Справа № 816/3857/15
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3857/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2015 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області /надалі також - позивач, ДПІ у м. Полтаві/ звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 /надалі також - відповідач/, з урахуванням уточненої позовної заяви про стягнення податкового боргу в розмірі 9846,92 грн

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що заборгованість виникла у зв'язку з несплатою самостійно визначених позивачем сум податкового зобов'язання та сум податкового зобов'язання, визначених податковим повідомлення - рішенням.

Позивач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника.

Ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі, направлену відповідачу за адресою його державної реєстрації, повернуто на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Зважаючи, що доставка ухвали та повістки суду на адресу відповідача згідно із даними в ЄДР підтверджується підписом листоноші, виходячи з викладеного суд виконав свій обов'язок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

З наявних матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 14.05.2011 року у встановленому законодавством порядку зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві /а.с.6-7/.

За даними ДПІ у м. Полтаві відповідач має відкриті банківські рахунки у фінансових установах /а.с.10/.

Згідно розрахунку суми податкового боргу за відповідачем числиться заборгованість у загальному розмірі 9846,92 грн, а саме:

- з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2775,00 грн;

- з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 7071,92 грн /а.с.11/.

Відповідачем до ДПІ у м. Полтаві подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік № від 04.02.2015 року, якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 4500,00 грн /а.с.12-13/

Станом на дату розгляду справи, з урахуванням часткової сплати у сумі 1725,00 грн, за відповідачем відповідно до поданої декларації рахується податковий борг у розмірі 2775,00 грн.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Матеріали справи свідчать, що 04.06.2014 року між ОСОБА_1 /Орендар/ та виконавчим комітетом Полтавської міської ради /Орендодавець/ укладено договір оренди землі від 04.06.2010 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради 06.08.2010 року №420-П /а.с.15-16/. Згідно п.4.1 Договору орендна плата за користування земельною ділянкою згідно з умовами даного договору становить 7114,01 грн на рік.

Відповідно до п.п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з ч.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно п.п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення - рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення відповідно до п.п. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України.

13.05.2014 року ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення - рішення №420-15, на загальну суму 7114,01 грн /а.с.14/. Податкове повідомлення - рішення від 13.05.2014 року №420-15 отримане відповідачем 30.06.2014 року /а.с.14/.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Судом не виявлено доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення від 13.05.2014 року №420-15, а також його оскарження до суду.

З урахуванням часткової сплати у сумі 42,08 грн, за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 7071,92 грн.

Таким чином, на момент вирішення даного спору за відповідачем числиться податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2775,00 грн та з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 7071,92 грн.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, сума грошового зобов'язання у розмірі 9846,92 грн правомірно віднесено позивачем до складу податкового боргу відповідача.

Відповідач доказів на спростування наведеного або доказів сплати сум податкового боргу суду не надав.

Згідно положень статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Встановлено, що на виконання вищезазначених норм відповідачу направлено податкову вимогу форми "Ф" від 28.01.2015 року №366-25 на загальну суму податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням у розмірі 7071,93 грн /а.с.9/.

Разом з тим, поштове відправлення повернулося до позивача з відміткою пошти про неможливість вручення /а.с.9/.

З огляду на приписи абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, вказана податкова вимога вважається врученою платнику податків.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано, а судом не встановлено.

В матеріалах справи відсутні докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу.

Згідно статті 97 Податкового кодексу України, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, є : ... стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з пп. 20.1.34, 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 67 Конституції України наголошує, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, а в разі недостатності коштів на рахунках, звертатись до суду за дозволом на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В терміни передбачені законодавством заборгованість відповідачем не була погашена, враховуючи викладене, позивач правомірно звернувся до суду про стягнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) податковий борг:

- з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2775,00 /дві тисячі сімсот сімдесят п'ять/ гривень на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 11010500, одержувач УДКСУ у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019;

- з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 7071 /сім тисяч сімдесят одна/ гривня 92 копійки на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 18010900, одержувач УДКСУ у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2015 року.

Суддя І.Г. Ясиновський