електрообладнання купувалось у ПП «Електрокомплект», як для забезпечення будівництва власного енергоджерела (ТЕЦ- теплоелектроцентраль), так і для ремонтно-експлуатаційних потреб комбінату (для прокладення ліній освітлення в цехах та ін.).

Крім того, слід зазначити, що ПП «Електрокомплект» на час оформлення та проведення господарських операцій з позивачем, мало цивільну правоздатність, було платником податку на додану вартість та одними із основних видів діяльності контрагента позиваяа є КВЕД 27.12 виробництво електророзподільчої та контрольної апаратури та КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням (основний) що підтверджується наявним в матеріалах справи документом, а саме: витягом з ЄДРПОУ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи наявність всіх первинних бухгалтерських документів, оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства України, по господарським операціям з ПП «Електрокомплект», а також наявність цивільної правоздатності ПП «Електрокомплект» суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та ПП «Електрокомплект» несуть реальний характер.

Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «Укрметавтоматика», то судом першої інстанції встановлено, між ПАТ «ККПК» та ТОВ «Укрметавтоматика» (код ЄДРПОУ - 34229656) було укладено договір поставки № 270313/1055/45/0313 від 27.03.2013 року.

На підставі даного договору ТОВ «Укрметавтоматика» постачало Позивачу комплектуючі, обладнання та запчастини (датчики, індуктивні вимикачі, кабелі, колодки для реле та ін.)

За умовами договору, найменування, асортименти, кількість товару, що поставляється, а також ціна, загальна сума договору та порядок розрахунків за поставлений порядок вказується в додатках до даного договору, що становить його невід'ємну частину.

Факт виконання договору, підтверджується: видатковими накладними, прибутковими ордерами, податковими накладними (том IV справи).

Даний договір був укладений відповідно до вимог Службової записки від 22.03.2013 року, про придбання матеріалів та обладнання.

Позивачем були надані пояснення, що поставка комплектуючих та запчастин, що здійснювалась ТОВ «Укрметавтоматика» зумовлена виробничою необхідністю ПАТ «ККПК», яка пов'язана з потребою у заміні окремих елементів та деталей імпортного обладнання, що використовується у технологічному процесі при виготовленні картонно-паперової та гофро продукції.

Окрім первинних бухгалтерських документів, позивачем до суду були надані копії документів, що підтверджують необхідність придбання товару, для використання його у власній господарській діяльності, а саме: «Зведену заявку для придбання матеріалів на РЕН травень 2013 року», затверджену головним інженером ПАТ «Київський КПК» 30.04.2013 року.

За результатами дослідження вищеперелічених первинних документів колегія суддів прийшла до висновку, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону №996 та Положення №88.

При цьому слід зазначити, що відповідачем не оспорюється та обставина, що документи складені належним чином, мають всі необхідні реквізити та підтверджують право позивача на податковий кредит.

Також, позивачем було надано документи, що підтверджують внутрішнє переміщення товарів, а саме: накладні вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, Акти на встановлення запасних частин, що підтверджують внутрішнє переміщення прийнятих на склад позивача товарів та їх використання.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, придбання товарів у ТОВ «Укрметавтоматика». за вищевказаними договорами, здійснювалось для власних господарських потреб Позивача. Так, поставка комплектуючих та запчастин, що здійснювалась ТОВ «Укрметавтоматика» зумовлена виробничою необхідністю Позивача, яка пов'язана з потребою у заміні окремих елементів та деталей імпортного обладнання, що використовується у технологічному процесі при виготовленні картонно-паперової та гофро продукції. Наше підприємство повинно здійснювати оперативну заміну таких елементів, щоб забезпечити безперебійне та стабільне функціонування обладнання на виробництві для виготовлення готової продукції.

Крім того, з матеріалів спраив вбачається, що ТОВ «Укрметавтоматика» на час оформлення та проведення господарських операцій з позивачем, мало цивільну правоздатність, було платником податку на додану вартість та одними із основних видів діяльності контрагента позиваяа є КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням що підтверджується наявним в матеріалах справи документом, а саме: витягом з ЄДРПОУ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду перщої інстанції, що враховуючи наявність всіх первинних бухгалтерських документів, оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства України, по господарським операціям з ТОВ «Укрметавтоматика», а також наявність цивільної правоздатності ТОВ «Укрметавтоматика» суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Укрметавтоматика» несуть реальний характер.

Вирішуючи питання про реальність господарської операцій позивача зі спірним контрагентом з метою їх використання у власній господарській діяльності, слід зазанчити.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у в с грі суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Так, з матеріалів справи вбачається, що всі послуги та товари, отримані від його контрагентів, позивач використовував у власній господарській діяльності

Вказані обставини також зафіксовані в акті перевірки. Всі ці документи було надано до проведення перевірки як документальне підтвердження здійснення господарських операцій.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що такі дії в сукупності складають цикл діяльності позивача відповідно до його виду діяльності Позивача і саме для цього були придбані Товари у контрагентів.

Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем надано виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які підтверджують, що контрагенти позивача належним чином зареєстровані та правосуб'єктні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що операції позивача з його контрагентами здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій, а факт надання послуг за спірним договором, використання позивачем отриманого товару та оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності, а право позивача на віднесення понесених витрат до складу податкового кредиту та врахування при формуванні прибутку підтверджується представленими суду первинними фінансово-господарськими документами та наявністю очевидного зв'язку витрат з господарською діяльністю позивача.

Враховуючи, предмет спірних правочинів, беручи до уваги вид діяльності позивача та його контрагентів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що господарські операції позивача з його контрагентами підтверджуються необхідними документами, а зазначені вище операції використано позивачем у власній господарській діяльності.

Відповідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Так, судлом першої інстанції вірно встановлено, що проведені господарські операції мали реальну господарську ціль - забезпечення діяльності Позивача та досягнення його мети - отримання прибутку. Товари та послуги отримані від контрагентів мали реальний і товарний характер та були використані в межах господарської діяльності в оподатковуваних операціях. Зазначене підтверджується обставинами, викладеними вище і документами, які були предметом перевірки і додатково додаються до зазначених заперечень.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначає, що будь яких доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання знятих зобов'язань, в акті перевірки співробітниками ДПС не наведено, і суду першої та апеляційної інстанції відповідачем не надано.

Висновки про безтоварність, що покладені в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень, ґрунтується виключно на висновках актів перевірки його контрагентів, зокрема, акт Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 18.07.2014 року № 491/20-33-03-07/38495384 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЛАРГО ТРАНС» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період травень 2014року», акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 25.09.2014 року № 931/3-26-50-22-03-38805882 «Про результати документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Хаскі Україна» код 38805882 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ЮКК «Зевс» код 37727193, ТОВ «Фест-Груп» код 38866020, ТОВ «К.А.М.» Трейд Союз» код 38578512, ТОВ «РБВ «Рем» код 37355679, ТОВ «Продмаркет-2012» код 37881509, ТОВ «Сервіс-Трейд-Груп» код 38948595 за період з 01.09.2013 по 31.07.2014.», акт ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 06.08.2014 року № 4043/26-56-22-03-09/30783141 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Електрокомплект» (код за ) з питань дотримання податкового законодавства по фінансово-господарським взаємовідносинам з ПП «Лєпта» (код за ), ТОВ «Компанія «Сельта» (код за ), ПП «Юридична компанія «Астра Інвест» (код за ), ПП «Безпека-Комплекс» (код за ), ПП «Юридична компанія «Форт» (код за ), ТОВ Алві Груп» (код за ), ТОВ «Діджітал Технолоджі» (код за ), ТОВ Атласс Компані» (код за ), ПП «Марсбуд» (код за ), ТОВ Відео Арт» (код за ) та ТОВ «Вікома-Трейд» (код за ) за період з 01.01.2011 по 30.06.2014», акт ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 18.07.2014 року № 746/04-62-22-3 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Укрметавтоматика» () щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за лютий-жовтень 2013 року»

Однак, щодо посилання податкового органу в акти перевірки на акти про неможливість проведення зустрічної звірки суд першої інстанції правомірно не приймає їх до уваги з огляду на таке.

Згідно з п. 73.5 Податкового кодексу України зустрічні звірки проводяться органами державної податкової служби виключно з метою отримання податкової інформації.

При цьому, зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, висновки про порушення платником податків вимог податкового законодавства можуть робитися контролюючим органом виключно на підставі проведеної перевірки, а не звірки.

Крім того, як звертає увагу Вищий адміністративний суд України в Ухвалі від 10.06.2013р. у справі № К/9991/69832/12, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України право платника податку на податковий кредит ставить в залежність від отримання податкової накладної, а не від проведення зустрічних звірок контрагентів платника податку (позивача) та знаходження їх посадових осіб за юридичними адресами.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2014 року, яка набрала законної сили на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 року по адміністративній справі № 826/13870/14 визнано протиправними дії по коригуванню показників в АС «Результати співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» внесені на підставі акту ДПІ у Оболонському районі в м. Києві від 244.07.2014 року № 810/26-54-22-02/38511285 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Евертон-2012» () щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи,яка мала правові відносини з платниками податків за період з 01.04.2013 по 30.06.2014» (а.с.75-85 Т.1).

Також слід зазначити, щодо відповідальності позивача за можливі протиправні дії його контрагентів, то відповідно до ст. 47 Податкового кодексу України відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органом, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах несуть юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи. Отже, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що господарські операції позивача здійснювалися в межах звичайної господарської діяльності обох підприємств, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Доводи та висновки відповідача викладені у акті перевірки щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентами є такими, що ґрунтуються на припущеннях податкового органу та не підтверджені відповідними доказами, так як судом першої інстанції встановлено, що факт здійснення господарських операцій позивача із контрагентом підтверджений наданими позивачем під час перевірки первинними документами.

В порушення ст. 71 КАС України відповідачем ні в суду першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції не надано доказів правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищезазначене апеляційна інстанція приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позов.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження, а вказані в апеляційній скарзі процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 17 вересня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.