Справа № 2-а/1970/3940/11
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2011-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3940/11

"26" грудня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

при секретарі Бойко Н.Б.

за участю:

прокурора Житовецької О.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом Тернопільського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення фінансових санкцій на суму 1700 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Тернопільський транспортний прокурор в інтересах держави в особі територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті у Тернопільській області, надалі позивач, звернувся з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, наділі відповідач, про стягнення штрафних санкцій на суму 1700 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що інспектором територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області 05.07.2011 року складено акт за №022787 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, під час якої встановлено відсутність у субєкта господарювання при наданні послуг з перевезення вантажу оформленого полісу особистого обовязкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті. В наслідок чого територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області, щодо відповідача 01.09.2011 року винесено постанову №133958 про застосування фінансових санкцій на загальну суму 1700 грн. за порушення, передбачені абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, передбачених у позові, просили позов задоволити .

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою, внесеною до державного реєстру. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 1190 від 08.09.2004 року Про утворення Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Головна державна інспекція на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція) є урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується.

Статтею 6 Закону України Про автомобільний транспорт №2344-III від 05.04.2001р. встановлено, що у рядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює державний контроль за недопущенням надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільними перевізниками, які не одержали відповідної ліцензії та ліцензійних карток на транспортні засоби, що при цьому використовуються, який здійснюється на автостанціях, автобусних зупинках, у місцях посадки та висадки пасажирів, на стоянках таксі, у місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів.

У ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт»N 2344-III від 05.04.2001 року (надалі - Закон України N 2344-III) передбачено, що автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами.

Згідно з пп. 3, 21, 27 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 8 листопада 2006 року, Головна державна інспекція на автомобільному транспорті, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м. Києві та м. Севастополі є органом державного контролю на автомобільному транспорті. Державний контроль здійснюється посадовими особами органу шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявленні порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обовязковою для виконання.

Згідно ст. 48 Закону України N 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські та вантажні перевезення.

Зокрема, в статті 48 Закону України N2344-III від 05.04.2001 вказано, що такими документами для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 (далі - Положення), застрахованими згідно обовязкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті є водії на час обслуговування поїздки.

Пунктом 4 Положення передбачено, що страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування.

Таким чином, перевізник фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зобовязаний був підчас проведення перевірки предявити договір страхування на водія, який здійснював вантажне перевезення на транспортному засобі, що належить перевізнику, оскільки такий договір включається до переліку інших документів, передбачених законодавством України, про що йдеться у ст. 48 Закону України №2344-III.

Судом встановлено, що посадовими особами позивача 05.07.2011 проведено перевірку транспортного засобу марка Івеко 440Е42, д.н.з. НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3.

Складеним актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №022787 від 05.07.2011 року (а.с. 5) зафіксовано, при наданні послуг з перевезень вантажу (металеві конструкції) згідно ТТН №381 від 05.07.2011 року від ТОВ «Житомирський ЗМК»до ПАТ «УСК»без оформлення документів передбачених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме поліса обовязкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті на водія, чим порушено вимоги Постанови КМУ №959 від 14.08.1996 року.

Підписати акт перевірки від 05.07.2011 року водій ОСОБА_3 відмовився, письмових пояснень не вказав.

Повідомлення для участі в розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт направлялось відповідачеві, що підтверджується копією повідомлення від 11.07.2011 року, що міститься в матеріалах справи (а.с. 6, 9).

Таким чином, субєкт господарювання надавав послуги з перевезення вантажу, без оформленого полісу особистого обовязкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті, що є порушенням ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області, щодо відповідача 01.09.2011 року винесено постанову №133958 про застосування фінансових санкцій на загальну суму 1700 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

У відповідності до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

Повідомленням Територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті у Тернопільській області відповідача сповіщено про винесену постанову про застосування фінансових санкцій від 01.09.2011 року №133958 на суму 1700 грн. та запропоновано добровільно сплатити вказану фінансову санкцію в 15 - денний термін (а.с. 8, 10).

Оскільки фінансові санкції застосовуються до автомобільних перевізників, які на законних підставах використовують транспортний засіб, то суд приходить до висновку, що до відповідача правомірно винесено постанову №133958 від 01.09.2011 року про застосування фінансових санкцій на загальну суму 1700 грн. за порушення, передбачене абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Окрім цього, при проведені перевірки водій у акті не вказав про наявність у нього поліса обовязкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, та не заперечив фактів викладених у акті. Інших доказів про спростування вказаних обставин, сторонами не надано, а судом не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами відповідача при розгляді матеріалів перевірки, враховані всі наявні, на час розгляду, обставини, які б свідчили про надання позивачем послуг щодо перевезень вантажу без додержання вимог спеціального законодавства.

Постанову про застосування фінансових санкцій від 01.09.2011 року №133958 на суму 1700 грн. відповідач в установлений Законом строк не оскаржив.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір та судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись, ст.ст. 2, 69, 70, 71, 94, 160 - 163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ід. код. НОМЕР_2) 1700 грн. (тисячу сімсот гривень) фінансових санкцій в користь Державного бюджету України на рахунок управління Державного казначейства у м. Тернополі в Головному управлінні Державного казначейства Тернопільської області № 0002, МФО 838012, код платежу: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», код одержувача коштів 23588119.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, визначені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

/Постанова складена в повному обсязі та підписана 28 грудня 2011року/

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.