Справа № 815/4443/15
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4443/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського кооперативу «Чапаєва» до Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про визнання протиправною постанови від 22.07.2015 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

Сільськогосподарський кооператив «Чапаєва» звернувся з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, в якому просив суд визнати протиправною постанову про накладення арешту на кошти від 22.07.2015 року та зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області винести постанову про скасування постанови від 22.07.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

22 липня 2015 року головним держаним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Діордієвою Н.В. винесена постанова про арешт коштів Сільськогосподарського кооперативу «Чапаєва».

Позивач не погоджується з винесеною постановою про арешт коштів від 22.07.2015 року, вважає її протиправною, оскільки він не має змоги нормально вести свою господарську діяльність, та просить суд зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області винести постанову про скасування постанови про арешт коштів від 22.07.2015 року.

Позивач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно. 31.08.2015 року надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за його відсутністю (а.с.22).

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно. 01.09.2015 року надійшло клопотання від представника відповідача про розгляд справи за його відсутністю (а.с.25).

Суд, з урахуванням ч.6 ст.128 КАС України, вирішив розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2015 року за вх. № 4968/04-40 до Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області надійшла заява від Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області від 01.07.2015 року про прийняття до примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду № 815/2149/15 від 15.06.2015 року.

08.07.2015 року головний держаний виконавець Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Діордієва Н.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 815/2149/15 виданого Одеським окружним адміністративним судом 15.06.2015 року про стягнення з Сільськогосподарського кооперативу «Чапаєва» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року в сумі 6616,68 грн. (а.с.28-29, 31).

Відповідно до зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2015 року Сільськогосподарському кооперативу «Чапаєва» було надано строк для добровільного виконання до 15.07.2015 року.

Суд встановив, що вимоги державного виконавця про добровільне виконання рішення Сільськогосподарський кооператив «Чапаєва» не виконав.

В зв'язку з цим 22.07.2015 року головний держаний виконавець Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Діордієва Н.В. винесла постанову про арешт коштів Сільськогосподарського кооперативу «Чапаєва» (а.с.30).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Діордієвої Н.В. про арешт коштів Сільськогосподарського кооперативу «Чапаєва» від 22.07.2015 року прийнята обґрунтовано, на підставі Конституції та Законів України, в зв'язку з чим заявлені позовні вимоги про визнання її протиправною та зобов'язання прийняти постанову про скасування постанови про арешт коштів від 22.07.2015 року не належать до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно з ч.1 ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що відповідно до виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду № 815/2149/15 від 15.06.2015 року судове рішення набрало законної сили 08.06.2015 року, що є підставою для його виконання.

Однак суд встановив, що зазначене рішення суду позивач не виконав добровільно.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Суд наголошує, що згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

При цьому згідно з п.6 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Таким чином, суд встановив, що відповідно до зазначених норм законів державний виконавець з метою своєчасного і в повному обсязі примусового виконання рішення має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника.

Відповідно до ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно з ч.3 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача, що оскільки є графік погашення заборгованості на виплату і доставку пільгових пенсій перед Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, то недоцільно відкривати виконавче провадження.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області від 27.08.2015 року № 12991/11, що надійшов 27.08.2015 року за вх. № 4814/04-39 до Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, графік погашення заборгованості Сільськогосподарського кооперативу «Чапаєва» не підписаний і не наданий до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, жодної суми щодо погашення заборгованості не надходило, борг станом на 27.08.2015 року Сільськогосподарського кооперативу «Чапаєва» не сплачений (а.с.26).

Також, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 чт.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко