Справа № 152/1272/15-а
Суддя: Славінська Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/1272/15-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 жовтня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення дій щодо нарахування та виплати грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконними дії відповідача щодо обчислення їй спеціального трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи педагогічний стаж 36 років, що дає право на пенсію за вислугу років, та здійснити нарахування і виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 01.08.1979 року працює на посаді викладача музично-теоретичних дисциплін Шаргородської дитячої музичної школи. Її педагогічний стаж становить 36 років.

В липні 2015 року вона звернулася до відповідача - УПФУ у Шаргородському районі Вінницької області з заявою про отримання грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії, відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», проте листом від 22.07.2015 року за №27-Ш їй було відмовлено.

Відмову відповідач мотивує тим, що, на його думку, викладачі, які працюють у позашкільних навчальних закладах, не входять до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою КМУ №909 від 04.11.1993 року. На думку відповідача, вона не має права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», так як не має страхового стажу - 30 років роботи на посадах, що дає право на пенсію за вислугу років, а тому не має і права на виплату при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Дії відповідача є протиправними, порушують її права та інтереси, оскільки, в силу вимог п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років, незалежно від віку. Позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими видами освіти становить структуру освіти в Україні. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про позашкільну освіту» працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909 встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають вчителі і викладачі музичних і художніх шкіл. Відповідно до «Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», викладачі всіх спеціальностей є педагогічними працівниками.

Відповідач не зараховує період її роботи в музичній школі - 36 років, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, посилаючись на те, що музичні школи відносяться до підпорядкування сфери культури України.

У примітці 2 до Постанови КМУ від 04.11.1993 року за №909 вказано, що робота в установах і на посадах, передбачених переліком посад, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Так як її педагогічний стаж становить 36 років, то вона має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 12.09.2015 року (а.с.22), підтримали позовні вимоги, зсилаючись на ті самі обставини. Просили визнати дії відповідача щодо обчислення позивачці спеціального трудового стажу і відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» незаконними; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи позивачки педагогічний стаж 36 років, що дає право на пенсію за вислугу років; здійснити нарахування та виплату позивачці грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Суду пояснили, що позивачка ІНФОРМАЦІЯ_4 набула права на пенсію і звернулася до відповідача з приводу її призначення. При призначенні пенсії до спеціального - педагогічного стажу відповідач не зараховує роботу позивачки на посаді викладача Шаргородської дитячої музичної школи, починаючи з 01.10.1992 року, зсилаючись на те, що заклад, в якому позивачка працює, є позашкільним навчальним закладом, а пенсію за вислугу років мають тільки директори позашкільного навчального закладу та їх заступники. З цих же підстав відповідач відмовляє у виплаті позивачці грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Ці дії відповідача є незаконними, порушують права та інтереси позивачки і підлягають захисту відповідно до норм КАС України у спосіб, обраний позивачкою в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3, що діє за довіреністю від 13.10.2014 року (а.с.23), позов не визнав. Вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки позивачка не має права на призначення їй пенсії за вислугу років, так як має спеціального стажу на посаді викладача музичної школи тільки 12 років і 5 місяців, який зараховується їй УПФУ в Шаргородському районі за період роботи викладачем в музичній школі з 01.08.1979 року по 31.12.1991 року, коли діяв Перелік закладів, організацій, посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР 17.12.1959 року. Робота позивачки після 01.01.1992 року на посаді викладача музичної школи зараховується до загального, а не спеціального стажу, так як музична школа, в якій вона працює, належить до позашкільних закладів і підпорядкована не відділу освіти, а відділу культури Шаргородської РДА. У переліку загальноосвітніх закладів, встановленому ст.8 ЗУ «Про загальну середню освіту» музичні школи відсутні. Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою КМУ №909 від 04.11.1993 року, в розділі «Позашкільна освіта» не зазначені викладачі музичних шкіл, а тільки директори музичних шкіл та їх заступники. Тому, просить в позові відмовити в повному обсязі.

Вирішуючи спір суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жмеринка Вінницької області, що підтверджується паспортом позивачки та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5, аркуш 11 оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи позивачки №149107).

В 1975 році позивачка ОСОБА_1 вступила до Вінницького музичного училища ім. М.Д. Леонтовича, а в ІНФОРМАЦІЯ_2 закінчила повний курс названого училища по спеціальності - теорія музики, їй присвоєно кваліфікацію - викладач музичної школи по сольфеджіо, музлітературі, і загальному фортепіано, що підтверджується дипломом НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 (аркуш 10 оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи позивачки №149107).

Судом встановлено, що з 01.08.1979 року на підставі наказу №47 ОСОБА_1 зарахована на посаду викладача по музично-теоретичних дисциплінах в Шаргородську дитячу музичну школу, що вбачається із оглянутої в судовому засіданні трудової книжки позивачки НОМЕР_2, копія якої знаходиться в матеріалах адміністративної справи (а.с.9).

ОСОБА_1 присвоєно 10.04.2012 року кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» (а.с.9).

Також, судом встановлено, що на день розгляду адміністративної справи позивачка ОСОБА_1 продовжує працювати в Шаргородській дитячій музичній школі, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, організаційно-правова форма якої - комунальна організація (а.с.36-38, 39).

Вид діяльності Шаргородської дитячої музичної школи Шаргородського району Вінницької області - освіта у сфері культури (а.с.36, на звороті).

Засновником Шаргородської ДМШ є Шаргородська районна рада Вінницької області (а.с.36, на звороті).

Відповідно до п.1.1. Статуту, Шаргородська ДМШ - комунальний заклад, що є власністю територіальних громад Шаргородського району, і знаходиться в оперативному управлінні відділу культури і туризму райдержадміністрації. Органом управління майном є Шаргородська районна рада. Види діяльності за КВЕД - «Послуги у сфері повної загальної середньої освіти та позашкільної освіти відповідного рівня». Школа є закладом для цілеспрямованого навчання громадян різним видам мистецтва початковим спеціалізованим мистецьким закладом (а.с.41).

Згідно з п.1.2. Статуту, Шаргородська ДМШ діє відповідно до «Положення про початкові спеціалізовані мистецькі заклади системи Міністерства культури і мистецтв України» (а.с.41).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачка набула права на пенсію і ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулася в Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі з заявою про призначення їй пенсії за віком (аркуш 6 оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи позивачки №149107).

На підставі Протоколу №951 від 07.07.2015 року УПФУ в Шаргородському районі призначило позивачці ОСОБА_1 пенсію за віком з ІНФОРМАЦІЯ_3 довічно (аркуш 1 оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи позивачки №149107).

При цьому з означеного Протоколу №951 від 07.07.2015 року вбачається, що відповідачем зараховано позивачці загальний стаж - 39 років 7 місяців 25 днів станом на 31.05.2015 року, з яких зараховано - спеціальний педагогічний стаж працівника освіти 12 років 5 місяців.

Також, судом встановлено, що 15.07.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про виплату їй грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.52).

На вказану заяву позивачка отримала від відповідача лист «Щодо надання інформації» від 22.07.2015 року за №27-Ш, з якого вбачається, що позивачці до спеціального стажу працівника освіти зараховано тільки 12 років 5 місяців з 01.08.1979 року по 31.12.1991 року відповідно до Переліку закладів, організацій, посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР 17.12.1959 року за №1397, і відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з наступних підстав: відсутності у позивачки необхідного спеціального педагогічного стажу; належності Шаргородської ДМШ не до загальноосвітніх навчальних закладів, а до позашкільних закладів освіти, що підпорядкований не сфері освіти, а сфері культури (а.с.8, 49-50).

Також, судом встановлено при огляді пенсійної справи №149107 та наглядового провадження по заяві ОСОБА_1 від 15.07.2015 року, що позивачкою в розпорядження відповідача для призначення пенсії і виплати грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були надані всі необхідні документи: заяви про призначення пенсії і про виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій, трудова книжка, диплом, свідоцтво про шлюб.

Проте, відповідачем вказані вище документи були взяті до уваги лише при призначенні пенсії за віком і не були взяті до уваги при обрахуванні педагогічного стажу позивачки та при вирішенні питання про виплату їй грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що позивачці відповідачем зараховується до спеціального педагогічного стажу її робота в Шаргородській ДМШ у період з 01.08.1979 року по 31.12.1991 року, оскільки в Переліку закладів, організацій, посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР 17.12.1959 року за №1397, було передбачено посаду викладача в музичній школі, тоді як з 01.01.1992 року робота на посаді викладача в музичній школі не дає права на пенсію за вислугу років, так як музична школа не відноситься до загальноосвітніх навчальних закладів.

Суд вважає, що вказане ствердження є хибним, а не врахування стажу роботи позивачки на посаді викладача Шаргородської ДМШ з 01.01.1992 року до часу призначення їй пенсії за віком при обрахуванні спеціального - педагогічного стажу позивачки та при вирішенні питання про виплату їй грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.28 ЗУ «Про освіту», система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних, і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Структура освіти, відповідно до ст.29 ЗУ «Про освіту», включає, в тому числі, дошкільну освіту, загальну середню освіту, позашкільну освіту.

Тобто, виходячи із аналізу вказаних норм ЗУ «Про освіту», позашкільна освіта є таким самим видом структури освіти, як і загальна середня освіта, проте, при вирішенні заяви ОСОБА_1 від 15.07.2015 року відповідачем ця обставина безпідставно до уваги не взята, оскільки відповідач зсилається у своїй відмові на те, що до освітніх закладів належать тільки загальноосвітні навчальні заклади, а у їх переліку, передбаченому ст.8 ЗУ «Про загальну середню освіту», музичні школи відсутні.

Крім того, відповідно до ст.38 ЗУ «Про освіту», позашкільна освіта та виховання є частиною структури освіти і спрямовується на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Згідно із ст.39 ЗУ «Про освіту», до позашкільних закладів освіти належать, в тому числі, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади.

До органів управління освітою належать, в тому числі, місцеві державні адміністрації і органи місцевого самоврядування, відповідно до ст.11 ЗУ «Про освіту».

Система позашкільної освіти - це освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні позашкільні навчальні заклади; освітня діяльність позашкільного навчального закладу - процес надання знань, формування вмінь і навичок з різних напрямів позашкільної освіти, розвитку інтелектуальних і творчих здібностей, фізичних якостей відповідно до задатків та запитів особи (ст.1 ЗУ «Про позашкільну освіту»).

Учасниками навчально-виховного процесу в позашкільному навчальному закладі є: вихованці, учні, слухачі; директор, заступники директора позашкільного навчального закладу; педагогічні працівники… (ст.19 ЗУ «Про позашкільну освіту»).

Педагогічним працівником позашкільного навчального закладу повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має вищу педагогічну або іншу фахову освіту, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність…Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України… Права, обов'язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, ЗУ «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами… Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років (ч.ч.1, 2, 4 ст.21 ЗУ «Про позашкільну освіту»).

Постановою КМУ від 06.05.2001 року за №433 затверджено Перелік типів позашкільних навчальних закладів, відповідно до п.6 якого, до позашкільних навчальних закладів належать початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Цією ж постановою КМУ затверджено Положення про позашкільний навчальний заклад, пунктом 4 якого встановлено, що воно поширюється на всі позашкільні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типу та форми власності, крім дитячо-юнацьких спортивних шкіл.

Таким чином, виходячи із аналізу вказаного законодавства України про освіту та про позашкільну освіту, а також з аналізу Статуту Шаргородської ДМШ вбачається, що Шаргородська ДМШ є позашкільним закладом освіти і входить в структуру освіти в системі позашкільної освіти на рівні із загальноосвітніми навчальними закладами, незалежно від того, що вона знаходиться в оперативному управлінні відділу культури і туризму Шаргородської райдержадміністрації, оскільки вона є комунальним закладом, засновником якого є Шаргородська районна рада Вінницької області, і здійснює освітню діяльність у сфері культури, відповідно до видів діяльності за КВЕД.

Постановою КМУ від 14.06.2000 року за №963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

Відповідно до абзацу 3 вказаного Переліку, до посад педагогічних працівників належать вчителі, викладачі всіх спеціальностей.

Виходячи з наведеного вище ОСОБА_1, яка працює викладачем позашкільного закладу освіти - Шаргородської ДМШ, є педагогічним працівником системи освіти, в одному з видів її структури - позашкільної освіти, на рівні із загальноосвітніми навчальними закладами та іншими освітніми закладами, незалежно від того, що освітній заклад, в якому вона працює, знаходиться в оперативному управлінні відділу культури і туризму Шаргородської райдержадміністрації, а не відділу освіти, оскільки цей освітній заклад є комунальним і здійснює освітню діяльність у сфері культури.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем зараховується до спеціального - педагогічного стажу ОСОБА_1 тільки період її роботи в Шаргородській ДМШ з 01.08.1979 року по 31.12.1991 року, то є незаконним не зарахування до педагогічного стажу позивачки період роботи на посаді викладача Шаргородської ДМШ з 01.01.1992 року по день призначення пенсії.

Статтею 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» встановлено види державних пенсій, зокрема, трудові та соціальні пенсії. Одним із видів трудової пенсії є пенсія за вислугу років.

Пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (ст.51 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»).

Пунктом «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати по вказаній у цьому ж пункті шкалі.

Постановою КМУ від 04.11.1993 року за №909 (з наступними змінами) «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років і після цієї дати по вказаній у цій же постанові шкалі.

Означеною постановою КМУ також затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, в абзаці першому розділу І якого, що має назву - «Освіта», зазначено найменування закладів і установ: загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи, а також найменування посад у цих закладах: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі…

Пунктом 2 розділу «Примітки» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років встановлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Пунктом 3 розділу «Примітки» вказаного Переліку визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, … зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 з 01.08.1979 року працює в Шаргородській ДМШ, що є освітнім закладом, на посаді викладача, тобто є працівником освіти, і станом на день призначення пенсії (ІНФОРМАЦІЯ_3) має 35 років 11 місяців спеціального стажу, з якого відповідачем їй зараховується тільки період роботи з 01.08.1979 року по 31.12.1991 року, то не зарахування до її спеціального стажу періоду роботи в цій же музичній школі на посаді викладача з 01.01.1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 - є безпідставним та незаконним.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 має право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно із ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші, після досягнення такого віку: в тому числі 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, має страхового стажу понад 15 років, тому їй відповідачем призначено пенсію за віком.

Відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України».

Постановою КМУ від 23.11.2011 року за №1191 затверджено «Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати», який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 означеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, в тому числі Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Таким чином, враховуючи, що до призначення їй пенсії за віком з ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка не отримувала будь-якої пенсії, то, відповідно до норм проаналізованого вище законодавства, вона має право на нарахування і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, за рахунок коштів Державного бюджету України, на підставі п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачкою надано суду належні та допустимі докази незаконних дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до її спеціального - педагогічного стажу роботи 23 років 6 місяців та щодо відмови нарахувати і виплатити грошову допомогу на підставі п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому, позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню.

Таким чином, судом встановлено, що спеціальний - педагогічний стаж роботи позивачки становить з 01.08.1979 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 - 35 років 11 місяців її роботи в Шаргородській дитячій музичній школі на посаді викладача по музично-теоретичних дисциплінах.

Проте, суд вважає, що безпідставною є вимога позивачки про зарахування відповідачем їй спеціального педагогічного стажу роботи - 36 років, оскільки відповідачем їй зараховується безспірно до спеціального стажу 12 років 5 місяців за період роботи в Шаргородській ДМШ з 01.08.1979 року по 31.12.1991 року, а з 01.01.1992 року по день призначення пенсії (ІНФОРМАЦІЯ_3) її спеціальний педагогічний стаж становить ще 23 роки 6 місяців, а в цілому 35 років 11 місяців.

Тому, позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Встановленим судом фактам відповідають адміністративно-правові відносини, що виникають з приводу захисту прав фізичної особи у сфері публічно-правових відносин від порушень органу державної влади, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, Кодексом адміністративного судочинства України, а також проаналізованим вище законодавством, зокрема: Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про освіту», Законом України «Про позашкільну освіту», постановою КМУ від 4.11.1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», постановою КМУ від 14.06.2000 року №963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», постановою КМУ від 06.05.2001 року №433 «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад», постановою КМУ від 23.11.2011 року №1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплат».

Так, згідно з ст. ст. 8, 19, 46, 55 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.ст. 2, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, органів місцевого самоврядування і до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення і ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена КАС України. Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи, у спорах фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. Докази в адміністративному судочинстві мають бути належними та допустимими. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Суд приймає постанову іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; стягнення з відповідача коштів. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України.

На Пенсійний фонд України, відповідно до п. 3 «Положення про Пенсійний фонд України», затвердженого Указом Президента України від 6.04.2011 року за №384/2011 «Про Положення про Пенсійний фонд України», та п.3, п.п.6 п.4 «Положення про Пенсійний фонд України», затвердженого постановою КМУ за №280 від 23.07.2014 року, покладено завдання участі у формуванні і реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем порушено права позивачки, то позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд вважає таким, що не заслуговує на увагу ствердження представника відповідача про те, що позивачка не має права на виплату допомоги по п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» через те, що в розділі І «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року, позашкільні навчальні заклади, до яких відноситься і Шаргородська ДМШ, винесено в окремий абзац під №6, в якому відсутня така посада, як викладач, а наявні посади тільки директора та заступника директора позашкільного начального закладу, оскільки вказане ствердження спростовується абзацом першим розділу І «Освіта» цього Переліку, в якому зазначено, що право на пенсію за вислугу років, а відповідно і на виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій, мають викладачі музичних і художніх шкіл.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 46, 55 Конституції України, ст.ст. 2, 4,6, 17,18,19,70, 71, 86, 159-163 КАС України, ст.ст. 2, 10, 51, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.26, п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.11, 28, 29, 38, 39 Закону України «Про освіту», ст.ст.1, 19, 21 Закону України «Про позашкільну освіту», постановою КМУ від 4.11.1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», постановою КМУ від 14.06.2000 року №963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», постановою КМУ від 06.05.2001 року №433 «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад», постановою КМУ від 23.11.2011 року №1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплат», суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення дій щодо нарахування та виплати грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області щодо обчислення ОСОБА_1 спеціального трудового стажу та відмови у нарахуванні і виплаті грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області зарахувати до стажу ОСОБА_1, що дає право на пенсію за вислугу років, її педагогічний стаж станом на день призначення пенсії - 23 (двадцять три) роки 6 (шість) місяців, починаючи з 01.01.1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 включно, обраховуючи педагогічний стаж роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсію за вислугу років, в цілому станом на день призначення пенсії, починаючи з 01.08.1979 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто 35 (тридцять п'ять) років 11 (місяців).

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти пенсій за віком відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, станом на день призначення їй пенсії.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України, - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: