Справа № 813/4885/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

15 вересня 2015 року справа № 813/4885/15

Львівський окружний адміністративний суд, у складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Яворівської районної державної адміністрації, третіх осіб-Служби у справах дітей, ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування розпорядження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Яворівської районної державної адміністрації, третіх осіб-Служби у справах дітей, ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування розпорядження голови Яворівської районної адміністрації №152/0-15 від 10.04.2015 р. "Про встановлення порядку побачень з малолітньою дитиною".

З ініціативи суду в судовому засіданні ставилось питання про закриття провадження у справі у звязку з не підсудністю даної справи цьому суду.

Позивач та відповідач явки представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Третя особа та її представник підтримали клопотання про закриття провадження у справі.

Заслухавши думку третьої особи та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

За приписами частини першої статті 55, частини третьої статті 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

З метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в Україні в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди.

Юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відповідно до пункту 1 частини 2 поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Законодавство не містить визначення терміна публічно-правовий спір.

Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 20.05.2013 року № 8 Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів розяснив, що для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для зясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватно-правовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії.

Зокрема, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед субєктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить взнати протиправним і скасувати розпорядження голови Яворівської районної адміністрації №152/0-15 від 10.04.2015 р. "Про встановлення порядку побачень з малолітньою дитиною".

Аналіз вказаних документів свідчить про те, що всі вони стосуються питань, які регулюють відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо виховання останнім як батьком їхньої малолітньої доньки ОСОБА_4.

Особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матірю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання регулюються Сімейним кодексом України (стаття 2 Сімейного кодексу України).

У відповідності до статті 17 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обовязків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Згідно Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є консультативно-дорадчим органом, що утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради.

Статтею 19 Сімейного кодексу України визначено способи участі органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів як самостійно, так і в суді.

Нормами вказаної статті передбачено, що особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Участь органу опіки та піклування є обовязковою при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним.

Відповідно до частин пятої та шостої статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Таким чином, оцінка висновку органу опіки та піклування повинна надаватися судом при вирішенні конкретного спору.

Зокрема, оцінка висновку органу опіки та піклування про доцільність чи недоцільність позбавлення особи батьківських прав на предмет його відповідності інтересам дитини повинна надаватися судом, який вирішує спір про позбавлення особи батьківських прав, в сукупності з іншими доказами та обставинами конкретної справи.

Це стосується і оцінки рішення комісії з питань захисту прав дитини та розпорядження голови РДА про визначення способу участі батька (матері) у вихованні дитини (дітей).

Оскільки оспорювані позивачем рішення регулюють сімейні правовідносини, то, не зважаючи на те, що відповідачем у справі є Яворівська РДА, даний спір є приватно-правовим, а не публічно-правовим, відтак його розгляд повинен здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, відповідно до пункту 1 частини першої якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, даний спір повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч1 ст. 157, ст.ст.160,165 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Яворівської районної державної адміністрації, третіх осіб-Служби у справах дітей, ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування розпорядження - закрити.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст ухвали виготовлено 17.09.2015 року.