Справа № 826/12029/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 жовтня 2015 року № 826/12029/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1 та ОСОБА_2
до відповідача 1 Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві
відповідача 2 Начальника Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві Пастуха О.Д.
третя особа 1Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації
третя особа 2ТОВ «СОЛ - ІСТЕЙТ»
провизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_4, звернулись в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві та начальника Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві Пастуха О.Д. , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації та ТОВ «СОЛ - ІСТЕЙТ», в якому просять:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача - 1 від 17.03.2015 про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

- зобов'язати відповідача - 2 скасувати зняття з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.06.2015 суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Судом задоволено клопотання представника позивачів про витребування додаткових доказів та залучення в якості третьої особи ТОВ «СОЛ - ІСТЕЙТ».

В судове засідання 13.08.2015 не прибули представник відповідачів та третіх осіб, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце слухання справи.

Представник позивачів надав пояснення по суті позовних вимог та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зважаючи на не прибуття представників відповідачів та третіх осіб, суд відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

21.08.2015 через канцелярію суду відповідач - 2 надав пояснення по суті позовних вимог.

Станом на час розгляду справи по суті жодних інших документів від сторін до суду не надходило.

Отже, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивачів в судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також вивчивши норми чинного законодавства з приводу даного спору, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2007 ОСОБА_5 у встановленому порядку придбав квартиру АДРЕСА_1.

У квартирі з 2007 року проживають усі члени сімї ОСОБА_5: дружина ОСОБА_1 та неповнолітня донька ОСОБА_2, 2000 р.н.

17.03.2015 відповідач - 1 зняв з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі заяви представника ТОВ «Кей-Колекс», якому АКІБ «Укрсіббанк» передав право вимоги заборгованості за Кредитним договором до ОСОБА_5. ТОВ «Кей - Колект» відповідно до умов договору іпотеки є іпотекодержателем прав на квартиру, власником якої залишався ОСОБА_5.

Дізнавшись про зняття з реєстрації позивачі звернулись до відповідача - 2 із заявою, в якій просили провести перевірку підстав зняття з реєстрації місця проживання та в подальшому скасувати зняття з реєстрації, проте у відповідь на зазначену заяву відповідач - 2 повідомив про те, що позивачі зняті з реєстрації як такі, що втратили підстави користування житлом після відчуження майна.

Позивачі вважають такі дії відповідачів неправомірними та такими, що порушують їхні права та з метою захисту своїх прав та інтересів звернулись з відповідним позовом до суду.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чиновного законодавства з приводу даного спору, а також заслухавши пояснення представника позивачів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, зважаючи зокрема на наступне.

Як встановлено, Окружним адміністративним судом міста Києва та Київським апеляційним адміністративним судом по справі № 826/4858/15, 23 листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 за умовами якого останній отримав на строк до 23.11.2027 кошти у сумі 458 000 доларів США зі сплатою 12,4 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позичальник та позикодавець уклали договір іпотеки № 70847 від 23.11.2007.

23 листопада 2007 названий договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Орловою М.О. за реєстраційним № 5948.

Згідно з цим договором ОСОБА_5 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1

За умовами договору факторингу від 13 лютого 2012 року та додатку № 1 до нього ПАТ "УкрСиббанк" передало, а ТОВ "Кей-Колект" прийняло на платній основі права вимоги щодо погашення заборгованості на підставі ряду кредитних договорів та договорів забезпечення, у тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.11.2007, укладеним зі ОСОБА_5

На підставі договору факторингу між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" укладено договір про відступлення права вимоги за певною кількістю договорів іпотеки до переліку яких входить і договір № 70847 від 23.11.2007.

28 лютого 2014 р. ТОВ "Кей-Колект" направило ОСОБА_5 повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, яким поінформувало позивача про свій намір набути право власності на предмет іпотеки або звернути стягнення на заставлене майно шляхом його продажу від власного імені , а також запропонувало погасити заборгованість за кредитним договором протягом 30-ти днів з моменту отримання повідомлення.

22 січня 2015 року представник ТОВ "Кей-Колект" звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1

Разом із заявою ТОВ "Келект-Колект", поміж іншого, також було подано: договір про надання споживчого кредиту та його копію, договір іпотеки та його копію, повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки та його копію, копію договору факторингу, копію договору про відступлення права вимоги.

26 січня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдовановою Г.М. прийнято рішення № 18860992 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Кей-Колект".

На підставі зазначеного рішення державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Сипчу К.М. внесла відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 30.07.2015 по справі № 826/4858/15 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.01.2015 № 18860992.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що станом на 03.07.2015 власником квартири АДРЕСА_1 є ТОВ «СОЛ - ІСТЕЙТ» на підставі договору купівлі-продажу квартири серія та номер: 3809, посвідчений 17.03.2015 приватним нотаріусом Чукловським В.А.

Проте, відповідачами не надано до суду документів, на підставі яких позивачів знято з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077 Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення::

- підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства. Інформація територіального органу ДМС України або територіального підрозділу ДМС України, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні;

- підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту) (додаток 13);

- підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Разом із заявою особа подає:

- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України;

- військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються:

- документ, що посвідчує особу законного представника;

- документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі);

- зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Зважаючи на наведені норми чинного законодавства, рішення Київського апеляційного суду міста Києва від 30.07.2015, відповідно до якого визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.01.2015 № 18860992, а також зважаючи на те, що відповідачем не надано жодного підтвердження щодо того, на підставі яких документів позивачів знято з реєстрації місця проживання, а також зважаючи на ненадання пояснень третьою особою - 2, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Зокрема, суд вважає за необхідне визнати протправними дії Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві щодо зняття з реєстрації місця проживання позивачів.

Водночас, суд не вважає за доцільне зобовязувати начальника Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві Пастуха О.Д. скасовувати рішення про зняття з реєстрації місця проживання позивачів, оскільки вважає достатнім визнання протиправними дій Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві щодо зняття з реєстрації місця проживання позивачів.

Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, наведені вище обставини, наявні матеріали справи та норми зазначеного законодавства свідчать про обґрунтованість позовних вимог позивачів, що підтверджується допустимими доказами по справі, зважаючи на що, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві від 17.03.2015 про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 109,32 грн. судового збору.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя: Я.І. Добрянська