Справа № 826/3229/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2015 року письмове провадження № 826/3229/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів : головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Іщука І.О., Огурцова О.П. розглянувши адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інвест - Регіон»
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №7/21-04-15-21 від 21.02.2014.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що не погоджується з висновками акта перевірки щодо порушення позивачем відповідних положень законодавства у сфері містобудівної діяльності, оскільки висновки відповідача за наслідками проведеної перевірки щодо порушень позивачем положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є хибними, базуються виключно на суб'єктивних припущеннях перевіряючих, які не мають підтвердження належними доказами.

Представник відповідача, з підстав викладених у акті перевірки та запереченнях на позовну заяву, проти позову заперечував, вважав спірну постанову законною та обґрунтованою, у задоволенні позову просить відмовити.

Провадження по справі неодноразово зупинялося до одержання результатів судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 26.03.2015 поновлено провадження по справі.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» від 23.04.2014 № 150 ліквідовано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області.

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» від 09.07.2014 № 294 Державній архітектурно-будівельній інспекції доручено забезпечити здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи, до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для заміни Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області її правонаступником - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

14.07.2015 на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд адміністративної справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про час і місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене та відсутність необхідності заслухати свідка чи експерта, з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.

05.12.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства на об'єкті за адресою : Миколаївське шосе, 18 б, м.Херсон.

За наслідком проведення такої перевірки відповідачем було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 05.12.2013, яким встановлено невідповідність споруд АЗС технічному паспорту ХБТІ від 26.11.2003 в частині того, що у технічній документації відсутній газовий модуль СЗГ-Б-5 У1. На даний час газовий модуль СЗГ-Б-5 У1 експлуатується.

У зв'язку з виявленням у ході проведення перевірки порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, уповноваженою особою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області видано припис від 08.01.2014, яким вимагалось надати для об'єкта будівництва «Автозаправочна станція за адресою : Миколаївське шосе, 18б, м. Херсон» проектну документацію в частині розрахунку категорійності даного об'єкта або розрахунок категорійності, виконаний сертифікованим виконавцем (ГІП/ГАП).

10.02.2014 , відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», уповноваженою особою Інспекції складено протокол №9 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому встановлено невідповідність споруд АЗС технічному паспорту ХБТІ від 26.11.2003 в частині того, що у технічній документації відсутній газовий модуль СЗГ-Б-5 У1. На даний час газовий модуль СЗГ-Б-5 У1 експлуатується без введення в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

21.02.2014 заступником начальника Інспекції було прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 7/21-04-15-21, якою на позивача на підставі абз. 5 п. 5 ч. 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладено штраф у розмірі 1 096 200, 00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Відповідно до п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2013 № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Приписами п. 7 Порядку № 553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи Інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства та вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відтак, відповідачем було правомірно проведено позапланову перевірку позивача на підставі листа Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 22.11.2013 № 71/22/3-11668.

Як було зазначено вище, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стали встановлені протоколом № 49 від 10.02.2014 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності обставини щодо облаштування позивачем розташованого на території автозаправного комплексу газозаправного пункту технологічним обладнанням з влаштуванням фундаменту без отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Механізм віднесення об'єктів будівництва різного функціонального призначення до IV і V категорій складності визначено Порядком віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 № 557 (далі - Порядок №557).

Відповідно до пункту 3 Порядку №557 категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Підпунктом 1 пункту 6 Порядку №557 визначено, що до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак, зокрема, згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки.

Статтею 1 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» визначено, що об'єкт підвищеної небезпеки - це об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Небезпечна речовина - хімічна, токсична, вибухова, окислювальна, горюча речовина, біологічні агенти та речовини біологічного походження (біохімічні, мікробіологічні, біотехнологічні препарати, патогенні для людей і тварин мікроорганізми тощо), які становлять небезпеку для життя і здоров'я людей та довкілля, сукупність властивостей речовин і/або особливостей їх стану, внаслідок яких за певних обставин може створитися загроза життю і здоров'ю людей, довкіллю, матеріальним та культурним цінностям.

Суд звертає увагу на те, що газозаправні пункти у цьому випадку є об'єктом підвищеної небезпеки та належить до V категорії складності.

Крім того, відповідно до пункту 3.12 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» технічне переоснащення - комплекс заходів щодо підвищення експлуатаційних можливостей об'єктів невиробничого призначення, техніко-економічного рівня виробництв, цехів та дільниць на основі впровадження передової техніки та технології, механізації та автоматизації виробництва, модернізації та заміни застарілого і фізично зношеного устаткування новим, більш продуктивним.

Таким чином, при здійсненні будівельних робіт, зокрема встановлення газозаправного пункту в межах автозаправного комплексу, такі роботи повинні супроводжуватись наявність дозволу на їх проведення та, як результат прийняття в експлуатацію закінченого будівництва.

Водночас, слід зазначити, що аналогічного правового висновку дотримується Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 03.09.2014 (справа № К/800/24870/14).

З матеріалів справи вбачається, що зазначені роботи були здійснені ТОВ «Інвест-Регіон» у 2010-2011 роках. Ця обставина була підтверджена представником позивача під час розгляду справи в судовому засіданні.

Відповідно до положень п.п. 1, 2 Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2011 (чинною в період здійснення зазначених будівельних робіт), дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю).

Водночас, вказаною Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 № 1104 було затверджено Перелік будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл, п. 36 якого до таких робіт включено облаштування автомобільних газозаправних пунктів технологічним обладнанням без улаштування фундаментів.

Факт здійснення позивачем облаштування автомобільних газозаправних пунктів технологічним обладнанням не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом робочої комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта від 28.07.2011 щодо реконструкції АЗС з встановленням АГЗП по Миколаївському шосе, 18-б в м.Херсоні.

В судовому засіданні представник ТОВ «Інвест-Регіон» стверджує, що такі роботи здійснювались без облаштування фундаменту, а тому, відповідно до положень Переліку № 1104, дозвіл на їх здійснення не вимагається.

Надаючи правову оцінку позиції позивача та інформації, що викладена в експертному висновку № 115 від 27.02.2015, суд зазначає наступне.

Так, в рамках експертного дослідження експертом встановлено (а.с. 158 Том ІІ), що згідно з будівельним рішенням у робочому проекту «Реконструкція АЗС зі встановленням АГЗП по вул. Миколаївське шосе в м. Херсоні» (а. 46 Т. ІІ), під модуль АГЗП передбачається фундаментна з/б плита, на яку монтується модуль, а також навіс над ПРК (паливо роздавальною колонкою) модуля.

Основою плити слугує конструктивний ущільнений ґрунт. Фундаментна плита виготовляється з бетону розміром 9,05 м х 1,20 м. Товщина плити складає 200 мм.

В подальшому експерт зазначає, що в ході візуально-інструментального обстеження об'єкту дослідження за місцем його знаходження, встановлено, що будівництво газового модуля СЗГ-Б-5 IV на об'єкті АЗС за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 18-6, закінчено і об'єкт функціонує (фото у додатку 1 до висновку). Для обстеження конструкції основи під спорудою, було розкопано шурф на глибину цієї конструкції основи, у результаті чого встановлено, що вона являє собою бетонну плиту товщиною 200 мм.

Проте, в абз. 10 на звороті а.с. 159 Том ІІ, експерт дійшов висновку про те, що в результаті зіставлення ним даних візуально-інструментального обстеження з представленими на дослідження матеріалами справи та вимогами нормативних документів, газовий модуль СЗГ-Б-5 IV на об'єкті АЗС за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 18-6, є інженерною спорудою, яка розташована на земельній ділянці але з нею не пов'язана та може існувати без неї; переміщення газового модуля є можливим без його знецінення та зміни його призначення.

Оскільки доводи експерта в частині пов'язаності/не повязаності АГЗС з земельною ділянкою (в частині наявності фундаменту), є суперечливими та, на думку суду, не однозначними, то суд вважає за необхідне встановити можливість віднесення газозаправного пункту до категорії споруд.

Згідно вимог ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування», фундамент - це частина будівлі чи споруди, переважно підземна, яка сприймає навантаження від споруди і передає їх на основу, складену ґрунтами (природну) чи штучну.

При цьому окремо виділяються фундаменти малозаглиблені, мілкого закладання, під якими розуміються фундаменти, передають навантаження на ґрунт переважно через підошву фундаменту.

В контексті зазначеного, необхідно встановити можливість віднесення газозаправного пункту до категорії споруд.

Так, Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, визначено, що споруди - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Інженерні споруди - це об'ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

Таким чином, газозаправні пункти належать до категорії споруд як об'єктів будівництва, а тому, облаштування в їх основі фундаментної плити є, на думку суду, облаштуванням фундаменту (малозаглибленого, мілкого закладання).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд приходить до висновку про те, що здійснені ТОВ «Інвест-Регіон» роботи з встановлення газозаправного пункту в межах автозаправного комплексу, розташованого за адресою: Миколаївське шосе, 18б, м.Херсон, були здійснені позивачем з облаштуванням фундаменту.

При цьому, посилання позивача на пункт 36 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 №1104 не береться судом до уваги, з огляду також на те, що відповідно до буквального тлумачення вказаного пункту постанови, не потребує відповідного дозволу безпосередньо облаштування автомобільних газозаправних пунктів технологічним обладнанням без улаштування фундаментів.

Оскільки в даному випадку мало місце не облаштування вже існуючого автомобільного газозаправного пункту технологічним обладнанням, а реконструкція АЗС, в результаті якої встановлено АГЗП, посилання товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест - Регіон» на пункт 36 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 №1104 є недоречними.

За таких обставин, твердження відповідача про невідповідність споруд АЗС технічному паспорту ХБТІ від 26.11.2003 в частині того, що у технічній документації відсутній газовий модуль СЗГ-Б-5 У1, який експлуатується без введення в експлуатацію в установленому законодавством порядку, є цілком обґрунтованими.

Відповідно до абз. 5 п. 6 ч. 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації на об'єктах V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Враховуючи встановлене порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудування, суд приходить до висновку про правомірність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови № 7/21-04-15-21 від 21.02.2014, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1 096 200, 00 грн.

Відповідно до статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем було доведено правомірність прийнятого ним рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 69- 71, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Регіон» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді І.О. Іщук

О.П. Огурцов