Справа № 826/11999/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 вересня 2015 року № 826/11999/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області
до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
про зупинення видаткових операцій,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Бахмацька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зупинення видаткових операцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 10.06.2015 ПАТ "Укрнафта" має податковий борг перед бюджетом у сумі 216 954 349,42 грн., в т.ч. по платі за користування надрами для видобування нафти у сумі 196 542 094,68 грн., по платі за користування надрами для видобування природного газу у сумі 20 114 039,55 грн., по платі за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 298 215,19 грн. У зв'язку з чим, Бахмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області були вжиті заходи з примусового стягнення заборгованості до бюджету виключно в межах та в порядку, передбаченому Податковим кодексом України, а тому позивач просить суд зупинити видаткові операції ПАТ "Укрнафта" на рахунках у банках за переліком.

У судове засідання 07.09.2015 представник позивача не прибув, подавши клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, 03.09.2015 через канцелярію суду надала суду письмові заперечення, у яких просила відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю, посилаючись на відсутність у позивача (його посадових та службових осіб) повноважень податкового керуючого, так як постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2014 по справі № 826/14102/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2015, встановлено виключну компетенцію Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо призначення податкового керуючого/податкових керуючих підприємству. Крім того, представник відповідача у наданих запереченнях зазначила, що станом на дату розгляду справи діє ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2015 по справі № 826/4288/15, якою, зокрема і позивачу, заборонено вчиняти дії, пов'язані з виконанням функцій податкового керуючого.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до даних обліку Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області станом на 10.06.2015 податковий борг ПАТ "Укрнафта" () перед бюджетом становить 216 954 349,42 грн., який виник в результаті несплати самостійно задекларованих сум по платежам: за користування надрами для видобування нафти у сумі 196 542 094,68 грн. (пеня 6 420 891,41 грн.), за користування надрами для видобування природного газу у сумі 20 114 039,55 грн. (пеня 1 577 709,63 грн.), за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 298 215,19 грн. (пеня 4 226,58 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2014 податковим органом прийнято податкову вимогу № 32850-25, якою визначено, що загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 31.08.2014 становить 34 853 500,96 грн.

21.05.2015 позивачем прийнято рішення № 1 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків, а 25.05.2015 Головним управлінням ДФС у Чернігівській області з метою належної організації роботи по стягненню готівки, яка належить ПАТ «Укрнафта», у рахунок погашення його податкового боргу, було винесено розпорядження № 53-р про направлення співробітників.

Наказом № 167 від 25.05.2015 призначено податковим керуючим по Публічному акціонерному товариству «Укрнафта» головного державного ревізора - інспектора відділу погашення заборгованостей ДПІ у м.Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області Березовського Д.В.

04.06.2015 податковим керуючим Березовським Д.В. складено про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим, зокрема, нежопущення до каси АЗС 25/004 ПАТ "Укрнафта", що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Гагаріна, 14-А.

Вищевказані обставини зумовили звернення контролюючого органу до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнаються податковим боргом платника податків.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як передбачає пункт 91.1 статті 91 Податкового кодексу України, керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Згідно із пунктом 91.2 статті 91 Податкового кодексу України, порядок призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до норм пунктів 1.4, 2.1, 2.2 Порядку призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 578, податковий керуючий - посадова (службова) особа органу доходів і зборів за місцем обліку платника податків, на яку покладається виконання функцій, спрямованих на погашення податкового боргу платника податків.

Податковий керуючий призначається наказом керівника (виконуючого обов'язки керівника) органу доходів і зборів за місцем обліку платника податків.

Посадова (службова) особа органу доходів і зборів наділяється повноваженнями податкового керуючого з дати видання наказу керівника (виконуючого обов'язки керівника) органу доходів і зборів про призначення цієї особи податковим керуючим

Відповідно до пунктом 32 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України вбачачється, що тимчасово, до 1 липня 2015 року, встановлено, що у випадках, коли податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у встановлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках, здійснюється за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду за умови, якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та відсутні зобов'язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов'язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу» від 14 травня 2015 р. N 273, установлено, що до 1 липня 2015 р. стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу у випадках, передбачених пунктом 32 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється відповідно до Порядку стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. N 1244 "Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України" (Офіційний вісник України, 2011 р., N 1, ст. 29; 2012 р., N 77, ст. 3126), з урахуванням установлених зазначеним пунктом вимог та таких особливостей: рішення контролюючого органу про стягнення готівки, яка належить платникові податків, приймається за формою згідно з додатком 1; за результатами вилучення готівки складається акт за формою згідно з додатком 2.

Пункт 91.3 статті 91 Податкового кодексу України встановлює, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Таким чином, податковий керуючий набуває права та обов'язки, визначені Податковим кодексом України, у тому числі щодо стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, саме після його призначення.

Як встановлено судом, наказом Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 25.05.2015 № 167 податковим керуючим ПАТ "Укрнафта" призначено Березовського Д.В.

В той же час, ПАТ "Укрнафта" перебуває на обліку як платник податків у Міжрегіональному головному управлінні Міндоходів - Центральному офісі з обслуговування великих платників.

Зареєстроване місцезнаходження суб'єкта господарювання - юридичної особи ПАТ "Укрнафта" є: 04053 Шевченківський район, місто Київ, провулок Несторівський, 3-5.

З відомостей ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб вбачається, що позивач взятий на облік як платник податків в 1997 році за реєстраційним номером 182 у Міжрегіональному головному управлінні Міндоходів - Центральному офісі з обслуговування великих платників, тобто фактично зареєстрований за своїм місцезнаходженням - основним обліком.

Так, з вищезазначених норм вбачається, що податковий керуючий призначається виключно за місцем реєстрації платника податків, тобто податковий керуючий має бути призначений керівником Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Більше того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2014 по справі № 826/14102/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2015, за позовом ПАТ "Укрнафта" до Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу встановлено, що оскільки платником плати за користування надрами є ПАТ "Укрнафта", що отримало спеціальні дозволи на користування надрами, призначати такому платнику податків податкового керуючого має контролюючий орган за місцем реєстрації такої юридичної особи, що свідчить про те, що право щодо призначення податкового керуючого/податкових керуючих відповідачу у зв'язку з виникненням податкового боргу саме з плати за користування надрами належить до повноважень виключно Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Крім того, в ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2015 по справі № 826/4288/15 про забезпечення адміністартвиного позову, заборонено територіальним органам Міністерства доходів і зборів та/або територіальним органам Державної фіскальної служби, іх посадовим та службовим особам, крім Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників, приймати рішення про призначення податкових керуючих, вчиняти дії, спрямовані на виконання уже прийнятих рішень про призначення податкових керуючих, а також вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Зважаючи, що підставою для зупинення видаткових операцій є вчинення платником податків перешкод щодо виконання податковим керуючим законних повноважень, та, враховуючи, що судом встановлено виключна компетенція Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників у призначенні податкового керуючого ПАТ "Укрнафта", суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.04.2015 по справі № 826/14102/14.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов