Справа № 825/2554/15-а
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/2554/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

при секретарі Новик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 41 КАС України, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Чернігівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області звернулась до суду з адміністративним позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу по податку з доходів фізичних, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 1360,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником податків і зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, однак всупереч ст. пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України має податковий борг з податку з доходів фізичних осіб, який у добровільному порядку не сплачує.

Представник позивача у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду згідно ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 10.06.2005, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.11.2014 № 19570983 (а. с. 5).

З матеріалів справи вбачається, що Чернігівською ОДПІ проведено камеральні перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи, за результатом яких складено акти від 16.05.2014 № 240/17- (а. с. 8-9), від 18.10.2013 № 139/17-121/НОМЕР_1 (а. с. 10).

На підставі актів та викладених у них порушень, Чернігівською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.10.2013 № , від 26.05.2014 № (а. с. 11, 12), якими відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на загальну суму 1360,00 грн.

Відповідач у відповідності до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є платником податків та згідно п. п. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього Кодексу зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В порушення вищезазначених норм, відповідач має податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 1360,00 грн, що підтверджується копією облікової картки (а. с. 6-7).

Так, згідно п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Підпунктом 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Відповідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Вказані вище податкові повідомлення-рішення направлялись відповідачу за його податковою адресою та повернуті з відміткою поштового відправлення «за зазначеною адресою не проживає», про що на поштових відправленнях маються відмітки (а. с. 11, 12), у адміністративному або судовому порядку не оскаржувалось, про що зазначено у письмовому клопотанні від 19.08.2015 (а. с. 20), тобто за нормами податкового законодавства вважаються врученими.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вказаних норм та з метою погашення податкової заборгованості Чернігівською ОДПІ надіслано податкову вимогу від 18.07.2014 № 918-25, яка направлена за податковою адресою відповідача та повернута з відміткою поштового відправлення «за зазначеною адресою не проживає», про що на поштовому відправленні мається відмітка (а. с. 13), тобто за нормами податкового законодавства вважається врученою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов'язання, а передбачені чинним законодавством заходи не призвели до погашення вказаного податкового боргу.

Підпунктом 20.1.18 п. 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 41.5 ст. 41 ПК України органом стягнення є виключно органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів, у відповідності до ст. 61 ПК України, покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на встановлене, суд визнає позовні вимоги про стягнення вищезазначеного податкового боргу підтвердженими належними та допустимими доказами і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 41, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується з фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн на р/р 0564, отримувач - УК у Чернігівському районі,/с. Халявин/код платежу 11010500, банк: ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, код отримувача: 38053813.

Стягувач: Чернігівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області (код 39558413, вул. воровського, 6, м. Чернігів, 14000).

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а у разі проголошення її вступної та резолютивної частин, або прийняття її у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання її копії. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан