Справа № 816/4156/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4156/15

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Іваненко С. А., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2015 року позивач Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - Миргородська ОДПІ, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2, відповідач) про стягнення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 1677,29 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем значиться відповідний податковий борг, що виник внаслідок несплати єдиного податку, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином; в прохальній частині позову просив розглядати справу за відсутності його представника /а.с. 4/.

Відповідач заперечення на позов не надав, в судове засідання не з'явився. Ухвали та повістки суду, направленні відповідачу на адресу: АДРЕСА_1, повернулись до суду з відміткою поштового відділення про невручення листа адресатові "за даною адресою не проживає" /а.с. 29-33/.

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Як визначено абзацом 2 частини третьої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, cудове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Зважаючи, що доставка ухвали та повістки суду на адресу відповідача, підтверджується підписом листоноші та виходячи з викладеного, суд виконав свій обов'язок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як визначено частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

При цьому, відповідно до положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, а також, беручи до уваги відсутність потреби у допиті свідка чи експерта, суд, в судовому засіданні 22 вересня 2015 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець 04 серпня 2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 /а.с. 5/.

Відповідач перебуває на обліку в Миргородській ОДПІ, як платник податків з 05 серпня 2008 року за № 3256 /а.с. 12/.

Згідно із пунктом 295.1 та пунктом 295.2 статті 295 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (надалі - ПК України) платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Так, в заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 25 січня 2012 року зазначено, що відповідачем обрана перша група спрощеної системи зі ставкою єдиного податку у розмірі 10 % від мінімальної заробітної плати /а.с. 15/, яка на 01 січня 2014 року становила 1218,00 грн. (стаття 8 Закону України "Про Державний бюджет України" від 16 січня 2014 року № 719). Як наслідок ставка єдиного податку платника першої групи у 2014 - 121,8 грн.

Відповідачем суми податкового зобов'язання за платежем єдиний податок не сплачені.

Судом встановлено, що працівниками контролюючого органу була проведена камеральна перевірка своєчасності сплати ФОП ОСОБА_2 авансового внеску по єдиному податку з фізичних осіб, результати якої оформлено актом перевірки № 0000050/16-30/НОМЕР_1 від 10 липня 2014 року.

На підставі вищевказаного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 10 липня 2014 року № /а. с. 16/, якими відповідача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 50 % у сумі 591,25 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача, однак повернуто на адресу контролюючого органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 17/.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу).

Станом на дату звернення до суду відсутня інформація про оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому чи адміністративному порядку, а отже визначена сума грошових зобов'язань, з огляду на несплату, набула статусу податкового боргу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог вказаної правової норми, Миргородською ОДПІ сформовано податкову вимогу від 20 червня 2014 року № 17828-16 на суму 355,24 грн. /а.с. 20/, яка направлена на адресу відповідача, однак повернуто до контролюючого органу з відміткою пошти "за зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв'язку з несплатою відповідачем податкового боргу та його збільшенням, нові податкові вимоги на адресу платника податків не надсилались.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу ФОП ОСОБА_2 становить 1677,29 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків та розрахунком суми заборгованості /а. с. 7, 35-36/.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно довідки позивача № 83/8/16-30-25-10 від 10 серпня 2015 ФОП ОСОБА_2 має відкриті розрахункові рахунки в установах банків /а.с. 11/.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи наявність у відповідача обов'язку зі сплати податкових зобов'язань, а у позивача - прав на контроль за сплатою податкових зобов'язань і штрафних (фінансових) санкцій та на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову - про стягнення не сплаченої на дату судового розгляду справи суми боргу в розмірі 1677,29 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) суму податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 1677 (одна тисяча шістсот сімдесят сім) гривень 29 (двадцять дев'ять) копійок на р/р 0516. код бюджетної класифікації: 18050400, одержувач: місцевий бюджет Шишацька селищна рада код 21048749, код отримувача 37748700, банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2015 року.

Суддя С.А. Іваненко