Справа № 2а-2615/11/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2011-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2011 р. Справа № 2a-2615/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Андрейчук Л.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в Богородчанському районі

до відповідача: ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 2170,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2011 року Державна податкова інспекція в Богородчанському районі (далі - позивач) звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2170,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у відповідності до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, є платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки згідно бази даних ДАІ має у приватній власності зареєстрований в Україні згідно чинного законодавства транспортний засіб КАМАЗ 4310 1985 р/в, державний номерний знак НОМЕР_1. Та станом на 12.07.2011 року за відповідачем числиться заборгованість щодо сплати податку з власників транспортних засобів за 2010 рік на загальну суму 2170,00 грн

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, та зазначив, що даний транспортний засіб він продав, та на даний момент він знаходиться в користуванні в іншої особи на підтвердження чого подав суду копію довіреності. Також зазначив, що даний податок повинен сплачувати новий власник транспортного засобу.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.3 ч.1 ст.9 Закону України Про систему оподаткування (чинного на час виникнення спірних правовідносин) платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законом терміни.

Податкове зобовязання це зобовязання платників податків сплатити до бюджетів та держаних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені Законами України Про порядок погашень зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" або іншими законами України (ст. 1 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами).

Відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року платниками податків та зборів (обовязкових платежів) є юридичні та фізичні особи, на яких згідно із законодавством України покладено обовязок сплачувати податки та збори.

Згідно ст.1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» чинного на момент винекнення заборгованості, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи, організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які згідно ст.2 даного закону є обєктами оподаткування.

Відповідно до п.22 Постанови Кабінету міністрів України від 09.07.2008 року № 606 «Про затвердження Порядку проведення державного технічного огляду колісних транспортних засобів» - технічному огляду підлягають автомобілі. Періодичність огляду визначено один раз на рік засоби, призначені для перевезення вантажів з максимально дозволеною масою 3,5 тонни. П.23 вказаної постанови встановлено, що технічний огляд засобів проводиться Державтоінспекцією в такий строк з 15 січня по 15 грудня для тих засобів, технічний огляд яких проводиться один раз на два роки, або один раз на рік.

Згідно ч.5 ст.6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками визначиними у статті 3 цього закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 20.02.2008 року зареєстрований Богородчанською районною державною адміністрацією як фізична особа-підприємець відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію та взятий на облік Державною податковою інспекцією в Богородчанському районі в Івано-Франківській області як платник податків і зборів.

На підставі Акту про результати позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 за період з 20.02.2008 року по 12.04.2011 року за № 177/17/НОМЕР_2 від 12.04.2011 року винесено податкове повідомлення-рішення від 23.04.2011 року за № НОМЕР_3, яким відповідачу визначено податкове зобов'язання по податку з власників транспортних засобів в розмірі 2170,00 грн.

Пунктом 14.1.175 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума заборгованості є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом.

Вказана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копіяєю податкового повідомлення-рішення, копією розрахунку суми податку та іншими матеріалами справи.

Загальна сума податкового боргу становить 2170,00 грн. Доказів сплати заборгованості на час розгляду справи суду не представлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний погасити нараховану суму податкового зобовязання. Наявність такого обовязку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обовязок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Посилання відповідача на ту обставину, що вказаний транспортний засіб ним продано іншій особі, оскільки в матеріалах справи міститься копія довіреності від 05.04.2008 року, згідно якої ОСОБА_2, уповноважує ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 експлуатувати, з правом використання за межами України, а також розпоряджатись транспортним засобом КАМАЗ 4310, №АТ2471АІ.

Суд зазначає, що вищезазначений документ не є договором купівлі-продажу в розумінні цивільного законодавства України та не тягне за собою зміну власника транспортного засобу.

Підсумовуючи все вищенаведене суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків в обслуговуючих банках та за рахунок готівки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід бюджету кошти на погашення заборгованості щодо сплати податку з власників транспортних засобів в розмірі 2170 (дві тисячі сто сімдесят) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: (підпис) ОСОБА_6

Постанова складена в повному обсязі 02.09.2011 року.