Справа № 2-а-191/10
Суддя: Ліснецький І. В.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-191/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення частини позовних вимог без розгляду

30 грудня 2010 року суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Ліснецький І.В. розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Широківському районі Дніпропетровської області про поновлення процесуального строку, визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Широківському районі Дніпропетровської області про поновлення процесуального строку, визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії вказуючи, що вона відповідно до ст. 1 Закону України № 2195 від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон) є дитиною війни та відповідно до ст. 6 Закону має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Така допомога їй виплачувалась з 01.01.2008 року у розмірі 10 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Такі дії відповідача суперечать Конституції та Законам України, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 р. № 10 р-рп. Просить суд визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України у Широківському районі Дніпропетровської області (далі УПФУ), зобовязати нарахувати та виплатити їй, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 рік, з 01 січня 2009 року по день винесення судом рішення. Просить також поновити строк звернення до суду, оскільки був пропущений через те, що їй самостійно розібратись у всіх суперечностях законодавства, які по різному регулювали право на 30% надбавку до пенсії не було можливим. Як законослухняний громадянин, вона була переконана, що Верховна Рада й Кабінет Міністрів приймали закони чи постанови, які не порушували прав позивача, а відповідач нараховував та виплачував їй надбавку до пенсії відповідно до вимог Закону й Конституції України.

Вивчивши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання відмови у проведенні перерахунку та виплаті допомоги дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 рік, з 01 січня 2009 року по 25 травня 2010 р. слід залишити без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулася до суду 26 листопада 2010 року, заявляє вимоги, які стосуються періоду, які виходять за межі встановленого шестимісячного строку. Пропущений строк позивач просить поновити, однак причини, на які він посилається, суд вважає не поважними, виходячи з наступного.

Дійсно, позивач є людиною похилого віку, однак ця обставина не може обовязково свідчити про її необізнаність, чи бути такою, що перешкоджала зверненню до суду впродовж більше чотирьох років. Відповідач проводить виплати соціальних надбавок до пенсії щомісячно, відповідно позивач їх також отримує щомісячно, отже нараховані та сплачені їй суми завжди були відомими. Закон України «Про соціальний захист дітей війни» та відповідні рішення Конституційного Суду, на які посилається позивач як на обґрунтування своїх вимог були належним чином і своєчасно оприлюднені в засобах масової інформації. Крім того, через теле-, радіо мовлення та пресу неодноразово висвітлювались приклади аналогічних звернень до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Керуючись ст. 100 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Широківському районі Дніпропетровської області про визнання дій відповідача щодо відмови проведення перерахунку щомісячної соціальної допомоги як дитині війни протиправними, зобовязання провести перерахунок та виплату недоплаченої допомоги за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 рік, з 01 січня 2009 року по 25 травня 2010 р. залишити без розгляду.

Ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Ліснецький