Справа № 810/2431/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року 810/2431/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - суддя Виноградова О.І.,

при секретарі судового засідання Мкртчян Н.Ц.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третя особа - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав -Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області, третя особа - начальник Управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав -Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області ОСОБА_2

про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

10 червня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав -Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - начальник Управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав -Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області ОСОБА_2 (далі - третя особа) про визнання незаконним та скасування наказу від 20 травня 2015 р. № 1-С, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди у сумі 20 000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає наказ відповідача від 20 травня 2015 р. № 1-С (далі - наказ № 199) таким, що винесений з порушенням чинного законодавства. Стверджує, що відповідач не мав правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Стверджує, що жодного порушення трудової дисципліни та неналежного виконання посадових обовязків ним вчинено не було.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що спірний наказ було видано відповідачем (підписано третьою особою) у зв'язку з порушення позивачем трудової дисципліни, а саме, вчинення ним 14 - 15 травня 2015 р. прогулів без поважних причин, а до цього - неналежного виконання службових обов'язків. Вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 61-65).

Третя особа в судовому засіданні проти позову заперечувала, вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки спірний наказ було видано за наявності двох актів про вчинення позивачем прогулу без поважних причин, акту комісії медичних працівників від 15 транвя 2015 р., оригіналу незакритого лікарняного листка серія АГЩ № 263213, пояснюючої записки позивача від 18 травня 2015 р., доповідних записок працівників відповідача від 19 травня 2015 р.

Суд, у судовому засіданні заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

20 травня 2015 р. відповідачем було видано наказ № 1-С про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності позивача за порушення трудової дисципліни (прогул 14-15 травня 2015 р. без поважних причин) та неналежне виконання службових обовязків.

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржуваний наказ відповідача протиправним, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом законів про працю від 10 грудня 1971 р. N 322-VIII(далі - КЗпП України), Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 р. N 3723-XII (далі Закон України № 3723-XII).

Згідно з вимогами ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до вимог ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

Як убачається з вимог ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

- догана;

- звільнення.

Згідно з вимогами ст. 147 1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як убачається з вимог ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з вимогами ст. 14 Закон України № 3723-XII дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Визначення прогулу дано в постанові пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", зокрема, зазначено, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Позивач з липня 2012 р. обіймав посаду головного спеціаліста відділу з призначення пенсій відповідача.

14 травня 2015 р. позивач звернувся до комунального закладу Переяслав-Хмельницької районної ради «Переяслав-Хмельницький центр первинної допомоги» (далі - ПХЦПД), де дільничим лікарем було відкрито листок непрацездатності ОСОБА_4 АГЩ № 263213 (а.с. 10).

Зміст даного листка свідчить, що позивачу було встановлено амбулаторний режим лікування, на якому він мав перебувати 14-15 травня 2015 р. (четверг - п'ятниця) (а.с. 10).

Згідно з вимогами п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 р. N 455 (далі - Інструкція), видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обгрунтуванням тимчасової непрацездатності.

Водночас, відповідно до вимог п. 1.8 цієї Інструкції листок непрацездатності (довідка) видається і закривається в одному лікувально-профілактичному закладі, крім випадків доліковування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортних закладів. За наявності показань для подальшого лікування іншим лікувально-профілактичним закладом видається новий листок непрацездатності (довідка) як продовження попереднього.

Проте, 15 травня 2015 р. позивач на прийом до лікаря ПХЦПД не зявився, у звязку з чим листок непрацездатності не був лікарем продовжений чи закритий. Дана обставина підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ПХЦПД від 2 вересня 2015 р. № 589 (а.с. 110).

18 травня 2015 р. (понеділок) позивач приступив до роботита.

У цей же день відповідач витребував у позивача письмове пояснення щодо причн відсутності на роботі протягом двох днів.

На вимогу адміністрації, позивач подав пояснюючу записку від 18 травня 2015 р., в якій просив не оплачувати йому за вказаним листком непрацездатності 14 та 15 травня 2015 р., та повідомив, що не закрив і не буде закривати лікарняний лист за своїм внутрішнім переконанням, а також подав відповідачу незакритий лікарняний лист серія АГЩ № 263213 (а.с. 9).

Наведене свідчить, що позивач письмово відмовився закрити названий лікарняний лист.

20 травня 2015 р. третьою особою було підписано наказ № 1-С "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1В.", згідно з яким за порушення трудової дисципліни (прогулу 14 - 15 травня 2015 р. без поважних причин) та неналежне виконання службових обов'язків позивачу було оголошено догану (а.с. 13).

Підстави для його видання зазначені в тексті наказу, а саме:

- акт від 14 травня 2015 р. № 1 "Про відсутність на роботі головного спеціаліста відділу з призначення пенсій ОСОБА_1В.", підписаному працівниками відповідача: начальником ОСОБА_2, заступником начальника ОСОБА_5, заступником головного бухгалтера ОСОБА_6, начальником відділу з призначення пенсій ОСОБА_4 та начальником відділу по роботі з персоналом ОСОБА_7 (а.с. 66);

- акт від 15 травня 2015 р. № 2 "Про відсутність на роботі головного спеціаліста відділу з призначення пенсій ОСОБА_1В.", підписаному працівниками відповідача: начальником ОСОБА_2, заступником начальника ОСОБА_5, заступником головного бухгалтера ОСОБА_6, начальником відділу з призначення пенсій ОСОБА_4 та начальником відділу по роботі з персоналом ОСОБА_7 (а.с. 67);

- копія акту від 15 травня 2015 р. "Про відвідування хворого ОСОБА_1 в с. Циблі", складеного медичними працівниками ПХЦПД: головою ЛКК, зав. терепевтичним відділенням та дільничим лікарем ПХЦРЛ (а.с. 70). Згідно з цим актом 15 травня 2015 р. о 14 год 30 хв. до кабінету голови ЛКК з'явився батько позивача - ОСОБА_8, який повідомив, що сину вдома погано і він є нетранспортабельним. О 16 год 40 хв. лікарська бригада у складі перелічених вище медичних працівників прибула за місцем проживання позивача у с. Циблі, проте батько позивача у супроводі собаки - бульдога не пустив їх до будинку (а.с. 70).

- доповідні записки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19 травня 2015 р. про неналежне виконання позивачем покладених на нього службових обовязків (а.с. 74-76);

При вирішенні справи судом враховано пояснення позивача в судовому засіданні про те, що він:

- не повідомив відповідача про своє перебування на лікарняному;

- після відкриття листка непрацездатності поїхав до с. Гладківщина, Золотоніського р-ну, Черкаської області, що за 50 км. від Переяслав Хмельницька, де і перебував протягом 14 15 травня 2015 р.;

- письмово відмовився закривати лікарняний лист.

Наведене свідчить, що у позивача відсутні документи на підтвердження поважності причин відсутності на роботі 14-15 травня 2015 р., а отже, у цей період ним було здійснено прогул без поважних причин.

Крім того, судом враховано, що позивачем не оспорювались обставини, викладені в доповідній записці начальника відділу ОСОБА_4 від 19 травня 2015 р., де зазначено, що позивачем був неправильно розрахований розмір пенсії ОСОБА_9, який у подальшому було змінено за рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду, а також, що позивачем не було надано відповідь на звернення ОСОБА_10

До того ж судом враховано, що оспорюваний наказ було видано з дотриманням вимог ст. 147-149 КЗпП України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що наказ від 20 травня 2015 р. № 1-С про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем було винесено правомірно, а тому позовні вимоги в частині визнання його протиправним та скасування є небгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, позовні вимоги, зазначені позивачем в п. 2 та 3 прохальної частини позовної заяви, є похідними від позовних вимог, зазначених в п. 1, а отже, також є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, судом не можуть бути взяті до уваги подані позивачем докази, оскільки вони жодним чином не спростовують доводів відповідача, зокрема, харектиристику на позивача, оскільки вона не може бути підставою для скасування оспорюваного наказу, та пояснюючу записку позивача від 20 травня 2015 р., оскільки її було подано позивачем вже після видачі оспорюваного наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів понесених ним зазначених судових витрат, в даній адміністративній справі такі витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 14 вересня 2015 р.