Справа № 826/19911/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14 вересня 2015 року 18 год. 21 хв. № 826/19911/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Савченко А.А., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФБМ-Днепр" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 14 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "ФБМ-Днепр" (далі - позивач) до Київської міської митниці ДФС (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача зі складання протоколу про порушення митних правил №0167/10000/15 від 13 березня 2015 року та тимчасового вилучення товару, що розмитнювався за контрактом №07/05/14-02 від 07 травня 2014 року та специфікацією №14YMY0078 від 23 січня 2015 року;

- зобов'язання відповідача повернути вилучений товар, що розмитнювався за контрактом №07/05/14-02 від 07 травня 2014 року та специфікацією №14YMY0078 від 23 січня 2015 року.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки протиправними діями відповідача порушено права та інтереси позивача.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача у судове засіданні 14 вересня 2015 року не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем, як покупцем, та компанією "HAIYAN MINGYANG FASTENERS CO., LTD.", як постачальником, 07 травня 2014 року укладено контракт №07/05/14-02 (далі - контракт), за умовами якого постачальник бере на себе обов'язок доставити, а покупець організовує і гарантує прийняття та оплату товару в кількості, якості, асортименті та на умовах, зазначених у специфікації, що є невід'ємною частиною контракту.

Згідно зі специфікацією №14HYMY0078 від 23 січня 2015 року до контракту, загальна сума придбаного товару складає 66207,22 доларів США.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53, ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України (далі - МК України), у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що 12 березня 2015 року позивачем, для підтвердження заявленої вартості товару, надано до відповідача: МТД №100260001/2015/138612 від 12 березня 2015 року; контракт; додаткову угоду №1 від 27 жовтня 2014 року до контракту; специфікацію №14УМУ0078 від 23 січня 2015 року до контракту; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №2015/2232; міжнародні товарно-транспортні накладні №967 та №973; коносамент №NGBLEG1501067; рахунок-фактуру №1115 від 12 березня 2015 року; довідку №1203/15 від 12 березня 2015 року про відсутність страховки товару; експертну оцінку №ГО-788 від 12 березня 2015 року; прайс-лист від 23 січня 2015 року; пакувальні листи від 23 січня 2015 року №А та №В; договір транспортного експедирування №MLS/2014/09-01 від 20 березня 2014 року; специфікацію №1 від 12 березня 2015 року до договору транспортного експедирування №MLS/2014/09-01 від 20 березня 2014 року; сертифікат походження №15С3304А0951/00007; сертифікат якості від 23 січня 2015 року; інвойс №14HYMY0078 від 23 січня 2015 року.

12 березня 2015 року позивач на електронну пошту отримав повідомлення відповідача наступного змісту: "направляєтесь на митний огляд".

Того ж дня у присутності представника позивача, складено та підписано акт про огляд товару без будь-яких зауважень.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у ч.ч. 2 та 3 цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

У судовому засіданні 14 вересня 2015 року представник позивача пояснив, що позивач не отримував письмової вимоги відповідача щодо надання додаткових документів на виконання вимог ст. 53 МК України, що, у свою чергу, підтверджує, що відповідач не виявив у наданих позивачем документах розбіжностей, наявних ознак підробки або відсутність певних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

13 березня 2015 року відповідачем складено протокол про порушення митних правил №0167/10000/15, копію якого представнику позивача вручено 17 березня 2015 року. Повідомлено, що товар, який розмитнювався за контрактом, тимчасово вилучений.

Відповідно до ст.ст. 488, 491 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у ч. 1 ст. 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

З аналізу викладених норм вбачається, що необхідною передумовою для складання протоколу та порушення провадження у справі про порушення митних правил є безпосереднє виявлення порушення чи отримання інформації про порушення від інших органів контролю.

Разом з тим, як з'ясовано у ході судового розгляду справи, підставою для складання протоколу стосовно позивача стало те, що 10 березня 2015 року у зоні митного контролю ВМО №3 митного поста "Спеціалізований" відповідача, при митному огляді міжнародного експрес-відправлення документального характеру (DOX) №87, який надійшов від компанії "CUI CHUNHUA (building 18-1304 liandong li vail, Wuxi Jiangsu, China) на адресу "Kondratyeva Yevgeniya, Gospodar group of companies" виявлено оригінали документів: сертифікат походження №15С3304А0951/00007; інвойс від 23.01.2015 №14HYMY0078 на загальну суму 73046,59 доларів США; коносамент NGBLEG1501067 від 03 лютого 2015 року, виставлений компанією "HAIYAN MINGYANG FASTENERS CO., LTD." позивачу, контейнери MRKU72739 73, SCMU2056967; рacking list # FBFD - 201403 від 23 січня 2015 року.

Відповідно до інформації, наданої TOB Фірма "Елін ЛТД" (FedEx), міжнародне експрес-відправлення документального характеру (DOX) №87 отримала ОСОБА_2.

Під час порівняльної перевірки документів, виявлених 10 березня 2015 року у зоні митного контролю відділу митного оформлення №3 митного поста "Спеціалізований" відповідача, у ході митного огляду міжнародного експрес-відправлення документального характеру (DOX) №87 та документів, на підставі яких товар переміщений через митний кордон України та поданий до митного контролю та митного оформлення відповідачу, за рядом ознак встановлено, що вони стосуються однієї партії товару, а саме співпадає номер та дата рахунку, дані про продавця та покупця товару, опис товару, дані про асортимент та кількість товару, дані про країну походження товару, номер контейнерів, в яких перевозився товар.

Відмінність полягає у тому, що вартість товарів, заявлена при переміщенні через митний кордон України та при митному оформленні складає 66207,22 доларів США, а в інвойсі, виявленому у ході проведення митного контролю міжнародного експрес-відправлення №699033576 - 73046,59 доларів США.

На підставі викладеного відповідач прийшов до висновку, що товар переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості товару.

При цьому, відповідач не виявив у наданих позивачем документах жодних розбіжностей, наявних ознак підробки або відсутність певних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що підтверджується відсутністю вимоги про надання додаткових документів та пояснень, як це передбачено ст. 53 МК України.

У ході судового розгляду справи представник позивача пояснив, що різниця у сумах, зазначених в інвойсах, виникла в зв'язку з допущеною помилкою постачальника, який відправив інвойс з ціною-пропозицією без врахування ціни, визначеної у специфікації №14YMY0078 від 23 січня 2015 року та домовленостями, що були раніше. Разом з тим, в подальшому постачальник змінив ціну шляхом направлення нового інвойсу №14HYMY0078 на загальну суму 66207,22 доларів США. Ціна товару у розмірі 66207,22 доларів США вказана у всіх доданих до митної декларації документах.

Позивач звернувся до Торгово-промислових палат України та Китаю, які завірили справжність документів та цін, зазначених у них, а саме: митної декларації по експорту з Китайської Народної Республіки вх. №815504895 на загальну суму 66207,22 доларів США; інвойсу №14HYMY0078 на загальну суму 66207,22 доларів США; рахунку-фактури до контракту на загальну суму 66207,22 доларів США.

Позивач також отримав лист-пояснення, у якому постачальник підтверджує, що вірним являється інвойс №14НYMY0078 від 23 січня 2015 року на суму 66207,22 доларів США, а інвойс на суму 73046,59 доларів США є помилковим. Різниця у сумі стала результатом того, що постачальник помилково надіслав позивачу попередній інвойс, який складений в якості комерційної пропозиції до розміщення замовлення.

Отже, на підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відсутність з боку позивача порушень митних правил та, як наслідок, про протиправність дій відповідача щодо складання протоколу та тимчасового вилучення товару.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що позивачем розмитнено товар на суму 66207,22 доларів США, що підтверджується митною декларацією №100260001/2015/142395 від 12 червня 2015 року. Однак, відповідач відмовився повернути позивачу розмитнений товар з митного складу.

Відповідно до ч. 5 ст. 255, ст. 291 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Обов'язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими): 1) у разі здійснення особою, відповідальною за сплату митних платежів, розпорядження про використання коштів авансових платежів: а) при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення; б) якщо сплата не пов'язана із здійсненням митного оформлення товарів, - з моменту списання коштів з авансового рахунку при перерахуванні їх до державного бюджету; 2) у разі сплати коштів безпосередньо до державного бюджету у випадках, визначених законодавством України, - з моменту: а) списання коштів з рахунку платника податків у банку; б) внесення готівкових коштів у касу банку; 3) з моменту сплати банком, іншою організацією відповідно до наданої гарантії (забезпечення сплати митних платежів) коштів до державного бюджету в рахунок сплати митних платежів; 4) з моменту списання коштів, що перебували у грошовій заставі, з відповідного рахунку митниці при перерахуванні цих коштів до державного бюджету в рахунок сплати митних платежів; 5) з моменту настання інших обставин, визначених Податковим кодексом України.

Позивач сплатив всі митні платежі та закінчив митне оформлення поставленого товару за контрактом.

Згідно з ч. 3 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до ч. 7 ст. 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених ст. 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Отже, підсумовуючи викладене, суд зазначає про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача зі складання протоколу про порушення митних правил та тимчасового вилучення товару, що розмитнювався за контрактом, а також зобов'язання відповідача вжити передбачених нормами чинного законодавства заходів, направлених на повернення вилученого товару, що розмитнювався за контрактом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "ФБМ-Днепр" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Київської міської митниці ДФС зі складання протоколу про порушення митних правил №0167/10000/15 від 13 березня 2015 року та тимчасового вилучення товару, що розмитнювався за контрактом №07/05/14-02 від 07 травня 2014 року та специфікацією №14YMY0078 від 23 січня 2015 року.

3. Зобов'язати Київську міську митницю ДФС вжити передбачених нормами чинного законодавства заходів, направлених на повернення вилученого товару, що розмитнювався за контрактом №07/05/14-02 від 07 травня 2014 року та специфікацією №14YMY0078 від 23 січня 2015 року.

4. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФБР-Днепр" () здійснений ним судовий збір у загальному розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок) із Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС ().

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 21 вересня 2015 року