Справа № 813/3933/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року №813/3933/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Сасевича О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соня К» про стягнення коштів з рахунків у банках для погашення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Личаківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі по тексту - ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соня К» (надалі ТзОВ «Соня К»), в якому просить стягнути з відповідача кошти у сумі 18 565,00 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків для погашення податкового боргу. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач має податкову заборгованість у сумі 18 565,00 грн., яка виникла внаслідок несплати податкового зобовязання із єдиного податку з юридичних осіб. Оскільки вжиті позивачем заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, тому ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області звернулася із означеним позовом до суду.

Ухвалою судді від 28.07.2015 року в адміністративній справі №813/3933/15 відкрито скорочене провадження.

Відповідачу було надіслано судом копію ухвали про відкриття скороченого провадження, разом із витягом про процесуальні права і обовязки сторін, копією позовної заяви з додатками до неї та запропоновано протягом десяти днів з дня одержання вказаних вище документів подати заперечення проти позову, а також необхідні документи або заяву про визнання позову. Із матеріалів справи вбачається, що поштовий конверт із судовими документами, відправлений судом за зареєстрованим місцезнаходженням ТзОВ «Соня К» (АДРЕСА_1) відділенням поштового звязку повернутий з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У встановлений строк заперечень чи пояснень відповідача щодо даного адміністративного позову до суду не надходило.

Частиною 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

У відповідності до положень ч.4 ст.183-2, п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки судом належним чином виконано свій обовязок щодо повідомлення відповідача, тому суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши повідомлені позивачем обставини та долучені до справи докази на їх підтвердження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом із матеріалів справи встановлено, що ТзОВ «Соня К» зареєстроване як юридична особа й перебуває на податковому обліку в ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області.

Довідкою ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області №б/н від 10.07.2015 року підтверджується, що відповідач має відкриті рахунки в установах банків.

Згідно довідки ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області №9249/10/23-0 від 09.07.2015 року про заборгованість по платежах до бюджету, по відповідачу обліковується заборгованість по єдиному податку з юридичних осіб у розмірі 18 565,00 грн., яка виникла у результаті поданої Товариством податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи за 2014 рік та відповідно до податкового повідомлення-рішення від 13.01.2015 року №, винесеного на підставі акта перевірки від 28.11.2014 року №129/1503/39418122.

Статтею 67 Конституції України передбачено обовязок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п.16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки і збори в строки та розмірах, встановлених цим Кодексом й законами з питань митної справи.

Як встановлено із матеріалів справи, позивачем було проведено камеральну перевірку відповідача з питань неподання податкової звітності, а саме: податкової декларації платника податку за ІІІ квартали 2014 року (граничний строк подання декларації 10.11.2014 року), за результатами якої складено акт перевірки від 28.11.2014 року №129/1503/39418122. Зазначений акт перевірки містить висновки про порушення відповідачем п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України.

За неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобовязаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 грн., за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання (п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України).

На підставі акта перевірки від 28.11.2014 року №129/1503/39418122 позивачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 13.01.2015 року №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання із єдиного податку з юридичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 170,00 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, податкове повідомлення-рішення позивачем було надіслане на адресу Підприємства, проте сторонами не надано суду доказів того, що платником в адміністративному та/чи судовому порядку таке оскаржувалось.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що 09.02.2015 року відповідачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію платника єдиного податку юридичної особи за 2014 рік, у якій самостійно визначено суму єдиного податку за податковий (звітний) період у розмірі 18 395,00 грн.

Водночас, у звязку із тим, що у строки, встановлені Податковим кодексом України, грошове зобовязання із єдиного податку з юридичних осіб не було сплачено відповідачем, тому утворилася податкова заборгованість у розмірі 18 395,00 грн.

Згідно п.56.11 ст.56 ПК України, не підлягає оскарженню податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків, а тому податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, є узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом із матеріалів справи зясовано, що оскільки податкові зобовязання набули статусу узгоджених, позивачем було сформовано та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 27.02.2015 року №355-23 про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями у розмірі 18 395,00 грн.

При цьому, сторонами у справі доказів оскарження чи скасування зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку суду не було надано.

Зважаючи на положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 вказаного Кодексу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Таким чином, судом встановлено, що контролюючим органом були вжиті заходи з метою погашення відповідачем узгоджених сум грошових зобовязань, а відтак, в силу п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, ці суми набули статусу податкового боргу.

В силу підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Станом на день розгляду справи у суді, податкова заборгованість ТзОВ «Соня К» перед бюджетом становить 18 565,00 грн., при цьому, відзиву на позовну заяву та жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу до суду відповідачем подано не було.

Отже, на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Соня К» (місцезнаходження: АДРЕСА_1; ) у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь бюджету кошти у сумі 18 565 (вісімнадцять тисяч пятсот шістдесят пять) грн. 00 коп. для погашення податкового боргу.

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Сасевич О.М.