Справа № 2-а-781/12
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2012-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-781/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2012 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

при секретарі Агейчевій Ю.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ГУ МВС України в м. Києві про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 ГУ МВС України в м. Києві про скасування постанови серії АМ1 №128607 від 04.08.2012 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КупАП як такої, що прийнята з порушенням норм матеріального права, без належного дослідження та з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи адміністративного позову та пояснив, що він дійсно 04.08.2012 року рухався автомобілем марки «Хюндай», номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Перемоги в м. Києві та був зупинений працівниками ВДАІ ОСОБА_2 Причиною зупинки, як виявилось, стало порушення правил дорожнього руху, а саме перевищення ним дозволеної швидкості і керування автомобілем на швидкості 89 км/год. при обмеженні швидкості до 60 км/год., тоді як насправді він рухався на швидкості 60-65 км/год., тому правила дорожнього руху не порушував, підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не вбачає. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не надав суду заяв чи заперечень на позовну заяву. Про час і місце розгляду справи повідомлений належно, про що свідчать поштові повідомлення про отримання поштового відправлення. Враховуючи думку позивача суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 04.08.2012 року о 08 годині 18 хвилин рухався автомобілем марки «Хюндай», номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Перемоги в м. Києві та був зупинений інспектором ВДАІ ОСОБА_2 старшим лейтенантом ОСОБА_3. Причиною зупинки стало порушення позивачем вимог Правил дорожнього знаку, що полягало у перевищенні ним дозволенної швидкості руху і керування автомобілем на швидкості 89 км/год. при обмеженні швидкості до 60 км/год., тому інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2012 року АА2 №668453 (а.с. 7).

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором інспектором ВДАІ ОСОБА_2 старшим лейтенантом ОСОБА_3 була прийнята постанова серії АМ1 №128607 від 04.08.2012 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень за порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Фіксування швидкості руху автомобіля здійснювалось за допомогою приладу «Візир»№ 0810138 (а.с.6).

Не погоджуючись в цілому з діями відповідача, ОСОБА_1 оскаржив його рішення до суду.

Свідок ОСОБА_4 у суді засвідчив, що 04 серпня 2012 року він їхав в транспортному засобі під керуванням ОСОБА_1, по одній з вулиць міста Києва, на спідометрі було 60-62 км/год., автомобіль був зупинений працівником ДАЇ, який вказав на те, що приладом «Візир» було зафіксовано швидкість руху керованого ОСОБА_1 автомобіля 80 км/год., тоді як насправді швидкість становила 60-62 км/год.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи суд зважає на наступне.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

За правилами частини першої статті 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладання штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч. 7 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Саме поняття «працюючий в автоматичному режимі» Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначено. Прилад «Візир», яким проводиться нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото - чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу).

В розділі 2 інструкції до приладу «Візир», «Основні технічні характеристики», чітко визначено, що даний прилад працює виключно у режимах вимірювання швидкості як Стаціонарний або Патрульний, але ніяк не автоматичний.

Згідно Методичних рекомендацій по роботі з радіолокаційним відеозаписуючим вимірювачем швидкості «Візир», цей прилад забезпечує відеозапис (фотографування) порушень швидкісного режиму або інших ситуацій як в стаціонарному, так і патрульному режимі роботи, управління приладом здійснюється багатофункціональними кнопками та перемичками, усі настройки приладу є «умовними»і потребують настроювання приладу кожен раз під конкретний тип автодороги. Функцій автоматичного приведення приладу в дію передачі даних та їх одночасної автоматизованої обробки вимірювача швидкості прилад «Візир»не містить.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом (до якої відноситься і інформація, отримана за допомогою приладу «Візир») повинна оброблятися в автоматизованій системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації (КСЗІ) з підтвердженою відповідністю.

Тобто, перед застосуванням на території України прилад «Візир»повинен був пройти державну експертизу в Держслужбі спецзв'язку і захисту інформації України.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.293 КУпАП скасувати постанову і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки позивач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не погодився з фактом адміністративного правопорушення та надав в судовому засіданні пояснення про те, що з протоколом не згоден, тому протокол не є безумовним доказом вини позивача.

Враховуючи, що відповідач не спростував доводів позивача та не надав суду доказів, підтверджуючих провину позивача у скоєнні правопорушення відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, суд прийшов до висновку про неправомірность постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст.ст. 247, 293 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення суд скасовує оскаржувану постанову і закриває провадження по справі.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.17, 18, 247, 258, 293 КУпАП України, ст.ст. 71, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ГУ МВС України в м. Києві про скасування постанови задовольнити.

Постанову інспектора ВДАІ ОСОБА_2 старшого лейтенанта ОСОБА_3 серії АМ1 №128607 від 04.08.2012 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. Й. Адамович