Справа № 2а-5462/12/1470
Суддя: Єнтіна А. П.
Дата ухвалення: 2013-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

03.01.2013 р. справа № 2а-5462/12/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Єнтіної А.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доУправління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області, вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область,55213

провизнання протиправним та скасування вимоги від 11.10.2012р. № 2669,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області (далі - відповідач) про скасування вимоги №2669 від 11 жовтня 2012 року по сплаті заборгованості зі страхових внесків у сумі 4010, 30 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.01.2011року втратили чинність пункти 1-9 ст.106 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" тому всі хто не заплатив пенсійні внески до 01.01.2011 року вільні від їх сплати, ПФУ не має права складати вимоги, рішення про штрафні санкції, як і державна служба виконувати такі вимоги.

Справу розглянуто в письмовому провадженні у відсутність позивача і відповідача, які надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, діюче законодавство, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_1 є платником єдиного податку. Як визначено відповідачем в запереченні на позов станом на 11.10.2012 року ОСОБА_1 має борг по єдиному соціальному внеску за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. в сумі 4010,30 грн.

Відповідачем 11 жовтня 2012 року, з посиланням на ст. 25 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та на підставі картки особового рахунку позивача, було винесено вимогу №2669, про сплату суми недоїмки єдиного внеску в розмірі 4010,30 грн.

Станом на день прийняття вимоги відповідачем дійсно втратила чинність ст. 106 Закону №1058-VI відповідно до Закону №2462 від 08 липня 2010 року, який набрав чинності з 01 січня 2011 року. Та це не має відношення до справи так як недоїмка позивача зі сплати страхових внесків, виходячи з письмових пояснень відповідача, виникла у 2011 році, що не спростовано позивачем.

Розділом VIII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (який набрав чинності з 01 січня 2011 року) встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України від 03 липня 1998 року №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства", розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №13-92 "Про прибутковий податок з громадян, нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону. Суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 01 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 01 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 01 січня 2011 року, не сплачені станом на 01 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 01 січня 2011 року.

З наведених норм законодавства слідує, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) повинні сплатити, не сплачені станом на 01 січня 2011 року, страхові внески у порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (тобто, незалежно від сплати єдиного податку). А починаючи з 01.01.2011 року у порядку встановленому ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування".

Частину 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було виключено з цього Закону на підставі Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (набирав чинності, як зазначено вище з 01 січня 2011 року), стаття 25 якого містить норми, аналогічні ч.3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Також, слід зазначити, що не зважаючи на втрату чинності одним та набрання законної сили іншим законом, що регулюють ті ж відносини, це не впливає на порядок та обов'язок сплати платниками єдиного внеску і висновки позивача про те, що ті хто не заплатив єдині внески до 01.01.2011 року вільні від їх сплати є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог і необхідність відмови в їх задоволені.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя А. П. Єнтіна