Справа № 824/2190/15-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/2190/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові Новоселицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі-позивач) просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) податковий борг в сумі 4599,75 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач в добровільному порядку борг не сплатив, у зв'язку з чим звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Представник позивача надав суду клопотання, відповідно до змісту якого позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у порядку письмового провадження.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи по суті був повідомлений належним чином, зокрема на його адресу направлено ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі та призначення справи до судового розгляду, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Враховуючи вищевикладене та на підставі ч.4,6 ст.128 КАС України, суд визнав за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.14.1.175., ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із ст.20 ПК України органи державної податкової служби (контролюючі органи) є органами стягнення та уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень. Таким чином, ДПІ має право звертатись до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Згідно із копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_1) зареєстрований, як фізична особа-підприємець з 10.04.2000 року та взята на облік в органах державної податкової служби.

Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 01.03.2012 року, ОСОБА_1 є платником єдиного податку другої групи за ставкою 20 % відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із ст.36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України, законами з питань митної справи, податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені розділом 14 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, юридичні особи або фізичні особи-підприємці можуть самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з пунктом 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць.

Відповідно з абзацом 1 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої групи є календарний рік. Пунктом 294.2 статті 294 кодексу встановлено, що податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої та другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 295.2 статті 295 Податкового кодексу України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої та другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку.

Згідно зі статтею 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку недоїмки по єдиному податку та облікових карток, відповідач несвоєчасно сплачено єдиний податок. Зокрема за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 31182,00 грн., який виник у зв'язку з несвоєчасною сплатою ним податкового зобов'язання по єдиному податку. Зазначена сума податкового зобов'язання є узгодженою.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи позивачем проведено камеральну перевірку відповідача, щодо своєчасності сплати єдиного податку за січень - грудень 2013 р., результати якої зафіксовано в акті від 22.04.2014 р. №/24-07-17/НОМЕР_1.

На підставі висновків викладених в акті перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення форми "Ш" № від 15.03.2015 р., яким застосовано штрафну санкцію у сумі 1376,40 грн.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення - рішення форми "Ш" № від 15.03.2015 р. відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися.

Відповідно до пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Стаття 129 ПК України передбачає, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Пеня, визначена пп. 129.1.1 п. 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв'язку із порушенням відповідачем строків погашення грошового зобов'язання з єдиного податку позивачем нараховано пеню у розмірі 68,52 грн. Вказана обставина підтверджується зворотнім боком облікової картки платника.

Доказів оскарження нарахованої пені сторонами до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 41,35 грн. Зазначена сума податкового зобов'язання є узгодженою.

Згідно із п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога про сплату податкового боргу сформована ДПІ 26.05.2014 р. за №179-25, яка направлена відповідачу, що підтверджується реєстром відправлених листів. На день розгляду справи у суді ця вимога є не відкликаною.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте відповідач не надав доказів по сплаті заборгованості.

З таких обставин, суд вважає, що позов Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 4599,75 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 71, 79, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 4599,75 грн. до місцевого бюджету Ванчиківської сільської ради.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя І.В. Маренич