Справа № 2а-1670/1199/11
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/1199/11

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області до Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області 11 лютого 2011 року звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області про скасування постанови про накладення штрафу ВП № 19117005 від 18.01.2011 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2011 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 18.01.2011 року державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 340 грн. на Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на підставі виконавчого листа № 2а-123, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 28.09.2009 року. Вважає, що вказана постанова про накладення штрафу є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області вчинило всіх необхідних дій щодо виконання судового рішення.

Позивач та відповідач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, надали через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

При цьому, відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що оскаржувану постанову вважає обґрунтованою та правомірною, оскільки державний виконавець при її винесенні діяв відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України "Про виконавче провадження".

Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Беручи до уваги те, що перешкоди до розгляду справи у судовому засіданні, встановлені ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, а в судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд, згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні дані та відповідні до них правовідносини.

Постановою державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області від 11.05.2010 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-123, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 28.09.2009 року про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області вчинити дії щодо перерахунку та виплати належної ОСОБА_1 недоплаченої суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2005 рік відповідно до положень ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказаною постановою позивачу було надано строк до 18.05.2010 року для добровільного виконання рішення суду та попереджено боржника про примусове виконання рішення суду після закінчення встановленого строку (а.с. 4).

На виконання вимог зазначеної постанови Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області видано розпорядження № 625 від 17.05.2010 року щодо перерахунку та виплати належної ОСОБА_1 недоплаченої суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2005 рік в розмірі 930 грн. відповідно до положень ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дане розпорядження разом з особовою справою гр. ОСОБА_1 було направлено позивачем до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, однак листом від 03.06.2010 року його було повернуто до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області без виконання у звязку з відсутністю відповідних бюджетних асигнувань.

30.06.2010 року Крюківським відділом державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 8 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, зазначену постанову рішенням Крюківського районного суду було визнано протиправною та скасовано, у звязку з чим старшим державним виконавцем Господарник Н.А. 11.11.2010 року було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області на адресу Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області 29.11.2010 року було повторно направлено розпорядження № 625 від 17.05.2010 року щодо перерахунку та виплати належної ОСОБА_1 недоплаченої суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2005 рік в розмірі 930 грн. відповідно до положень ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 07.12.2010 року його було повернуто позивачу без виконання у звязку з відсутністю відповідних бюджетних асигнувань.

У звязку з невиконанням судового рішення у встановлені строки на підставі ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ 18.01.2011 року винесено постанову про накладення на Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач з даною постановою не погоджується, вважає її необґрунтованою та протиправною, у звязку з чим оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові про накладення штрафу ВП № 19117005 від 18.01.2011 року, суд виходить з наступного.

Преамбулою Закону України Про виконавче провадження визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Статтею 87 Закону України Про виконавче провадження регламентовано, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Посилання позивача на те, що ним як боржником вчинено всіх необхідних дій для виконання судового рішення суд оцінює критично з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до п. 1 Типового положення про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у м.м. Києві та Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2007 року № 790 (надалі - Типове положення) управління праці та соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації є структурним підрозділом районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, що утворюється головою цієї адміністрації, підзвітним і підконтрольним голові держадміністрації та відповідно Головному управлінню праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської держадміністрації, управлінню праці та соціального захисту населення Севастопольської міської держадміністрації.

Пунктом 3 Типового положення встановлено, що до основних завдань управління, зокрема, відноситься забезпечення у межах своїх повноважень додержання законодавства про працю, зайнятість, трудову міграцію, загальнообов'язкове державне соціальне страхування, пенсійне забезпечення, соціальний захист та соціальне обслуговування населення, у тому числі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; забезпечення виплати передбачених законодавством компенсацій та допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п. 4 Типового положення управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує роботу з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та забезпечує відповідно до законодавства їх соціальний захист.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Частиною 1 ст. 21 Бюджетного кодексу передбачено, що для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до ст. 35 Бюджетного кодексу головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України. Головні розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за своєчасність, достовірність та зміст поданих Міністерству фінансів України бюджетних запитів, які мають містити всю інформацію, необхідну для аналізу показників проекту Державного бюджету України, згідно з вимогами Міністерства фінансів України.

Пропозиції про внесення змін до бюджетних призначень подаються та розглядаються у порядку, встановленому для подання пропозицій до проекту бюджету (ч 5.ст. 23 Бюджетного кодексу).

Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня міг звернутися до головного розпорядника із пропозиціями про внесення змін до бюджетних призначень з метою забезпечення виконання судового рішення на користь третьої особи. Вказані пропозиції підлягали розгляду і врахуванню згідно норм Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд також зазначає, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

При цьому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (справи Бурдов проти Росії, Кечко проти України).

Окрім того, законодавство України надає можливість відкладення, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, встановлення чи зміни способу і порядку виконання рішення, але як слідує з матеріалів справи позивач з відповідними заявами до суду не звертався.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо виконання постанови Крюківського районного суду в повному обсязі не підтверджені матеріалами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач довів правомірність своїх дій щодо прийнятої ним постанови про накладення на Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 340 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу ВП № 19117005 від 18.01.2011 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та неупереджено, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 7 ст. 4 Декрету КМУ "Про державне мито" від сплати державного мита звільняються органи праці та соціального захисту населення - позивачі та відповідачі - за позовами до суду щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсацій, виплат та доплат, установлених законодавством.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області до Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.О. Кукоба