Справа № 2а/1570/3452/2011
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2011-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/3452/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Катеренчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Юридичної компанії «Юніком-Південь»дочірнє підприємство до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси № 11336/15-02/111 від 19.04.2011 року; зобовязати відповідача відновити Юридичній компанії «Юніком-Південь»дочірнє підприємство реєстрацію платника податку на додану вартість та зареєструвати останнє платником податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси № 11336/15-02/111 від 19.04.2011 року є незаконним, так як підстави для анулювання реєстрації платника податку шляхом виключення з реєстру платників податків, передбачені абз. «и»п.184.1 ст.184 ПК України, на позивача не поширюються. Так, у 2007 році Юридична компанія «Юніком-Південь»дочірнє підприємство було зареєстровано платником податку на додану вартість згідно з п.2.1 ст.2, п.9.3 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість», тобто у обовязковому порядку, не у добровільному. Враховуючи, що закріплена в абз. «и»п.184.1 ст.184 ПК України норма поширюється на платників податків, які були зареєстровані добровільно, позивач вважає анулювання реєстрації платника податку на додану вартість такою, що вчинена з порушенням вказаної норми, у зв'язку із чим звернувся за судовим захистом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні адміністративного позову просив відмовити, зазначивши, що за результатом проведеного ДПІ у Київському районі м. Одеси аналізу податкових звітів юридичної компанії «Юніком-Південь»дочірнє підприємство було встановлено, що підприємством протягом останніх дванадцяти податкових місяців надавалися декларації з податку на додану вартість з показником, де загальний обсяг постачання склав 223475 гривень, з яких обсяг постачання не платникам ПДВ склав 195653 гривень, тобто 87,6% від загального обсягу постачання. Зазначене згідно з абз. «и»п.184.1 ст.184 ПК України є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та, в силу п.184.2 ст.184 ПК України, може бути здійснено за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби. Зважаючи на правомірність оскаржуваного рішення, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що юридична компанія «Юніком-Південь»дочірнє підприємство була зареєстрована виконавчим комітетом Приморської ради народних депутатів 25.02.1994 року. У подальшому, а саме 22.04.2004 року, юридична компанія «Юніком-Південь»дочірнє підприємство була перереєстрована виконавчим комітетом Одеської міської ради за № 2002781.

Юридична компанія «Юніком-Південь»дочірнє підприємство здійснювала підприємницьку діяльність з торгівлі за готівкові кошти (сертифікат на право здійснення торгівельної діяльності № 2566 [а.с.7]; дозвіл на торгівлю № 3316 [а.с.8]).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 2246509 бланк серії НБ № 405073 (видано у звязку з перереєстрацією замість свідоцтва № 22461369) юридична компанія «Юніком-Південь»дочірнє підприємство була зареєстрована платником податку на додану вартість.

У зв'язку із зміною адміністративного району підприємство перейшло на облік до ДПІ у Київському районі м. Одеси від СДПІ у Приморському районі м. Одеси з 01.01.2005 року.

Комісією ДПІ у Київському районі м. Одеси встановлено, що обсяг постачання/товарів платником податку іншим платникам податку за останні 12 календарних місяців (період з березня 2010 року по березень 2011 року) сукупно становить менше 50 відсотків загального постачання, що в силу абз. «и»п.184.1 ст.184 ПК України, є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Представником позивача в судовому засіданні даний факт не заперечувався.

На підставі викладеного ДПІ у Київському районі м. Одеси складено рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної компанії «Юніком-південь»дочірнє підприємство № 11336/15-02/111 від 19.04.2011 року.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає оскаржуване рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

В основу позовних вимог покладений той факт, що юридична компанія «Юніком-Південь»дочірнє підприємство було зареєстровано платником податку в обовязковому порядку, у зв'язку із чим норма абз. «и»п.184.1 ст.184 ПК України не може бути підставою для анулювання реєстрації платника податку, так як поширюється виключено на платників податків, що були зареєстрованими добровільно.

Суд звертає увагу на беззмістовність таких доводів представника позивача, оскільки вони ґрунтуються на хибному тлумаченні законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Реєстрація юридичної компанії «Юніком-Південь»дочірнє підприємство платником податку на додану вартість проведена за правилами Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до п.9.3 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість»суб'єкти підприємницької діяльності, що створюються після набрання чинності цим Законом, незалежно від виду діяльності і запланованих обсягів операцій з продажу товарів (робіт, послуг) та діючі особи, що підпадають під визначення статті 2 цього Закону, зобов'язані зареєструватись як платники податку за місцем їх знаходження в податковому органі. Форма заяви про реєстрацію встановлюється центральним податковим органом України. Якщо особа, що не підпадає під визначення пункту 2.1 як платник податку, в зв'язку з обсягами оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт, послуг) меншими, ніж 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вважає за доцільне зареєструватись як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Згідно з п.2.1 ст.2 цього ж Закону особа, обсяг оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт, послуг) якої протягом будь-якого періоду з останніх дванадцяти календарних місяців перевищував 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1 розділу ХІХ Прикінцевих положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI він набирає чинності з 01.01.2011 року, а згідно з п.2 цього ж розділу Закон України «Про податок на додану вартість»втратив чинність.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд зауважує, що з набранням чинності Податковим кодексом України змінилися умови добровільної реєстрації платниками ПДВ тих осіб, які не підлягають обов'язковій реєстрації. Зокрема, нормами статті 182 розділу V Кодексу встановлено, що якщо особа, яка провадить оподатковувані операції і відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв'язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій є меншими від встановленої зазначеною статтею суми та обсяги постачання товарів/послуг іншим платникам податку за останні 12 календарних місяців сукупно становлять не менше 50 відсотків загального обсягу постачання, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

При цьому для прийняття рішення щодо добровільної реєстрації особи платником податку на додану вартість така особа має бути зареєстрована в органах реєстрації суб'єктом господарювання не менше ніж 12 календарних місяців та обсяги постачання товарів/послуг іншим платникам податку такою особою, яка подала заяву про реєстрацію платником ПДВ, за останні 12 календарних місяців сукупно повинні становити не менше 50 відсотків загального обсягу постачання.

Щодо анулювання реєстрації платників податку на додану вартість слід зазначити, що невиконання особою, яка зареєстрована платником податку на додану вартість за добровільним рішенням, вищезазначеної вимоги є підставою для виключення такої особи з реєстру платників податку на додану вартість відповідно до літери «и»підпункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Крім того, суд зауважує, що суттєво змінилися вимоги щодо обовязкової реєстрації осіб як платників податку на додану вартість. Так, згідно з п.181.1 ст.181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно до п.184.2 ст.184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а»пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»- «и»пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби. Свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку.

Статтею 4 ПК України визначені основні засади та принципи податкового законодавства України. Так, відповідно до п.4.1. ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.2 та ч. 3 ст.159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм слідує, що для цілей літери «и»п.184.1 ст.184 ПК України під особами, які зареєстровані платниками податку у добровільному порядку, слід розуміти виключно осіб, які відповідають встановленим ст.182 ПК України вимогам. В іншому випадку порушувався б принцип рівності усіх платників податків перед законом, адже до платників податків, які були зареєстровані платниками ПДВ після набрання чинності Податковим кодексом України, висувалися б більші вимоги, що є неприпустимим.

Отже посилання позивача на факт реєстрації юридичної компанії «Юніком-Південь»дочірнє підприємство в обовязковому порядку за правилами Закону України «Про податок на додану вартість», як на підставу для скасування рішення ДПІ про анулювання реєстрації платника податку, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб.

На підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку про те, що при винесенні оскаржуваного рішення податкова інспекція діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, зясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у звязку із чим у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Юридичної компанії «Юніком-Південь» дочірнє підприємство до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 16 червня 2011 року.

Суддя /ПІДПИС/ ОСОБА_1