Справа № 2а-1878/11/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2a-1878/11/0970

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2011 р. Справа № 2a-1878/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап’юк С.В.

за участю секретаря Андрейчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші Івано-Франківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Техмаш» про стягнення заборгованості в розмірі 131 413, 24 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2011 року Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші Івано-Франківської області (далі – позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Техмаш» (далі – відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 227 925, 55 гривень.

21.06.2011 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 131 413, 24 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» не сплатив єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за період з 01.03.2011 року до 30.04.2011 року в розмірі 131 413, 24 гривень, який просить стягнути.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач проти заявленого позову подав заперечення, в якому позовні вимоги визнав, однак просив розстрочити суми недоїмки.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився повторно без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття, будучи, кожного разу, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з таких мотивів.

Судом встановлено, що 25.03.2003 року Виконавчим комітетом Калуської міської ради зареєстровано відповідача. В період березня 2011 року відповідач використовував працю фізичних осіб на умовах трудового договору.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту Закон).

Стаття 4 Закону визначає платників єдиного внеску, пунктом 1 частини 1 якої такими платниками визначені роботодавці, а саме підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Таким чином відповідач, у відповідності до статті 4 Закону є платником єдиного внеску.

Частина друга статті 6 визначає обов’язки платників єдиного внеску, у відповідності до пунктів 1, 4 якої платники, визначені пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону зобов’язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов’язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Судом встановлено, що відповідачем обов’язок подання звітності до територіального органу Пенсійного фонду за період з 01.03.2011 року до 01.04.2011 року виконано та подано звіти про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України за вказаний період в загальному розмірі 227 925, 55 гривень.

Частиною 8 статті 9 Закону встановлено, що платники єдиного внеску зобов’язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідачем обов’язок сплати єдиного внеску не виконано та суми нарахованого єдиного внеску за період з 01.03.2011 року до 01.04.2011 року в розмірі 131 413, 24 гривень не виконано.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону недоїмка визначена як сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом.

Як наслідок, 131 413, 24 гривень не сплаченого відповідачем єдиного внеску утворює собою недоїмку в цьому ж розмірі.

Статтею 25 Закону встановлені заходи впливу та стягнення єдиного внеску.

Частиною четвертою статті 25 Закону визначено, що територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (абзац 1).

Платник єдиного внеску зобов’язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею (абзац 3).

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики (абзац 4).

У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов’язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку (абзац 5).

Абзац 6 частини четвертої статті 25 Закону передбачає, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Абзацом 5 частини 4 цієї ж статті Закону встановлено, що у випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не виконано обов’язку сплати єдиного внеску за період з 01.03.2011 року до 01.04.2011 року та допущено недоїмку з його сплати в розмірі 131 413, 24 гривень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов’язаний погасити недоїмку по сплаті єдиного внеску. Наявність такого обов’язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов’язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Заявлене відповідачем клопотання про розстрочення сплати недоїмки єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування судом не розглядалось, оскільки у відповідності до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вирішити питання про розстрочення виконання судового рішення та не вирішує питання розстрочення виконання обов’язків по сплаті податків, зборів та інших загальнообов’язкових платежів, здійснення чого законом віднесено до компетенції відповідних суб’єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтей 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Техмаш" (ідентифікаційний код юридичної особи 32364153, місто Калуш, вулиця Промислова, 5) на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші Івано-Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551096, місто Калуш, вулиця Біласа і Данилишина, 2) заборгованість з сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.03.2011 року до 30.04.2011 року в розмірі 131 413 (сто тридцять одна тисяча чотириста тринадцять) гривень 24 копійки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 29.06.2011 року.