Справа № 2а-3743/09/1370
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2011 р. Справа № 59692/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2009р. в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. до Головного управління юстиції у Львівській обл., третя особа ОСОБА_1, про скасування постанови про результати розгляду скарги та зобовязання проводити виконавчі дії відповідно до вимог закону,-

В С Т А Н О В И Л А:

01.06.2009р. позивач ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову начальника Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл. від 15.5.2009р. про результати розгляду скарги позивача № 4135/06-22 від 05.05.2009р.; зобовязати державного виконавця вчинити дії відповідно до вимог п.3.6.5 Інструкції про проведення виконавчих дій (а.с.2-5).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2009р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.34-38).

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржив позивач ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., який покликаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задоволити (а.с.46-49).

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 суд першої інстанції повинен був керуватися Інструкцією з діловодства в апеляційних і місцевих адміністративних судах, затв. наказом Державної судової адміністрації України № 155 від 05.12.2006р., і видати виконавчий лист у відповідності з приписами останньої; допущені неточності та недоліки виконавчого листа порушують права позивача, а висновки суду з цього питання порушують принцип верховенства закону та ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім цього, відповідачем порушені строки розгляду скарги позивача, які встановлені ст.85 Закону України «Про виконавче провадження»; суд не позбавлений можливості в порядку ст.52 КАС України залучити до участі в справі належного відповідача.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 13.07.2007р. позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобовязано ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. провести донарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.07.2007р., із врахуванням підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

23.04.2009р. державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2а-286/2009р., виданого 15.04.2009р. Шевченківським районним судом м.Львова, та доведено її до відома сторін виконавчого провадження у встановленому законом порядку; також боржнику надано строк для добровільного виконання до 30.04.2009р.

Не погодившись з постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач подав до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл. скаргу № 4135/06-22 від 05.05.2009р., в якій зазначив про допущені порушення під час видачі виконавчого листа по справі № 2а-286/2009р., які полягають у відсутності в ньому вказівки на ідентифікаційний код боржника та стягувача, дату і номер рішення, за яким видано виконавчий документ, а справа № 2а-286/2009р. не відповідає номеру судового рішення.

Постановою Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл. від 15.05.2009р. за результатами розгляду скарги № 4235/06-25, одержаної позивачем 20.05.2009 р. (вх. № 1559/5), відмовлено у її задоволенні з тих підстав, що наявність ідентифікаційного коду не є обов'язковою, а щодо дати і номера рішення, за якими видано виконавчий документ, то ці реквізити наявні у виконавчому документі, а саме № 2а-286/2009р. від 13.12.2007р. (а.с.5-12).

Із змісту заявленого позову убачається, що позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що вказане виконавче провадження відкрито на підставі неналежно оформленого виконавчого документа, неналежного розгляду скарги позивача відповідачем, а також допущеними недоліками в оформленні спірної постанови.

Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Вимоги до виконавчого документа встановлені приписами ст.18 вказаного Закону, згідно якої у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Окрім цього, згідно з ст.25 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів виходить з того, що вказані позивачем недоліки виконавчого документа не призводять до недійсності виданого виконавчого документа, усунення вказаних недоліків можливе й після відкриття виконавчого провадження.

Зокрема, норми ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» надають державному виконавцеві при здійсненні виконавчого провадження право одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію, звертатися до органу, який видав виконавчий документ, за роз'ясненням рішення, із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, порушувати клопотання про встановлення чи зміни порядку і способу виконання, відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Таким чином, відсутність даних про ідентифікаційні коди сторін може бути усунута в процесі виконавчого провадження.

Також відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець не вбачав за наведених обставин перешкод у вчиненні виконавчих дій та виконанні судового рішення.

При цьому колегія суддів вважає підставними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що форма виконавчого листа № 2а-286/2009 відповідає вимогам додатку № 44 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затв. наказом Державної судової адміністрації України № 68 від 27.06.2006р.; аналогічна за реквізитами форма виконавчого листа передбачена додатком № 25 до Інструкції з діловодства в апеляційних і місцевих адміністративних судах, затв. наказом Державної судової адміністрації України № 155 від 05.12.2006р.

За таких обставин наведена видача виконавчого листа не впливає на реалізацію прав та інтересів позивача як боржника у виконавчому провадженні, не порушує їх, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови як неправомірної.

У цих формах виконавчих документів, якими повинен керуватися суд, що видав виконавчий документ, відсутні реквізити з назвою «дата» і «номер» рішення, за яким видано виконавчий документ. Натомість, є реквізити «Справа №» та «Дата розгляду адміністративної справи», які відповідають номеру та даті постанови суду, за якою видано виконавчий лист.

Звідси, зазначення у виконавчому листі номеру справи та дати розгляду адміністративної справи є належним виконанням вимог ч.2 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» в частині вказівки у виконавчому документі на дату і номер рішення, за яким видано виконавчий документ.

Також відсутність відомостей про ідентифікаційні коди боржника та стягувача у виконавчому документів не може бути достатньою підставою для визнання порушення прав позивача, який є боржником у виконавчому провадженні.

Судом першої інстанції вірно вказано на те, що відповідачем в судовому засіданні спростовані доводи позивача стосовно того, що постанову винесено за результатами розгляду скарги № 4235/06-25 від 05.05.2009р., яку позивач не подавав, зазначивши, що в постанові має місце описка, оскільки на адресу відповідача надходила лише скарга № 4135/06-22 від 05.05.2009р., а не скарга № 4235/06-25 від 05.05.2009р.

Зазначена описка не впливає на правову оцінку постанови, оскільки інші, наведені в ній відомості, дають можливість з достатньою повнотою ідентифікувати виконавче провадження, щодо якого винесена зазначена постанова.

Також зазначена вище описка у номері скарги не може вважатися достатньою підставою для скасування постанови від 15.05.2009р. за результатами розгляду скарги, оскільки така не призвела до порушення яких-небудь прав чи інтересів позивача, як сторони виконавчого провадження.

Натомість, оскаржувана постанова винесена посадовою особою органу Державної виконавчої служби в межах наданих повноважень, обґрунтовано, безсторонньо (неупереджено), та з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

В позовній заяві позивач не зазначає, які саме його права, свободи чи інтереси порушено, а під час судового розгляду справи останнім не наведено доказів того, що відкриття виконавчого провадження на підстав виконавчого документа, в якому не зазначено ідентифікаційний кодів сторін, завдає яку-небудь шкоду його охоронюваним законом правам чи інтересам.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним і необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2009р. в адміністративній справі № 2а-3743/09/1370 залишити без задоволення, а згадану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3