Справа № 1570/6314/2012
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2013-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/6314/2012
УХВАЛА

13 травня 2013 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенко О.М.

при секретарі Громовій К.Д.

за участю: представника позивача Оксенчук С.С. (за довіреністю),

представника відповідача Саламаха В.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні уточнену позовну заяву військової частини НОМЕР_1 про: визнання неправомірними та скасування рішень Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про стягнення з військової частини НОМЕР_1 : виконавчого збору у розмірі 5 000 грн. згідно постанови про стягнення виконавчого збору № 29392382 від 28.10.2011 року; виконавчого збору у розмірі 1360 грн. згідно постанови про стягнення виконавчого збору № 28364857 від 05.09.2011 року; штрафу у розмірі 680 грн. згідно постанови про накладення штрафу №28364857 від 12.09.2011 року, штрафу у розмірі 1360 грн. згідно постанови про накладення штрафу № 28364857 від 19.09.2011 року; визнання неправомірними дій Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо неповідомлення належним чином боржника - військову частину НОМЕР_1 про відкриття виконавчих проваджень та примусового виконання: ВП № 19/445 постановою від 27.02.2012 року з примусового виконання постанови № В-19/104 від 28.10.2011 року про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 5000 гривень, ВП № 29294165 постановою від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови про стягнення з боржника - військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 1360.00 грн., ВП № 29294847 постановою від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови № 28364857 від 12.09.2011 року про накладення на боржника військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 680.00 грн., ВП № 29294657 постановою від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови від 19.09.2011 року про накладення на боржника - військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 1360,00 грн.; стягнення з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на користь військової частини НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 8400 гривень, -

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання неправомірними та скасування постанов Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції: № 29392382 від 28.10.2011 року, № 28364857 від 05.09.2011 року,№ 28364857 від 12.09.2011 року, № 28364857 від 19.09.2011 року, №29294847 від 27.07.2012 року та зняття арешту з коштів, що містяться на рахунках боржника - Військової частини НОМЕР_1 у банках та у інших фінансових установах та належать боржнику. Також, позивач просив суд поновити йому строк звернення до суду із вказаними позовними вимогами.

Заявою від 26.02.2013 року позивач уточнив свої позовні вимоги шляхом їх зменшення, та просив суд визнати неправомірними та скасувати постанови Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції: № 29392382 від 28.10.2011 року, № 28364857 від 05.09.2011 року, № 28364857 від 12.09.2011 року, № 28364857 від 19.09.2011 року (а.с.71).

У попередньому судовому засіданні 14.03.2013 року судом поновлено позивачу строк звернення до суду із позовними вимогами про визнання неправомірними та скасування постанов Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції: № 29392382 від 28.10.2011 року, № 28364857 від 05.09.2011 року, № 28364857 від 12.09.2011 року, № 28364857 від 19.09.2011 року та закінчено підготовче провадження по справі.

При цьому, в судовому засіданні 13.05.2013 року представником позивача знов надано до суду заяву про уточнення позовних вимог від 05.04.2013 року б/н, в якій, окрім вже заявлених позовних вимог, позивач просив суд визнати неправомірними дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо неповідомлення належним чином боржника - військову частину НОМЕР_1 про відкриття виконавчих проваджень та примусового виконання: ВП № 19/445 постановою від 27.02.2012 року з примусового виконання постанови № В-19/104 від 28.10.2011 року про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 5000 гривень, ВП № 29294165 постановою від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови про стягнення з боржника - військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн., ВП № 29294847 постановою від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови № 28364857 від 12.09.2011 року про накладення на боржника військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 680,00 грн., ВП № 29294657 постановою від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови від 19.09.2011 року про накладення на боржника - військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 1360,00 грн. та стягнути з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на користь військової частини НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 8400 гривень.

В судовому засіданні 13.05.2013 року судом поставлено на обговорення питання щодо можливості розгляду по суті уточнених позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 в частині визнання неправомірними дій Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, враховуючи положення ст.ст. 100, 181 КАС України.

У судовому засіданні 13.05.2013 року представник позивача зазначила, що уточнені позовні вимоги підлягають розгляду по суті, оскільки позивач дізнався про існування постанов, по яким заявлено вимогу про визнання дій відповідача неправомірними тільки з наданих відповідачем до суду матеріалів виконавчого провадження, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 13.05.2013 року представник відповідача залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 в частині визнання неправомірними дій Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції підлягають залишенню без розгляду, виходячи із наступного.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 1,2 статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Так, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути оскаржено у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч. 2 ст. 99 КАС України передбачено, що строки для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 26.03.2013 року в присутності представника позивача залучено до матеріалів справи завірені копії виконавчих проваджень, зокрема, копію постанови від 17.10.2011 року про відкриття виконавчого провадження № 29294165 з виконання постанови № 28364857 про стягнення з боржника - військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.(а.с.91), копію постанови від 17.10.2011 року про відкриття виконавчого провадження № 29294847 з виконання постанови № 28364857 від 12.09.2011 року про стягнення з боржника штрафу у розмірі 680,00 грн.(а.с. 103), копію постанови від про відкриття виконавчого провадження ВП № 29294657 від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови від 19.09.2011 року про стягнення з боржника штрафу у розмірі 1360,00 грн. (а.с. 113), копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2012 року № В-19/445 з виконання постанови № В-19/1659 від 28.10.2011 року про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 5000 гривень (а.с. 141).

Таким чином, із зазначеного вбачається, що представнику позивача про існування постанов, з приводу яких Військова частина НОМЕР_1 просила суд визнати дії відповідача неправомірними, стало відомо в судовому засіданні 26.03.2013 року. Разом з цим, заява позивача про уточнення позовних вимог датована 05.04.2013 року, однак із вказаною заявою про уточнення позовних вимог, зокрема, щодо визнання неправомірними дій Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції представник позивача звернувся лише у судовому засіданні 13.05.2013 року, тобто після сплину 10-денного строку звернення до суду.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Статтею 99 КАС України визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до вимог ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996р., 27.02.1980р.).

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Проте, представником позивача на запитання суду зазначено, що жодних перешкод чи труднощів для подання заяви про уточнення позовних вимог у встановлений законом строк після того, як позивач дізнався про порушення своїх прав, у військової частини НОМЕР_1 - не існувало.

Таким чином, з уточненої позовної заяви вбачається, що жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, позивач не вказує і не надає, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позовної заяви з уточненими позовними вимогами у встановлений законодавством строк, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких ґрунтовних обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з уточненими позовними вимогами позивачем не надано, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з уточненими позовними вимогами позивача в частині визнання неправомірними дій та про наявність підстав для залишення позовної заяви в частині цих позовних вимог без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 100, 155, 160, 165,167,181 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання неправомірними і скасування рішень, визнання неправомірними дій та стягнення коштів в частині визнання неправомірними дій Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо неповідомлення належним чином боржника - військову частину НОМЕР_1 про відкриття виконавчих проваджень та примусового виконання: ВП № 19/445 постановою від 27.02.2012 року з примусового виконання постанови № В-19/104 від 28.10.2011 року про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 5000 гривень, ВП № 29294165 постановою від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови про стягнення з боржника - військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 1360.00 грн., ВП № 29294847 постановою від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови № 28364857 від 12.09.2011 року про накладення на боржника військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 680.00 грн., ВП № 29294657 постановою від 17.10.2011 року з примусового виконання постанови від 19.09.2011 року про накладення на боржника - військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 1360,00 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний суддею 17.05.2013 року.

Суддя О.М. Соколенко