Справа № 513/734/15
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 513/734/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бучацька А.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.

(у зв'язку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України )

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області та ОСОБА_4 на постанову Саратського районного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання поновити виплату призначеної пенсії та здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області (надалі - відповідач, УПФ), в якому просила:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати позивачу з 01.04.2015 року призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» пенсії;

- визнати неправомірною відмову відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», у розмірі 90% суми заробітної плати позивача, включивши (врахувавши) в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати, допомоги для оздоровлення при наданні щорічних відпусток та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань у загальному розмірі 50868,67 грн., які були отримані нею за період з червня 2010 року по травень 2015 року, тобто за 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією;

- зобов'язати відповідача поновити виплату призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про державну службу» пенсії у розмірі 90% суми її заробітної плати;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 30.05.2015 року, у розмірі 90% суми її заробітної плати, включивши (врахувавши) в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати, допомоги для оздоровлення при наданні щорічних відпусток та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань у загальному розмірі 50868,67 грн., які були отримані нею за період з червня 2010 року по травень 2015 року, тобто за 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що 29.10.2008 року відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» позивачу, як матері інваліда з дитинства, було призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку, у розмірі 90% її заробітної плати. З 01.04.2015 року виплату пенсії позивачу було припинено. 29.05.2015 року позивача було звільнено з посади спеціаліста по роботі з персоналом управління Пенсійного фонду України в Саратському районі за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. 02.06.2015 року позивач звернулась до відповідача з клопотанням поновити їй з 01.04.2015 року виплату призначеної їй пенсії та здійснити з 01.06.2015 року перерахунок пенсії у розмірі 90% суми її заробітної плати та включити до заробітної плати для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати, допомогу на оздоровлення при наданні щорічних відпусток та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. Але, позивач отримала відповідь про відмову у поновленні їй виплати пенсії та у проведенні перерахунку пенсії.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 11.08.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною відмову УПФ провести перерахунок пенсії, призначеної позивачу, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 30.05.2015 року, у розмірі 90% суми заробітної плати позивача, включивши (врахувавши) в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати, допомоги для оздоровлення при наданні щорічних відпусток та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі 50868,67 грн., які були отримані нею за період з червня 2010 року по травень 2015 року, тобто за 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язано УПФ провести перерахунок призначеної позивачу пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 30.05.2015 року, у розмірі 90% суми її заробітної плати, включивши (врахувавши) в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати, допомоги для оздоровлення при наданні щорічних відпусток та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі 50868,67 грн., які були отримані нею за період з червня 2010 року по травень 2015 року, тобто за 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

Також не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволені частини позовних вимог скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала на обліку в УПФ з 29.10.2008 року і отримувала пенсію як матір інваліда з дитинства. З 01.04.2015 року виплату призначеної позивачу пенсії було припинено, оскільки вона була державним службовцем та працювала на посаді головного спеціаліста по роботі з персоналом Управління ПФУ в Саратському районі.

29.05.2015 року наказом УПФ №19-ос позивача було звільнено з вищевказаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст.38 КЗпП.

Згідно довідки УПФ, виданої позивачу, заробітна плата позивача на посаді головного спеціаліста по роботі з персоналом УПФ станом на 29.05.2015 року становить 1789,20 грн..

Крім того, згідно довідки УПФ про складові заробітної плати за період з 01.06.2010 року по 31.05.2015 року, позивачу були нараховані також інші виплати у загальній сумі 50868,67 грн., до яких відносяться: індексація - 22551,80 грн., матеріальна допомога на оздоровлення - 18543,38 грн. та матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань у сумі 9772,49 грн.. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

02.06.2015 року позивачка звернулась до УПФ із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку зі звільненням з роботи та з заявою про проведення донарахування пенсії з урахуванням інших виплат на загальну суму 50868,67 грн., зазначених в довідці УПФ.

Листом УПФ від 09.06.2015 року за вихідним №18/р-01 позивачу було надано роз'яснення, що з 30.05.2015 року виплата пенсії поновлена та розмір пенсії складає 1726,47 грн..

Однак, при розрахунку пенсії відповідачем не враховано суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення на загальну суму 50868,67 грн., які сплачувались позивачці у розрахунковий період і з яких сплачувались єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що УПФ неправомірно відмовило в перерахунку пенсії, оскільки отримані позивачем суми індексації грошових коштів, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) позивача. Разом з цим суд першої інстанції зазначив, що припинивши з 01.04.2015 року виплату призначеної позивачу пенсії, УПФ діяло правомірно у відповідності до діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії держслужбовців мають право особи, що досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад держслужбовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є держслужбовцями, - у розмірі 80% зарплати працюючого держслужбовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% зарплати.

Згідно ч.2 ст.33 цього ж Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У частині 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим законом у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що отримані позивачем суми індексації грошових коштів, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань на загальну суму 50868,67 грн., з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) позивача як застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а заперечення УПФ про те, що зазначені виплати не можуть бути включені в заробітну плату для призначення позивачу пенсії як такі, що носили одноразовий, несистематичний характер, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права.

Щодо вимог позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо припинення виплати їй пенсії з 01.04.2015 року та зобов'язання відповідача з 01.04.2015 року поновити виплату призначеної їй пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України від 02.03.2015 року №213-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» були внесені зміни до Закону України «Про державну службу». Частина 4 ст.37 цього закону (у новій редакції) встановлює, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що виплата призначеної позивачу пенсії, була припинена з 01.04.2015 року на законних підставах, оскільки позивач до 29.05.2015 року працювала на посаді, яка давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а тому висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо припинення виплати позивачу пенсії з 01.04.2015 року та зобов'язання відповідача з 01.04.2015 року поновити виплату призначеної позивачу пенсії, є обґрунтованим та правомірним.

В апеляційній скарзі УПФ посилається на те, що підстави для перерахунку призначеної позивачу відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсії у розмірі саме 90% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування - відсутні, оскільки редакцією Закону України «Про державну службу», яка була чинною на час звернення позивача до суду першої інстанції встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком УПФ, оскільки відповідно до ч.6 ст.37 Закону України «Про державну службу» після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що після того, як позивача було звільнено з займаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, відповідач повинен був відновити виплату позивачу пенсії, яка була призначена позивачу з 29.10.2008 року на підставі Закону України «Про державну службу» (в редакції яка діяла на той час). Призначення позивачу пенсії з 01.06.2016 року на підставі Закону України «Про державну службу» в новій редакції, тобто у розмірі 60% суми заробітної плати колегія суддів вважає неправомірним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, прийняв законне та обґрунтоване рішення, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційні скарги УПФ та ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області та ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Саратського районного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: Ю.М. Градовський О.В. Лукянчук