Справа № 22а-1799/2010
Суддя: Демянчук С. В.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Рівненської області
справа № 22а-1799-2010 Головуючий в суді 1 інст. ОСОБА_1
категорія № 57 Суддя доповідач Демянчук С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючого судді Демянчук С.В.

суддів Василевича В.С., Шимківа С.С.

з участю секретаря Чалій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2009 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом, в якому просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити їй, як дитині війни, недоплаченої надбавки до пенсії 2006-2008 років.

Вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до ст.13 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, а ст. 6 цього ж Закону дітям війни із січня 2006 року було гарантовано виплату пенсії, збільшеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідач виплачував позивачеві пенсію у меншому розмірі, що призвело до порушення прав позивача.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2009 року дії відповідача в частині невиплати ОСОБА_2М пенсії у розмірі , визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано протиправними та зобовязано відповідача провести нарахування та виплату із 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року надбавки до пенсії відповідно до вимог цього ж закону.

У поданій на постанову апеляційній скарзі відповідач вказує, що Управління виконало свої функції відносно виплати позивачу у 2006 - 2008 роках надбавки до пенсії в повному обсязі, і всі кошти, отримані відповідачем з Державного бюджету на ці цілі, виплачені дітям війни згідно ст.95 Конституції, ст. 87 Бюджетного кодексу, Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Із цих підстав просило оскаржувану постанову скасувати та відмовити позивачеві в позові.

Колегія суддів прийшла до висновку , що постанова місцевого суду була ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено , що позивач відноситься до категорії дітей війни і знаходиться на обліку у відповідача.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням статті 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" відповідно до пункту 12 частини першої статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України, пункт 12 статті 71 та стаття 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Аналогічні правовідносини склалися в 2008 році, оскільки зміни до статті 6 вищезазначеного Закону, що внесені пунктом 41 розділу 2 Закону України " Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України " від 28 грудня 2007 визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 № 10-пр/2008.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та в період із 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідач був зобовязаний нараховувати та сплачувати надбавку до пенсії в розмірі, встановленому статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Окрім того, виходячи із змісту ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно статті 28 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положення частини третьої статті 28 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Отже, вирішуючи даний спір, суди дійшли до обґрунтованого висновку, що при розрахунку розміру доплати до пенсії, передбаченої статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із рішенням місцевого суду стосовно того, що відповідач, не здійснив нарахування та виплату надбавки до пенсії, чим порушив вказане право позивача. Тому правильними є висновки місцевого суду про протиправну бездіяльність відповідача щодо нездійснення підвищення пенсії за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Керуючись ст. 15 , п.1 ч.1 ст. 307 , ст. 308 , ст. 315 , 317 ЦПК України, п.2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України N 1691-VI « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року , ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області відхилити, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду та постанова суду першої інстанції набирають законної сили з моменту проголошення ухвали апеляційного суду , але можуть бути оскаржені в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання ними законної сили.

Головуючий :

Судді: