Справа № 813/3099/15
Суддя: Тертичний Віталій Григорович
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року № 813/3099/15

10 год. 51 хв. м.Львів, вул.Чоловського, 2

Зал судових засідань № 5

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Тертичного В.Г.

за участю секретаря судового засідання Олійника Ю.В.

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від представника позивача ОСОБА_2

від представника відповідача ОСОБА_3

від представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Норма» Відкритого акціонерного товариства «Завод Львівсільмаш» до Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова, Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання протиправним та нечинним розрахунку, -

в с т а н о в и в :

Дочірнє підприємство «Норма» Відкритого акціонерного товариства «Завод Львівсільмаш» звернулося до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова, в якому просить визнати протиправним і нечинним розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за 2014 рік, надісланий Управлінням пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова за вих. № 1692/04-20 від 12.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 27.02.2015 року поштовим відправленням було отримано надісланий Управлінням пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова за вих. № 1692/04-20 від 12.02.2015 року Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону Україну «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2014 року, де у графі 12 зазначено, що місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_5 з 09.09.2012 року становить 662,37 грн. Вважає, що надіслання такого розрахунку підприємству після 20-го січня поточного року є неправомірним та таким, що суперечить п.6.4 Інструкції № 21-1, на підставі чого звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснення надали аналогічні до викладеного в позовній заяві, просять позов задоволити повністю. Окрім того, зазначили, що 19 січня 2015 року на адресу позивача уже надсилався розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на 2015 рік.

Представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі та подав письмове заперечення на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що керуючись п.6.8 Інструкції № 21-1, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства. На підставі чого Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова направило на адресу Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова розрахунки, які в свою чергу направлялись на адресу позивача. Зважаючи на викладене, вважають себе неналежним відповідачем у справі.

Представник співвідповідача - Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі, надав усні пояснення. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_5В, в грудні 2014 року до пенсійного фонду була подана заява згідно якої йому було зараховано два роки до стажу та здійснений відповідний перерахунок пенсії, на підставі чого до Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова був скерований новий розрахунок. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити повністю у зв'язку із безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Суд встановив, що 02.02.2015 року Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова скерувало на адресу Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону Україну «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з 2014 року (форма згідно з додатком 7 до пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України; далі - розрахунок фактичних витрат на 2014 рік). Даний розрахунок в свою чергу 12.02.2015 року був скерований на адресу Дочірнього підприємства «Норма» Відкритого акціонерного товариства «Завод Львівсільмаш» та отриманий останнім 27.02.2015 року, що підтверджується відмітками на повідомленні про вручення поштового відправлення.

У розрахунку фактичних витрат на 2014 рік управління Пенсійного Фонду України визначило Дочірньому підприємству «Норма» Відкритого акціонерного товариства «Завод Львівсільмаш» розмір витрат на виплату та доставку пенсії за списком № 2, призначеної гр. ОСОБА_5, які підприємство зобов'язане щомісяця до 25 числа поточного року відшкодовувати управлінню Пенсійного Фонду України. Відповідно до графи 16 розрахунку фактичних витрат за 2014 рік місячний розмір фактичних витрат на виплату і доставку пенсії становить 662,37 грн.

Позивач вважає, що розрахунок фактичних витрат є підставою для наступного відшкодування управлінню Пенсійного Фонду України понесених ним витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Окрім того, зазначив, оскільки розрахунок фактичних витрат за 2014 року надіслано в лютому 2015 року, а не в січні, як це передбачено нормами Інструкції, то обов'язок підприємства відшкодувати витрати управління Пенсійного Фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій гр.ОСОБА_5 виникає на майбутнє.

Відповідач визнає той факт, що розрахунок фактичних витрат на 2014 рік було надіслано на адресу позивача тільки в лютому 2015 року, проте спростовує цей факт написанням гр.ОСОБА_5В, заяви, на підставі якої пенсіонеру було зараховано два роки стажу та здійснено відповідний перерахунок пенсії.

На думку відповідача, сам факт виплати, а також факт набуття пільгового стажу названим пенсіонером саме на Дочірньому підприємству «Норма» Відкритого акціонерного товариства «Завод Львівсільмаш» є достатньою підставою для відшкодування останнім фактичних витрат на виплату і доставку ОСОБА_5 пільгової пенсії. Тому виставлення розрахунку фактичних витрат на 2014 рік у лютому 2015 року, а також включення до нього заборгованості за минулий рік, на думку відповідача, не порушує прав позивача і не звільняє його від обов'язку відшкодувати управлінню Пенсійного Фонду України понесені ним витрати на зазначені там суми.

Відповідно до п.1, 2 ст.1 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1, списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список № 1, список № 2).

Відповідно до п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (надалі-Інструкція).

Відповідно до п.6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.5. Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п. 6.7. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Додатком 7 до п. 6.4 Інструкції затверджено типову форму розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) на поточний рік.

Згідно з приміткою до графи 16 цього розрахунку зазначена там сума передбачена для звірки із сумою, сплаченою страхувальником за попередній рік (недоплачена сума за попередній рік сплачується одночасно зі сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший календарний місяць з дати отримання розрахунку). У примітці до графи 16 зазначено, що зазначена сума сплачується щомісяця до 25 числа поточного року.

Таким чином, при виході працівника на пенсію на пільгових умовах Пенсійний фонд України та його територіальні органи зобов'язані своєчасно і в повному обсязі виплачувати такому працівникові пільгову пенсію. До досягнення пенсіонером загальновстановленого пенсійного віку підприємство, на якому цей працівник набув стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії, в даному випадку - за списком № 2, в силу вимог закону зобов'язане відшкодовувати Пенсійному фонду витрати, понесені на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, пропорційно стажу, набутому працівником на цьому підприємстві.

Порядок відшкодування таких витрат визначено нормами згаданої вище Інструкції, за змістом якої витрати на виплату пільгової пенсії відшкодовуються підприємством щомісяця до 25-го числа відповідно до надісланого йому розрахунку. Розрахунок таких витрат встановленої форми і змісту управління Пенсійного фонду в силу наведених вище положень Інструкції зобов'язане надсилати підприємству щорічно до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. У випадку, якщо підприємство не відшкодовує витрат на виплату пільгової пенсії, понесених управлінням Пенсійного Фонду України, останнє має право звернутися до суду про стягнення цих витрат. Відтак, обставини, які спричинили появу заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пільгової пенсії, період, за який вона виникла, її розмір, а також наявність правових підстав для її стягнення можуть бути предметом доказування саме в спорі про стягнення такої заборгованості.

Таким чином, управління Пенсійного Фонду України в силу наведених вище положень законодавства вправі визначати підприємству розмір сум фактичних витрат на виплату пільгової пенсії, які підлягають відшкодуванню, у тому числі і суму заборгованості за попередній період, шляхом надіслання розрахунку фактичних витрат у відповідності з вимогами законодавства.

Суд погоджується з позивачем у тому, що в даному випадку управління Пенсійного Фонду України частково порушило вимоги Інструкції, надіславши розрахунок фактичних витрат на 2014 рік тільки в лютому 2014 року. Однак, це спростовується тим, що гр.ОСОБА_5 лише в грудні 2014 року звернувся до Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова із заявою про здійснення перерахунку пенсії у зв'язку із зміною стажу. (Розпорядження 802989 від 15.12.2014 року).

Розрахунок фактичних витрат на виплату пільгової пенсії як документ встановленої форми за своїм змістом та призначенням не є актом управлінської діяльності суб'єкта владних повноважень. Його надіслання підприємству є необхідною умовою для своєчасного і повного відшкодування підприємством понесених Пенсійним фондом витрат на виплату пільгових пенсій. Щодо графи 16 розрахунку фактичних витрат, то як зазначено в примітці до неї, зазначена в ній сума призначена для звірки з сумою, сплаченою страхувальником за попередній рік. ОСОБА_1 же розрахунок фактичних витрат не є достатньою правовою підставою для стягнення з підприємства зазначених там сум. Необхідними умовами для відшкодування цих витрат є факт набуття особою права на пільгову пенсію на цьому підприємстві, факт призначення йому пільгової пенсії та факт повної виплати працівникові цієї пенсії за певний період, протягом якого понесені витрати підлягають відшкодуванню. Разом з тим, всі ці обставини також підлягатимуть встановленню в спорі про стягнення заборгованості з підприємства, якщо такий виникне. З огляду на наведене, суд вважає, що вимога про скасування розрахунку фактичних витрат на 2014 рік є безпідставною.

З приводу вимоги позивача про встановлення відсутності повноважень для нарахування сум відшкодувань витрат на виплату і доставку пенсій за минулий період суд також зазначає наступне.

Справою адміністративної юрисдикції, згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єкт владних повноважень, відповідно до пункту 7 частини першої цієї ж статті КАС України, це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У частині першій статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

- спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1);

- спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень (п.3).

Вимоги до змісту адміністративного позову закріплено у статті 105 КАС України, відповідно до частини 4 якої адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

У даному випадку спір виник у зв'язку із несвоєчасним надісланням розрахунку фактичних витрат на 2014 рік, а також з приводу зазначених там сум, що підлягають відшкодуванню. Під час судового розгляду суд перевіряє наявність у відповідача законних підстав для виставлення такого розрахунку.

Адміністративний позов може містити вимоги про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, оскільки це прямо передбачено у п. 6 ч. 4 ст. 105 КАС України. Проте з огляду на наведені вище законодавчі норми, суд вважає, що такі вимоги можуть розглядатися у спорі між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. У спорі між юридичною особою, як у даному випадку, та суб'єктом владних повноважень предметом оскарження є рішення, дії чи бездіяльність останнього, відтак вимоги позивача щодо встановлення повноважень відповідача не відповідають завданням адміністративного судочинства та є безпідставними.

З огляду на наведене суд дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 17-19, 69-71, 151-154, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства «Норма» Відкритого акціонерного товариства «Завод Львівсільмаш» до Управління пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова, Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання протиправним та нечинним розрахунку - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 01 вересня 2015 року.

Суддя Тертичний В.Г.