Справа № 826/15157/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 вересня 2015 року 15:25 №826/15157/15

Окружний адміністративний суд міста Києва складі судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра»
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Каліакра» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві, у якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.07.2015 №, від 03.07.2015 №, від 03.07.2015 №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві на підставі хибних висновків акта перевірки від 08.06.2015 №515/26-54-22-4/38833330, необґрунтовано прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.07.2015 №, від 03.07.2015 №, від 03.07.2015 №. За посиланням позивача, він є добросовісним платником податків, вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на обґрунтованість висновків акта перевірки від 08.06.2015 №515/26-54-22-4/38833330 та, відповідно, податкових повідомлень-рішень від 03.07.2015 №, від 03.07.2015 №, від 03.07.2015 №. Посилався на порушення позивачем вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, на порушення в оформленні актів виконаних робіт, на відсутність документів, які б свідчили про фактичне повернення товарів, коштів та оприбуткування повернутих товарів на складі. Вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце проведення судового засідання.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Посадовими особами відповідача на підставі наказу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві 08.05.2015 №948, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статтею 82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.01.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.01.2015.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Каліакра»:

пункту 138.2, підпункту 138.10.2 пункту 138.10 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 6 300,00 грн.;

підпункту 192.1.1 пункту 192.1, пункту 192.3 статті 192 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість за липень 2014 року на суму 55 249,00 грн.;

пунктів 2.6, 3.3, 3.4 Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №40/10320, а саме надходження 08.07.2014 готівкових коштів до каси в сумі 170 000,00 грн. без здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткового касового ордеру та здійснення видачі зазначеної суми з каси без складання видаткового касового ордеру або видаткової відомості.

За наслідками перевірки Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві складено акт від 08.06.2015 №515/26-54-22-4/38833330 та прийнято податкові повідомлення-рішення від:

від 03.07.2015 №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 850 000,00 грн.;

від 03.07.2015 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 7 875,00 грн. у тому числі: 6 300,00 грн. - основний платіж, 1 575,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

від 03.07.2015 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 69 061,00 грн. у тому числі: 55 249,00 грн. - основний платіж, 13 812,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями товариство з обмеженою відповідальністю «Каліакра» оскаржило їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню в частині, з наступних підстав.

Як вбачається з акта перевірки Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 08.06.2015 №515/26-54-22-4/38833330 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на:

- порушення позивачем пунктів 2.6, 3.3, 3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №40/10320 (далі - Положення №637), а саме надходження 08.07.2014 готівкових коштів до каси в сумі 170 000,00 грн. без здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткового касового ордеру та здійснення видачі зазначеної суми з каси без складання видаткового касового ордеру або видаткової відомості;

- відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами: товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро комерційної безпеки», товариством з обмеженою відповідальністю «Титан ЛТД», товариством з обмеженою відповідальністю «Планета 2013».

З матеріалів справи вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Каліакра» (підприємство) та ОСОБА_1 (засновник) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги від 01.07.2014 №2ФД, відповідно до якого засновник надає підприємству поворотну фінансову допомогу, а підприємство зобов'язується повернути надані гроші в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно доводів позивача, під час здійснення касової операції, яка оформлена квитанцією від 08.07.2014 №04, працівником банку допущено помилку, а саме: замість платника ОСОБА_1 вказано: «платником товариство з обмеженою відповідальністю «Каліакра» через ОСОБА_1».

З метою виправлення вказаної описки, позивач звернувся до начальника акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» з листом від 09.07.2014 №09/07-01 з проханням надати підтвердження касової операції, проведеної 08.07.2014, згідно якої платником коштів є ОСОБА_1, а не товариство з обмеженою відповідальністю «Каліакра» (а.с. 84 Т.I).

Проте, згідно тверджень позивача, банк в силу вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, не має можливості виправити помилку в квитанції від 08.07.2014 №04.

Окрім того, позивач про вище вказану ситуацію повідомив начальника головного управління Державної фіскальної служби у місті Києва листом від 28.05.2015 №28/05-01.

Вказане було підтверджено свідченнями свідка - директора товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» ОСОБА_1 в судовому засіданні 01.09.2015.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 постанови Правління Національного Банку України від 06.06.2013 №210, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2013 №1109/23641 (далі - Постанова №210), Правлінням Національного банку України установлено граничну суму розрахунків готівкою: фізичної особи з підприємством (підприємцем) протягом одного дня за товари (роботи, послуги) у розмірі 150 000 (ста п'ятдесяти тисяч) гривень.

Суд звертає увагу, що оскільки поворотна фінансова допомога не є розрахунком за товари, роботи, послуги - на її надання не поширюються норми пункту 1 Постанови №210.

Водночас, Національний банк України у листі від 24.01.2014 № 11-116/3159 роз'яснив, що обмеження пункту 1 Постанови №210 стосуються розрахунків за правочинами, предметом котрих є будь-які матеріальні та нематеріальні блага, які можуть бути оцінені в грошовій формі, у тому числі розрахунків за договорами, пов'язаними з корпоративними правами, наданням чи поверненням позики, виплатою неустойки. Таке твердження Національного банку України збільшує коло операцій, на які поширюється готівкове обмеження.

Пунктом 2.3 Положення №637 визначено, що підприємства (підприємці) мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою та/або з фізичними особами протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідною постановою Правління Національного банку України. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку для подальшого їх перерахування на поточні рахунки. Кількість підприємств (підприємців) та фізичних осіб, з якими здійснюються розрахунки, протягом дня не обмежується.

Враховуючи, що кошти передавались засновником, як фізичною особою у розмірі 170 000,00 грн., що перевищує готівкове обмеження визначене Постановою №210 , то кошти були перераховані на банківський рахунок підприємства у безготівковій формі.

Пунктом 2.5 Положення №637 визначено, що якщо підприємства (підприємці) та фізичні особи здійснюють готівкові розрахунки без відкриття поточного рахунку шляхом унесення до банків готівки для подальшого її перерахування на рахунки інших підприємств (підприємців) або фізичних осіб, то такі розрахунки для платників коштів є готівковими, а для отримувачів коштів безготівковими.

Отже, враховуючи, що безвідсоткова поворотна фінансова допомога вносилась ОСОБА_1 не до каси товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра», а на банківський рахунок підприємства у відділені №6 акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на підставі договору про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу від 01.07.2014 №2ФД, то такий розрахунок по договору не повинен відображатись у касовій книзі, а тому податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 03.07.2015 № є необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у періоді, який перевірявся контролюючим органом, позивач мав фінансово-господарські відносини з товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро комерційної безпеки», товариством з обмеженою відповідальністю «Титан ЛТД», товариством з обмеженою відповідальністю «Планета 2013».

З матеріалів справи вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Каліакра» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро комерційної безпеки» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 08.01.2014 №131, відповідно до якого замовник замовляє у виконавця послуги та консультації у сфері забезпечення безпеки бізнесу, юридичного супроводження компанії, зобов'язується оплачувати їх, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати послуги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та іншими документами, складеними у відповідності до нього, а також прийняти оплату.

На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору від 08.01.2014 №131, картки рахунку за вересень 2012 року - грудень 2014 року; виписки з особового рахунку; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Дослідивши договір про надання послуг від 08.01.2014 №131, суд встановив, що ним передбачено наступне:

підпунктом 1.2 пункту 1 здійснення консультацій та надання послуг за завданнями-дорученнями;

підпунктом 1.4 пункту 1 надання в усній й письмовій формі консультації, складання проектів документів, договорів, представництво інтересів;

підпунктом 2.1 пункту 2 виконавець зобов'язаний за запитом замовника надавати копії документів, погоджувати представницькі дії;

підпунктом 4.3 пункту 4 оплата здійснюється згідно акту здачі-виконаних робіт;

підпунктом 4.4 пункту робота виконавця сплачується замовником відповідно до виставлених рахунків-фактур;

підпунктом 4.5 пункту 4 виконавець може на вимогу замовника підготувати звіт про виконання завдання.

Суд наголошу, що з вище зазначених документів позивачем надано суду лише акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

У поданих підприємством актах здачi-прийняття робіт (надання послуг) зазначено факт надання представницьких та консультаційних послуг у сфері безпеки та іншій сфері, її вартість та відсутність будь-яких взаємних претензій сторін з приводу надання цих послуг.

Таким чином, вказані акти мають знеособлений характер та не містять конкретної інформації про проведені виконавцем консультації, надані рекомендації, розроблені виконавцем договори та інші матеріали, проведені представницькі послуги, вивчення та розроблення тактики захисту інтересів замовника, а тому не можуть бути належним доказом факту здійснення відповідних господарських операцій.

Крім того, зміст розглядуваних послуг передбачає матеріалізацію їх результату, зокрема, у вигляді складених звітів, оформлених документів, розроблених матеріалів. Втім відповідні документи у матеріалах справи відсутні.

Наведені факти підтверджують висновок податкового органу про невідповідність сформованих позивачем витрат критеріям реальності господарської операції та її документальної підтверджувальності, які є основними умовами для формування даних податкового обліку.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у постанові від 17.12.2014 №К/800/21565/13 (№2а-13868/12/2070).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 03.07.2015 № є правомірним та не підлягає скасуванню.

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Каліакра» (продавець) та його контрагентами: товариством з обмеженою відповідальністю «Титан ЛТД», товариством з обмеженою відповідальністю «Планета 2013» (покупець) укладено типові договори поставок від 14.04.2014 №27 та від 17.07.2014 №34, відповідно до яких продавець передає у власність покупцю, а покупець отримує товар в кількості та за видами, що зазначається в товаросупровідних документах.

Так, згідно договору від 14.04.2014 №27 позивачем здійснювалась поставка товариству з обмеженою відповідальністю «Титан ЛТД» компоненту моторного палива альтернативного, а згідно договору від 17.07.2014 №34 позивачем здійснювалась поставка товариству з обмеженою відповідальністю «Планета 2013» світлих нафтопродуктів (бензини та/або дизельне паливо), паливо моторне альтернативне «Еліт-95 Супер», «Еліт-92 Супер».

На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договорів поставок від 14.04.2014 №27 та від 17.07.2014 №34; карток рахунку за вересень 2012 рік - грудень 2014 рік; видаткових накладних; товарно-транспортних накладних; податкових накладних; довіреностей на отримання цінностей; рахунків на оплату; виписок по особовому рахунку.

Крім того, позивач надав копії:

- договору придбання компоненту палива альтернативного у товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес А» від 17.12.2013 №1/17-12 та супровідних документів до договору; посвідчення №56 концерну «Укрспирт» державного підприємства «Червоненський завод продтоварів» Міністерства аграрної політики України про якість компоненту моторного палива альтернативного (КМПА) марки А (а.с. 140-154);

- договору придбання оксигента моторного палива альтернативного ОМП-А у товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Еко-енергія» від 28.03.2014 №04/14 та супровідних документів до договору; посвідчення №261 про якість оксигента моторного палива альтернативного (а.с. 155-161);

- договору давальницького виробництва від 01.10.2013 №003П про виробництво палива моторного альтернативного «Еліт-95 Супер», «Еліт-92 Супер» та іншого та супровідних документів до договору; сертифікатів відповідності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №UA1.094.0224607-13, №UA1.094.0224609-13 (а.с. 162-170);

- договору придбання нафтопродуктів у товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагруп» від 01.10.2013 №54 та іншого та супровідних документів до договору; сертифікату відповідності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № UA1.145.0223362-13 (а.с. 180-190);

- договору на зберігання нафтопродуктів у малому приватному підприємстві «Феон» від 01.10.2013 (місце зберігання: Київська область, місто Кагарлик, вулиця Железнодорожників, 6) (а.с. 191-192);

- договору перевезення вантажів автомобільним транспортом товариством з обмеженою відповідальністю «Синтез» від 01.10.2013 №24 (а.с. 171-175);

- договору перевезення вантажу товариством з обмеженою відповідальністю «Лео» від 18.07.2014 №ТП017 (а.с. 215-223);

- договір на зберігання нафтопродуктів у товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт парфум» від 10.02.2014 №5 (місце збереження: місто Київ, вулиця Коноплянська, 12) (а.с. 224- 231).

У свою чергу, Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві в акті перевірки від 08.06.2015 №515/26-54-22-4/38833330 посилається на те, що товариством з обмеженою відповідальністю «Каліакра» проведено коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень та липень 2014 року в сторону зменшення, у зв'язку з поверненням товару по договорам поставок від 14.04.2014 №27 та від 17.07.2014 №34, в результаті чого позивачем занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на суму 7 783,00 за травень 2014 року та на суму 50 224,00 грн. за липень 2014 року.

Суд звертає увагу, що Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві в акті перевірки від 08.06.2015 №515/26-54-22-4/38833330 не ставить під сумнів реальність господарських операцій з продажу нафтопродуктів за договорами поставок від 14.04.2014 №27 та від 17.07.2014 №34.

Проте, враховуючи, що суд керується принципом офіційного з'ясування всіх обставин у справі, то у відповідності до приписів статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зібрав з власної ініціативи докази та у відповідності до приписів статті 65 Кодексу адміністративного судочинства України допитав свідків.

Отже, проаналізувавши надані позивачем копії первинних документів, суд дійшов висновку, що вони є належним та допустимим доказом реальності та товарності господарських операцій за договорами від 14.04.2014 №27 та від 17.07.2014 №34.

Вказане також підтверджене свідченнями директора товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» ОСОБА_1 та менеджера товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» ОСОБА_2

Так, згідно свідчень директора товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» ОСОБА_1, нафтопродукти придбавались у ТОВ «Гермес А» та ТОВ «Компанія «Еко-енергія» для подальшої реалізації; перевезення товару здійснювалось перевізниками ТОВ «Синтез» та ТОВ «Лео» на підставі заявок здійснених менеджером позивача; залишки непроданого товару зберігались у цестернах, які орендувались у малого приватного підприємства «Феон» та товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт парфум».

Згідно свідчень менеджера товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» ОСОБА_2, останній замовляв автомобілі для перевезення нафтопродуктів та перевіряв кількість і якість залитого палива.

Доводи відповідача щодо не підтвердження коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень та липень 2014 року, суд відхиляє, оскільки позивачем не здійснювались коригування сум податку на додану вартість, а причиною коригування була зміна одиниці виміру, що підтверджується податковими накладними від 18.07.2014 №22 та від 30.04.2014 №29, які були відкориговані розрахунками від 18.07.2014 №23 та від 30.04.2014 №29, та згідно яких була змінена одиниця виміру з «кг» на «л».

Отже, коригування даних податкових накладних від 18.07.2014 №22 та від 30.04.2014 №29 відбулося не у зв'язку з поверненням товару, а у зв'язку з опискою в податкових накладних у визначенні одиниці виміру товару.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення від 03.07.2015 № є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 03.07.2015 № та від 03.07.2015 №.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Судові витрати в сумі 324 (триста двадцять чотири) грн. 80 коп. присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» з Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» ( ) решту суми судового збору у розмірі 1 461 (одну тисячу чотириста шістдесят одну) грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок №4007 до ГУ ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський