Справа № 815/5132/15
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5132/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Одеса

09 год. 15 хв.

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Приватного підприємства «ТАС.76» () про стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих Приватне підприємство «ТАС.76» (), а саме: № 1800 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005; № 6433 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 5916 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 980 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 9226 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 1586 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005, суму заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 126 934 грн. 29 коп. на бюджетний рахунок № 0009, код 14010100, до УДКСУ в Одеській області, банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась з позовом Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі - ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області) до Приватного підприємства «ТАС.76» (надалі - ПП «ТАС.76») про стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих Приватне підприємство «ТАС.76» (), а саме: № 1800 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005; № 6433 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 5916 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 980 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 9226 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 1586 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005, суму заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 126 934 грн. 29 коп. на бюджетний рахунок № 0009, код 14010100, до УДКСУ в Одеській області, банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011 (аркуші справи 3-4).

В судове засідання представник позивача не прибув, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. Через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду за вхід. № ФП/1606/15 від 25.09.2015 року представником позивача подано письмове клопотання про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження, в якому також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (аркуш справи 28).

Представник відповідача до судового засідання не з'явився. Поштову кореспонденцію суду з повісткою про виклик у судове засідання відповідача надіслано за вказаною у адміністративному позові та у Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців адресою ПП «ТАС.76», проте конверт з кореспонденцією суду було повернуто поштовим відділенням із довідкою Укрпошти із зазначенням причин повернення: «організація за вказаною адресою не знаходиться» (аркуші справи 22-27).

Відповідно до приписів ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З урахуванням наведеного, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечення проти позову відповідачем суду не надано.

На підставі зазначеного, з урахуванням наданого представником позивача клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, відповідно до приписів ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні було прийнято рішення про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження справу розглянуто в порядку письмового провадження та зазначено, що постанова по справі буде прийнята 30.09.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

На підставі ч. 1 ст. 41 та ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без здійснення фіксування судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в установленому законом порядку як юридична особа та перебуває на обліку у ДПІ у Суворовському районі м. Одеси з 03.06.2008 року за № 906-08, , адреса: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115 (аркуші справи 12-13).

Згідно п. 36.1 ст. 36 Податкового Кодексу України № 2755-VII від 02.12.2010 року (надалі - Податковий Кодекс) податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та сплатити суми податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Платник податків, відповідно до положень п.п. 16.1.4, 16.1.9 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача виникла у зв'язку із несплатою своєчасно та у повному обсязі самостійно визначених зобов'язань з податку на додану вартість, нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість та пені.

Згідно матеріалів справи, 20.05.2014 року ПП «ТАС.76» до податкового органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість № , згідно якої визначено суму податку на додану вартість яка підлягає сплату до бюджету у розмірі 126 476 грн. 00 коп. (аркуші справи 18-19).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, в порядку ст. 76 Податкового кодексу України, службовою особою позивача проведено камеральну (електронну) перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за період січень, лютий 2014 року. результати якої оформлено актом № 1236/15-54-22-01 від 16.05.2014 року (аркуші справи 15-16).

Згідно висновків вказаного акту, перевіркою було встановлено несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість за січень, лютий 2014 року, відповідальність за яке передбачена п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.06.2014 року про збільшення грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 340 грн. 00 коп. (аркуш справи 17).

Статтею 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог т.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається, зокрема при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Так, згідно наявної в матеріалах справи облікової картки платника податків ПП «ТАС.76», розрахунку позивача податкового боргу відповідача станом на 21.08.2015 року, обліковується податкова заборгованість з податку на додану вартість у загальному розмірі 126 934 грн. 29 коп., з яких: основний платіж за декларацією - 126 476 грн. 00 коп., штрафна санкція згідно податкового повідомленні-рішення - 340 грн. 00 коп. та пеня - 118 грн. 29 коп. (аркуші справи 8-10).

При несплаті зобов'язання у встановлений строк виникає податковий борг, який відповідно до 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України - це, сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового Кодексу України, передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.31-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 розділу 1 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справ, з метою погашення податкового боргу, позивачем відповідно п. п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 Податкового Кодексу України на адресу відповідача, було надіслано податкову вимогу форми «Ю» № 188-15 від 19.11.2013 року на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 18.11.2013 року - 13 553 грн. 00 коп. (аркуш справи 11).

Докази щодо оскарження або оплати відповідачем податкової заборгованості у розмірі 126 934 грн. 29 коп. повністю або частково станом на момент розгляду справи суду не надані.

Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом не було встановлено жодної обставини або факту, які б спростовували заборгованості відповідача щодо сплати податку та звільняли б його від їхньої сплати, як це передбачено ст. 67 Конституції України чи свідчили про те, що вказана ним сума податкових зобов'язань є не узгодженою, оспорювалась в адміністративному чи судовому порядку, доказів на підтвердження факту погашення боргу перед бюджетом до суду відповідачем не надано, вимоги позивача не спростовано.

Відповідно до п. 20.1.18 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач - орган державної податкової служби є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

У відповідності до пункту 95.1 статті 95 Податкового Кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справу докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно довідки позивача, ПП «ТАС.76» має наступні відкриті у банківських установах рахунки: № 1800 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005; № 6433 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 5916 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 980 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 7683 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 9226 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 1586 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005 (аркуш справи 14).

Зважаючи на те, що обов'язок платника податку сплатити суми податку та збору в порядку та строки, визначені Податковим кодексом України відповідачем не виконаний, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДПІ у Суворовському районі м. Одеси про стягнення з рахунків відповідача заборгованості з податку на додану вартість є обґрунтованими та такими, що підтверджені письмовими доказами, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 128, 159-164, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Приватного підприємства «ТАС.76» (, адреса: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115) про стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих Приватне підприємство «ТАС.76» (), а саме: № 1800 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005; № 6433 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 5916 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 980 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 9226 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 1586 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005, суму заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 126 934 грн. 29 коп. на бюджетний рахунок № 0009, код 14010100, до УДКСУ в Одеській області, банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Приватне підприємство «ТАС.76» (, адреса: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115), а саме: № 1800 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005; № 6433 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 5916 в Печерській Ф.ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, МФО 300711; № 980 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 9226 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; № 1586 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005, суму заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 126 934 (сто двадцять шість тисяч дев'ятсот тридцять чотири) грн. 29 (двадцять дев'ять) коп. на бюджетний рахунок № 0009, код 14010100, до УДКСУ в Одеській області, банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Балан