Справа № 2а-1187/11/0526
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2012-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Запорожець Т.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2012 року справа №2а-1187/11/0526

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Яманко В. Г., суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення

Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради,

ОСОБА_2

на постанову Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області

від 9 серпня 2011 року

по адміністративній справі № 2а-1187/11/0526 (суддя Запорожець Т. А.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення

Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради

про зобовязання здійснити нарахування та виплату щорічної

разової допомоги до 5 травня, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся 13 липня 2011 року до суду першої інстанції з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення про поновлення пропущеного строку звернення до суду, зобовязання здійснити виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009-2011 роки.

Ухвалою суду першої інстанції від 15 липня 2011 року (арк. спр. 23), яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2012 року, залишено без розгляду позовні вимоги в частині поновлення пропущеного строку звернення до суду, зобовязання здійснити виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009-2010 роки

Постановою суду першої інстанції, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги були задоволені частково шляхом зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за 2011 рік.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі по тексту - Закон № 3551), зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин, до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Позивач, має статус інваліда ІІ групи та право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджено посвідченням.

Згідно частини 5 статті 13 Закону № 3551 щорічно до 5 травня інвалідам війни - інвалідам II групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

З довідки відповідача (арк. спр. 15) вбачається, що позивачу була виплачена разова грошова допомога до 5 травня за 2011 рік в сумі 900 грн. Відповідач в запереченнях на позовну заяву послався на те, що виплата була здійснена позивачу в зазначеному розмірі відповідно до підпункту 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 4 квітня 2011 року № 341 (далі Постанова № 341). Вказаною нормою передбачено, що виплата у 2011 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", здійснюється іншим ветеранам війни, в тому числі учасникам бойових дій, із числа осіб, які брали участь у воєнних конфліктах на території інших держав у період до і після Великої Вітчизняної війни, інвалідам II групи в розмірі 900 гривень.

Позивач в позові послався на те, що виплати повинні бути здійснені в розмірах встановлених Законом № 3551, а не постановами Кабінету Міністрів України. З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 3551 законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України.

За частиною 3 статті 113, пункти 2, 3, 10 статті 116, частина 1 статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, здійснює визначені Конституцією та законами України повноваження, видає постанови і розпорядження в межах своєї компетенції, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

У Рішенні від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України згідно з пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

За частиною 1 статті 17 Закону № 3551 фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно з частиною 2 статті 95 Конституції України, будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно Законом про Держаний бюджет України. В додатку 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року № 2857-VI до загальнодержавних видатків Міністерства праці та соціальної політики України віднесено щорічну разову грошову допомогу ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань.

Частинами 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Відповідно до пункту 5 статті 51 цього ж кодексу розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань.

Оцінка Постанови Кабінету Міністрів України від 4 квітня 2011 року № 341 була надана постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2011 року. Вказана судова постанова оскаржена не була та набула законної сили. В постанові від 20 липня 2011 року окружний суд зазначив, що виплата разової грошової допомоги в розмірі, який встановлений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", здійснюватись не може завдяки наявності прогалини у законодавчому регулюванні виплати щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій, заповнення якої належить виключно до компетенції державних органів у відповідності до Конституції та законів України. Розмір виплати разової грошової допомоги до 5 травня, як однієї з державних соціальних гарантій, встановлено постановою Кабінету Міністрів України N 341 від 4 квітня 2011 року правомірно з урахуванням відсутності відповідного регулювання такої виплати в залежності від прожиткового мінімуму іншими нормативно-правовим актами, виходячи з розміру виділених Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» бюджетних асигнувань та в межах повноважень Кабінету Міністрів України наданих Конституцією України та Законом України «Про Кабінет Міністрів України».

При прийнятті рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Конституційний Суд України виходив з того, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантуванням права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Оскільки ухвалою суду першої інстанції від 15 липня 2011 року (арк. спр. 23), яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2012 року, залишено без розгляду позовні вимоги в частині поновлення пропущеного строку звернення до суду, зобовязання здійснити виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009-2010 роки, колегія суддів дійшла до висновку, що вимоги апеляційної скарги в частині задоволення позовних вимог про зобовязання здійснити виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009-2010 роки задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене та виходячи з приписів рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача частковому задоволенню, зі скасуванням постанови суду першої інстанції та відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 183-2, 197, 198, 202, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 9 серпня 2011 року задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради на постанову Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 9 серпня 2011 року задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 9 серпня 2011 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної адміністрації Макіївської міської ради про зобовязання здійснити виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за 2011 рік.

Судове рішення апеляційної інстанції, прийняте за результатами перегляду адміністративної справи, розглянутої судом першої інстанції в порядку скороченого провадження, за частиною 10 статті 183-2 КАС України, є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Г.Яманко

Судді Е.Г.Казначеєв

ОСОБА_3