Справа № 2-а-1521/10
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-1521/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2010 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату додаткової пенсії та доплату до пенсії,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області (далі ОСОБА_2 ПФУ), в якому зазначала, що вона має правовий статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4, що підтверджується посвідченням серії В-П № 144859 від 28 січня 2003 року.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи їй як особі, віднесеній до категорії 4, повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Однак, розмір нарахованої та виплачуваної їй додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, не відповідає розміру, визначеному зазначеним вище Законом. ОСОБА_2 ПФУ виплачує їй цю пенсію в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України.

Крім того, вона, ОСОБА_1, є непрацюючим пенсіонером, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесеному до зони посиленого радіоекологічного контролю згідно із постановою Кабінету Міністрів Української РСР Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23 липня 1991 року № 106, що підтверджується копіями її паспорту та посвідчення.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

у зоні безумовного (обовязкового) відселення три мінімальні заробітні плати;

у зоні гарантованого добровільного відселення дві мінімальні заробітні плати;

у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 цієї статті.

Таким чином, ОСОБА_2 ПФУ повинно нараховувати та виплачувати їй ще доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Проте, ОСОБА_2 ПФУ визначає розмір доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26 липня 1996 року № 836, на підставі якої доплата у зоні посиленого радіоекологічного контролю здійснюються в розмірі 5 грн. 20 коп., що суперечить положенням Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просила визнати дії ОСОБА_2 ПФУ щодо невиплати їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та щомісячної доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю згідно із ст. ст. 51, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 ПФУ провести перерахунок і виплатити їй додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, яка відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та щомісячну доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. ст. 51, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 01 квітня 2010 року.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, вважає, що його дії є правомірними, оскільки додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, та доплата до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю позивачу виплачуються на підставі чинних постанов Кабінету Міністрів України, які відповідно до ст. 117 Конституції України є обовязковими для виконання.

Вивчивши матеріали справи, вважаю що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково в межах строку звернення до адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4, що підтверджується посвідченням серії В-П № 144859. З 25 квітня 1984 року зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке згідно із постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю. Перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та отримує з 20 жовтня 1999 року пенсію за віком.

У ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у вказаному розмірі.

За змістом ч. 3 ст. 51 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Підпунктами 9, 13 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тексти ст. ст. 39, 51 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається в розмірі 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому з цього часу позивач як непрацюючий пенсіонер, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, їй має виплачуватись в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Із заперечень на позов видно, що ОСОБА_2 ПФУ виплачує позивачу ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, доплату до пенсії в розмірі 5 грн. 20 коп. та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 5 % від прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, згідно із постановами Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року та № 530 від 28 травня 2008 року.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, вважаю, що при вирішенні даного спору застосуванню підлягають ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року та № 530 від 28 травня 2008 року.

Із змісту ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено.

У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З позовної заяви видно, що до суду з позовом ОСОБА_1 звернулася 27 жовтня 2010 року, при цьому нею заявлені вимоги про перерахунок і виплату додаткової пенсії та доплати до пенсії, починаючи з 01 квітня 2010 року. Заяву про поновлення строку звернення до суду вона не подавала, поважних причин пропуску цього строку у позові не навела.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо доплати їй пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, та перерахунку розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, підлягають задоволенню частково в межах строку звернення до адміністративного суду з 27 квітня 2010 року.

У звязку з цим, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 27 квітня 2010 року перерахунок додаткової пенсії позивача за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком та доплату до пенсії як особі, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а також виплатити їй з 27 квітня 2010 року недоплачені суми пенсій та доплати до неї.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 39, 51, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 71, 86, 99, 100, 159 163, 1832, 256 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю згідно із ст. ст. 51, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області провести з 27 квітня 2010 року доплату до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та здійснити доплату їй недотриманих сум з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області провести з 27 квітня 2010 року перерахунок розміру додаткової пенсії ОСОБА_1 згідно із ч. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 15 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити їй недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.