Справа № 2а-3452/08/1570
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2010-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-3452/08/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року Одеський окружний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Левчук O.A.

суддів Іванова Е.А.

ОСОБА_1

при секретарі Мішкевич А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради. Державного Казначейства України про визнання неправомірними дій щодо виплати разової грошової допомоги до Дня Перемоги в 2004-2009 роках не в повному обсязі, стягнення разової грошової допомоги за 2004-2009 роки з урахуванням індексації на день винесення рішення в сумі 13573.97 гривень, зобов'язання у подальшому нараховувати та виплачувати разову грошову допомогу в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком та стягнення матеріального збитку за поштові витрати з урахуванням рівня інфляції на день винесення рішення в сумі 4,11 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та, уточнивши позовні вимоги, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є учасником бойових дій та має право на отримання разової грошової допомоги до Дня перемоги на підставі статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. В 2004-2009 роках разова грошова допомога виплачена не в повному обсязі. В зв'язку з чим позивач просить суд визнати неправомірною діяльність відповідачів щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня не в повному обсязі: стягнути на користь позивача разову грошову допомогу з урахуванням рівня індексації на день винесення постанови за 2004-2009 роки в сумі 13569.78 гривень; стягнути матеріальний збиток за поштові витрати з урахуванням рівня інфляції на день винесення постанови в сумі 4,19 гривень; зобов'язати в подальшому нараховувати і виплачувати разову грошову допомогу в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради у судовому засіданні з позовом не погодився проти його задоволення заперечував, в обґрунтування зазначив, що виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня були проведені у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Крім того вимоги позивача щодо перерахування та сплати на його користь разової грошової допомоги є порушенням норм статті 99 КАС України.

Представник відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про місце, дату, та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. В письмових запереченнях на позов заперечують проти задоволення позову, в обгрунтування зазначають, що виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня була проведена у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Крім того вимоги позивача щодо перерахування та сплати на його користь разової грошової допомоги є порушенням норм етапі 99 КАС України.

Представник відповідача Державного Казначейства України в судове засідання не з'явився, про місце, дату, та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, які з'явились до судового засідання вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія АБ № 285740 від 12.05.1997 року, виданого Центральним районним військовим комісаріатом м. Одеси (а.с. 5).

Згідно ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-Х 11 від 22.10.93 р. із змінами і доповненнями щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про внесення змін до Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 19.06.2003 року № 968-1V виплату разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Судом встановлено, що у 2004-2007 роках відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», «Про Державний бюджет на 2005 рік». «Про Державний бюджет на 2006 рік», «Про Державний бюджет на 2007 рік» виплати разової грошової допомоги в розмірі, який передбачений Законом України № 3551-Х 11 були призупинені та обмежені.

ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було виплачено позивачу суму разової грошової допомоги до Дня Перемоги, як учаснику бойових дій в 2004 році у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» - 120 гривень, в 2005 році у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» - 250 гривень, в 2006 році у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»- 250 гривень, в 2007 році у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» - 280 гривень; в 2008 році відповідно до Закону України від 28.12.2007 року № 107-У І «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 183 від 12.03.2008 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та «Про захист нацистських переслідувань»» в розмірі 310 гривень. Зазначені закони України не скасовані, в період виплати допомоги до 5 травня неконституційними не визнані, атому на момент виплати були чинними.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. у справі № 1-27/2004 про зупинення дії або обмеження пільг та компенсацій і гарантій, яким визнано неконституційними положення ст. 44 Закону України „Про Державний бюджет України на 2004 рік" № 1344-15. згідно яких були обмежені розміри щорічної разової допомоги інвалідам війни та деяким іншим особам; на пункт 1 Рішення

Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. у справі №1-29/2007. яким визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», у тому числі положення пункту 13 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію частини 5 статей 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги: на Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 у справі № 1-28/2008 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61. 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень етапі 67 розділу І, пунктів 1 - 4. 6 - 22. 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 67 розділу І, п.п. 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 п.19, п.п. 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35. п.п. 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п. З розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони чи інші правові акти або їх окремі положення визнані судом неконституційними втрачають силу з дня постановлення рішення про їх неконституційність.

Зазначені рішення були прийняті Конституційним Судом України після закінчення строку проведення виплати щорічної допомоги до 5 травня, а тому на момент виплати щорічної допомоги до Дня перемоги (до 5 травня) в 2004, 2007,2008 роках відповідач діяв відповідно до норм діючого законодавства України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 18.03.2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про захист нацистських переслідувань» ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради позивачу в 2009 році було виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 340 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N ІО-рп/2008 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу 1, пунктів 2-4. 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6. 8-12 пункту 35. пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Отже, статтю 12 Закону України ..Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII було повернуто у стан, який діяв до внесення

змін від 28.12.2007р., та на момент виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в 2009 році частина 5 етапі 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-Х! 1 від 22.10.93 р. є чинною в наступній редакції: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік» розмір мінімальної пенсії за віком для визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2009 рік становить 498 гри., у зв'язку з чим сума п'яти мінімальних пенсій за віком складає 2490,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, сума недоплаченої позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня в 2009 році складає 2150 гривень ( 2490,00 грн. - 340 грн.=2150 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради не довів суду правомірність та ґрунтовність невиплати позивачу суми щорічної разової грошової допомоги до Дня перемоги за 2009 рік у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку що дії відповідача по виплаті позивачу суми щорічної разової грошової допомоги до Дня перемоги за 2009 рік не в повному обсязі є неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству України.

Вимоги позивача щодо застосування індексу інфляції є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Також суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення суми поштових витрат на відправлення ним позовної заяви з додатками до суду з урахуванням рівня інфляції на день винесення рішення в сумі 4,11 гривень, оскільки поштові витрати на відправлення позовної заяви з додатками до суду не належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи, перелік яких передбачений статтею 87 КАС України, та, відповідно не підлягають стягненню.

Крім цього суд вважає необґрунтованими позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача у подальшому після 2009 року здійснювати виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року N 3551 -XII. оскільки статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відтак, зі змісту наведеної норми закону вбачається, що рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень, та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявні неіснуючі порушення, суперечить приписам чинного законодавства України.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем, в порушення ч.5 ст. 124 Конституції України, яка передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, вищезазначене рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради виконано не було.

За таких обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання неправомірними дій ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо виплати ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до Дня перемоги за 2009 рік не в повному обсязі; стягнення з ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_2 суми щорічної разової допомоги до Дня перемоги за 2009 рік в розмірі 2150 гривень. В решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2. 7. 8, 9, 11. 86-99,100, 159 - 163, 254 КАС України, суд. -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо виплати ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до Дня перемоги за 2009 рік не в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_2 суму щорічної разової допомоги до Дня перемоги за 2009 рік в розмірі 2150 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складено та підписано 02 березня 2010 року.

Головуючий суддя

Судді