Справа № 9828/10/1570
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2012-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 9828/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Дубовик Г.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 (ордер від 13.10.2010 року),

представника відповідача - ОСОБА_3, (довіреність від 03.01.2012 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Одесі, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»треті особи: ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», Одеське міське управління земельних ресурсів про скасування рішення Одеської міської ради № 1823-ХХІV від 26.09.2003 року «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0539 га, гр. ОСОБА_4 за адресою: м. Одеса, вул.. 26-та лінія 13 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд»; про скасування державного акту серії ОД № 0252546 на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009; про зобовязання Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Одесі внести до державного земельного кадастру в паперовому вигляді відомості щодо скасування запису про державну реєстрацію державного акту серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності ОСОБА_4, на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009, про зобовязання Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» внести до державного земельного кадастру в електронному вигляді відомості щодо скасування у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, запису про державну реєстрацію Державному акту серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009, гр. ОСОБА_4, по вул. 26-та лінія,13 в м. Одеса, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач), звернулася в Одеський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Одеської міської ради, Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Одесі, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»треті особи: ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», Одеське міське управління земельних ресурсів (з урахуванням заяви, поданої 10.01.2012 року) про скасування рішення Одеської міської ради № 1823-ХХІV від 26.09.2003 року «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0539 га, гр. ОСОБА_4 за адресою: м. Одеса, вул.. 26-та лінія 13 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд»; про скасування державного акту серії ОД № 0252546 на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009; про зобовязання Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Одесі внести до державного земельного кадастру в паперовому вигляді відомості щодо скасування запису про державну реєстрацію державного акту серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності ОСОБА_4, на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009, про зобовязання Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»внести до державного земельного кадастру в електронному вигляді відомості щодо скасування у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, запису про державну реєстрацію Державному акту серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009, гр. ОСОБА_4, по вул. 26-та лінія,13 в м. Одеса.

В обґрунтування позовних вимог, в позові зазначено, що на підставі рішення Суворовського райвиконкому м. Одеси № 431 від 17.06.1994 року позивач та гр. ОСОБА_5 є співвласниками домоволодіння №11 по 26-тій лінії в м. Одесі. За домоволодінням закріплено земельну ділянку площею 679,00 кв.м. Домоволодіння та закріплена за ним земельна ділянка зареєстровані в КП «ОМБТІ та РОН». В 2007 році позивач, маючи намір приватизувати свою земльну ділянку, звернулася в управління земельних ресурсів Одеської міської ради. Після чого було встановлено, що 26.09.2003 року Одеська міська рада прийняла рішення № 1823 XXIV, яким суміжну ділянку передала ОСОБА_4, помилково зарахувавши до неї частину земельної ділянки позивача. Крім того, межі земельної ділянки ОСОБА_4 з ОСОБА_1 погоджено не було. Позивач вважає, що такими діями відповідачі порушили її права землекористувача. В звязку з чим, просила адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві, в уточненій позовній заяві і просили суд задовольнити позовні вимоги.

25 листопада 2010 року від представника Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Одесі, до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача посилаючись на ст.ст. 80, 81, 116, 118 ЗК України, а також на наказ Держкомзему України №123 від 17.06.2008 року, просила в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, оскільки позовні вимоги вважає необґрунтованими. Відповідно до рішення Одеської міської ради від 26.09.2003 р. № 1823-ХХІV Управлінням Держкомзему у місті ОСОБА_6 був підписаний державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: м.Одеса, 26-Лінія № 13 гр. ОСОБА_4. Гр. ОСОБА_1 не надавала до Управління Держкомзему у місті ОСОБА_6 матеріали щодо погодження землевпорядної документації земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, 26-Лінія №11.

В судовому засіданні представник відповідача - Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Одесі підтримала позицію, викладену в відгуці на адміністративний позов.

Представник відповідача - Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»- заперечувала проти задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 вважав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи - Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»- ОСОБА_6, 26.11.2010 року, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, зазначивши при цьому, що позов залишає на розсуд суду.

Представник Одеського міського управління земельних ресурсів за довіреністю ОСОБА_7 вважала позовні вимоги необгрунтовані, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується та набувається відповідно до закону.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

В ст. 81 Земельного кодексу України (ред. чинна на момент виникнення спірних правовідносин: від 06.08.2003 року) зазначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України (ред. від 06.08.2003 року), надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та

органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

03 серпня 1959 року гр. ОСОБА_8, згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності (реєстраційний № 8969) укладеного з житлово-комунальним відділом виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих м. Одеси отримала в безстрокове користування земельну ділянку площею 544 кв.м.- пос. Котовського уч. 700, для будівництва індивідуального житлового будинку (т.1 а.с. 228-231).

02 липня 1969 року, ОСОБА_9 згідно договору купівлі-продажу придбав у ОСОБА_8, половину цілого недобудованого будинку в м. Одесі, пос. Котовського, 26-а лінія дільниця 700, який будувався на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 03.08.1959 року за реєстром № 8969 (т.1 а.с. 218, 224). В подальшому власником ?? частини будинку в м. Одесі, Суворовський район, 26-а лінія, 11 є гр. ОСОБА_5

23 липня 1980 року, ОСОБА_1, згідно договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_8, ? частину незакінченого будівництвом житлового будинку в м. Одесі, пос. Котовського, 26-а лінія № 11, який будувався на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 03.08.1959 року за реєстром № 8969 (т.1 а.с.226-227, 232)

Районною приймальною комісією Суворовського району м. Одеси, прийнято в експлуатацію домоволодіння за адресою: Суворовський район м. Одеси по вул. 26-лінія 11, що складається з 1-етажного будинку з 2-ух квартир, де житлова площа 30,5 кв. м., корисна площа 46,8 кв.м.; прибудинкові будівлі, що складаються з: літньої кухні «Г», сараю «Б», вбиральні «В, Ж»(т.1 а.с. 215-217).

Згідно рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів від 17.06.1994 року № 431 (т.1 а.с. 210), затверджено акт прийому в експлуатацію домоволодіння № 11 по вул. 26-Лінія, ОСОБА_9, та ОСОБА_1 Також зазначеним рішенням закріплено за домоволодінням земельну ділянку площею 679 кв. метрів.

28 квітня 2000 року на підставі рішення Одеської міської ради №1078-XXIII (т.1. а.с.12) було передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 0,0253 га, за адресою: м. Одеса, вул. 26-а ОСОБА_2, 11 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка була фактично зайнята ним та на яку він отримав Державний акт на право власності на землю (т.1. а.с. 14), в описі зовнішніх меж земельної ділянки якого, позивач зазначена в якості суміжного землекористувача та позначена в даному описі: «від Г до А землі гр. ОСОБА_1П.».

В судовому засіданні було встановлено, що в 2007 році позивачка з метою приватизації земельної ділянки що закріплена за домоволодінням, звернулася до Одеського міського управління земельних ресурсів на що отримала лист-відповідь (т. 1 а.с.9-10), в якому було зазначено, що 26.09.2003 року Одеською міською радою було прийнято рішення №1823 «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власніть земельної ділянки площею 0,0539 га гр. ОСОБА_4, за адресою: м.Одеса, вул. 26-а ОСОБА_2, 13, для будівництва та обслуговування жилого будщинку і господарських будівель». В даному листі вказувалося, що вищезазначене рішення прийнято на підставі розробленого і складеного КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»проекту відведення вказаної земельної ділянки. В матеріалах проетку відведення земельної ділянки, розробленого КП «Одеське МБТІ та РОН»зазначено, що земельна ділянка, розташована за адресою: м. Одеса, вул. 26-а ОСОБА_2, 13, вільна від забудови і межує: Північно-Східною стороною з землею м. Одеси (вул. 26-та ОСОБА_2); Південно-східною стороною з землею (вул. 26-та ОСОБА_2, 11) гр. ОСОБА_5; Південно-західною стороною з землями гр. ОСОБА_10; Північно-західною стороною з землями гр. ОСОБА_11 Отже в зазначеному листі начальник Одеського міського управління земельних ресурсів, визначив суміжним землекористувачем гр. ОСОБА_4, з боку вул. 26-ої ОСОБА_11, 11, м.Одеси, гр. ОСОБА_5, який погодив межі земельної ділянки, що була передана гр. ОСОБА_4

З дослідженого в судовому засіданні письмового доказу листа КП «Одеське МБТІ та РОН»відповіді на скаргу ОСОБА_1, №60/5 (т.1 а.с.8), вбачається, що гр.. ОСОБА_4, виділено земельну ділянку по вул. 26 Лінія, 13 в Суворовському районі, згідно доручення № 4048 від 31.10.2000 року Одеського міського управління земельних ресурсів і клопотання Ленінської та Суворовської районних адміністрацій. КП «Одеське МБТІ та РОН»розроблений проект відводу земельної ділянки, при цьому на момент розробки проекту відводу, гр. ОСОБА_4 не надав узгодження меж земельної ділянки з ОСОБА_1, а надав узгодження меж з гр. ОСОБА_5, хоча не однократно був інформований про те, що необхідно надати згоду ОСОБА_1, як суміжного землекористувача. Не зважаючи на те, що межі земельної ділянки не були узгоджені з ОСОБА_1, Одеська міська рада прийняла рішення про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,0539 га гр. ОСОБА_4

Відповідно до положень ч.1 ст. 126 ЗК України в редакції Закону України від 11.09.2003 року, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою є правовстановлюючим документом, яким посвідчено право власності особи на отриману земельну ділянку.

Крім того, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою є єдиним документом, яким не лише посвідчено право на земельну ділянку, а і встановлені межі наданої у користування земельної ділянки.

Так, 12 серпня 2004 року, гр. ОСОБА_12 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована по вул. 26-а ОСОБА_11, 13 (т.1 а.с.136). При цьому як вбачається з опису меж земельної ділянки, гр. ОСОБА_1 не зазначена в якості суміжного землекористувача з земельною ділянкою гр. ОСОБА_4, замість неї зазначено ОСОБА_5

В судовому засіданні позивачкою було зазначено, що на частині земельної ділянки, на яку було видано ОСОБА_4 вищезазначений Державний акт, знаходиться сарай, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, прокладено труби газо- та водопостачання.

Для всебічного, повного та обєктивного зясування обставин по справі та для встановлення правомірності прийняття Одеською міською радою рішення №1823 «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0539 га гр. ОСОБА_4, за адресою: м.Одеса, вул. 26-а ОСОБА_11, 13, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель»та видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку, судом 12 травня 2011 року призначено будівельно-технічну експертизу.

З Висновку судової будівельно-технічної експертизи №085/2011 по адміністративній справі №2а-9828/10/1570 (т.2 а.с.27-40), вбачається, що за домоволодінням, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. 26-а ОСОБА_11, №11, закріплено земельну ділянку площею 679 кв.м. ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 253 кв.м., розташованою за адресою: м. Одеса, вул. 26-а ОСОБА_11, №11. Розмір земельної ділянки закріпленої за домоволодінням ОСОБА_1, за адресою: м. Одеса, вул. 26-а ОСОБА_11, №11, становить: 679 кв.м. 253 кв. м. = 426 кв.м. На підставі виробничих обмірів та виконаних розрахунків, проведеною експертизою було встановлено, що площа досліджуваної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 26-а ОСОБА_11 №11 та перебуває в фактичному користуванні ОСОБА_1, складає 242,0 кв.м. Також висновками експертизи встановлено, що частина земельної ділянки по вул. 26-а ОСОБА_11, №13 в м. Одеса, що належить ОСОБА_4, площею 131,5 кв.м входить до складу земельної ділянки, розташованої по вул.. 26-а ОСОБА_11, № 11 в м. Одеса, та знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_1 Також в висновку експертизи встановлено, що частина житлового будинку літ «А», в складі приміщень: №2-1, №2-2, №2-3, №2-4, №2-5, сарай «Б»та туалет літ. «В», що належать ОСОБА_1 знаходяться на земельній ділянці, розташованій по вул..26-а ОСОБА_11, №11 в м. Одеса, що перебуває в фактичному користуванні ОСОБА_1

В судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_13, при наданні пояснень підтвердила висновки дослідженої судової експертизи та зазначила, що дана експертиза проводилася у присутності ОСОБА_4, який будь-яких зауважень під час проведення експертизи не зазначав.

Таким чином, судовою експертизою було встановлено, що суміжним землекористувачем ОСОБА_4 за адресою: вул. 26-а ОСОБА_11, № 13 в м. Одеса по земельній ділянці є не ОСОБА_5, як то вважалося Одеською міською радою при винесенні рішення № 1823-ХХІV від 26.09.2003 року «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0539 га, гр. ОСОБА_4 за адресою: м. Одеса, вул.. 26-та лінія 13 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд»та видачі державного акту серії ОД № 0252546 на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009, а суміжним землекористувачем ОСОБА_4 по земельній ділянці є ОСОБА_1, а отже при розробці проекту відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4, останній повинен був надати узгодження меж земельної ділянки з ОСОБА_1

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи та висновків і пояснень судового експерта, судом встановлено, що оскаржуваним рішенням у приватну власність гр. ОСОБА_4 було виділено частину земельної ділянки, що фактично використовується позивачем, без вилучення її в порядку, передбаченому Земельним Кодексом України, що суперечить вимогам діючого законодавства, а тому рішення Одеської міської ради № 1823-ХХІV від 26.09.2003 року «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0539 га, гр. ОСОБА_4 за адресою: м. Одеса, вул.. 26-та лінія 13 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд» підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо позовних вимог про скасування державного акту на право власності на земельні ділянки суд виходить з наступного.

Державні акти на право власності на земельну ділянку є документами, що видаються за правозастосовчими актами та є формою виразу в данному випадку Одеської міської ради. При цьому, самостійно державний акт не відіграє роль юридичного факту, який породжує, змінює або припиняє конкретні правовідносини. Судом скасовано такий акт - рішення Одеської міської ради № 1823-ХХІV від 26.09.2003 року. В свою чергу, порядок прийняття рішень субєкту владних повноважень, яким є Одеська міська рада, та їх оскарження, регулюється нормами публічного права, як і спір щодо чинності документів виданих на виконання відповідних рішень.

Таким чином, цивільно-правовий спір в даному випадку відсутній, внаслідок того, що позовна вимога щодо скасування державного ату виданого третій особі не містить в собі спору правового, тоді як стосується етапу виконання рішення субєкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин.

За сукупністю викладених у даній справі обставин, вбачається відсутність правових підстав для існування оскаржуваного акту, в звязку із скасуванням відповідного рішення, що слугувало підставою для його видачі.

В звязку з чим, суд вважає за необхідне для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, про захист яких вона просить, скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009.

Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ОД № 0252546 від 12.08 2004 року, за кадастровим номером :12:003:0009, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, про що здійснена відмітка в Державному акті.

У відповідності до ст. 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Згідно ст. 194 Земельного кодексу України призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Згідно зі статтею 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

У відповідності до ч. 1 ст. 204 ЗК України ведення державного земельного кадастру кодексом покладено на Держкомзем України як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики та управління у сфері регулювання земельних відносин, використання, охорони та проведення моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру тощо.

За визначенням, наведеним у ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі Закон України №1952), державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року №1021, затверджено Порядок ведення Поземельної книги та Порядок ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі.

З приписів згаданого Порядку вбачається, що Книга записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, це документ, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Згідно з п. 4 зазначеного Порядку, книга записів відкривається та ведеться: у паперовому вигляді - територіальним органом Держземагенства; в електронному вигляд - операторами - структурними підрозділами державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» - адміністратора автоматизованої системи державного земельного кадастру, які мають доступ та вносять відомості до автоматизованої системи державного земельного кадастру (далі - автоматизована система), заповнюють бланки державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою з використанням автоматизованої системи та формують з її використанням аркуші Книги записів.

Обовязок щодо ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі у паперовому вигляді покладено на Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Одесі; а в електронному вигляді - на Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії.

В п. 22 Порядку, визначено, що запис про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку, в розділі Книги записів скасовується

(поновлюється) посадовою особою на підставі рішення суду.

Оскільки Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ОД № 052546 від 12.08 2004 року, за кадастровим номером :12:003:0009, що виданий ОСОБА_4, підлягає скасуванню, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача щодо зобов'язання:

- Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Одесі внести до державного земельного кадастру в паперовому вигляді відомості щодо скасування запису про державну реєстрацію державного акту серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності ОСОБА_4, на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009 за адресою: м. Одеса, вул. 26-а лінія, 13;

- Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії внести до державного земельного кадастру в електронному вигляді відомості щодо скасування у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю запису про державну реєстрацію Державного акту серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності ОСОБА_4, на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009 за адресою: м. Одеса, вул. 26-а лінія, 13.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного та встановлених у судовому засіданні обставин, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 11, 69-71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Одеської міської ради № 1823-ХХІV від 26.09.2003 року.

Скасувати державний акт серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності ОСОБА_4, на земельну ділянку за кадастровим номером земельної ділянки :12:003:0009 за адресою: м. Одеса, вул. 26-а лінія, 13.

Зобовязати Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Одесі внести до державного земельного кадастру в паперовому вигляді відомості щодо скасування запису про державну реєстрацію державного акту серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності ОСОБА_4, на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009 за адресою: м. Одеса, вул. 26-а лінія, 13.

Зобовязати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» внести до державного земельного кадастру в електронному вигляді відомості щодо скасування у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, запису про державну реєстрацію державного акту серії ОД № 0252546 від 12.08.2004 року на право власності ОСОБА_4, на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0009 за адресою: м. Одеса, вул. 26-а лінія, 13.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 06 лютого 2012 року

Суддя Вовченко O.A.

.