Справа № 2а-5237/12/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року № 2а-5237/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої cудді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1, згідно довіреності,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3, згідно угоди,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Бориславського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Бориславський міський центр зайнятості (далі Бориславський МЦЗ, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, відповідач) про стягнення коштів в сумі 9007,32 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що відповідачем було безпідставно отримано допомогу по безробіттю. Безпідставність нарахування позивач мотивує фактом неповідомлення відповідачем про зайняття підприємницькою діяльністю в період перебування на обліку у центрі зайнятості. Вважає, що такими діями позивачеві було завдано матеріальної шкоди у розмірі 9007,32 грн., оскільки ним безпідставно проводилася виплата ОСОБА_2 допомоги по безробіттю. Оскільки відповідач відмовляється добровільно відшкодувати отриману ним матеріальну допомогу, позивач змушений звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з підстав, наведених у ньому, просила задовольнити.

Відповідач та його представник проти позову заперечили, покликаючись на те, що при зверненні до Бориславського МЦЗ для надання йому статусу безробітного позивач підприємницькою діяльністю не займався та на обліку в Бориславському відділенні Дрогобицької ОДПІ не перебував, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками. Враховуючи вищенаведене, позивач та його представник просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звертався до Бориславського МЦЗ із заявою про надання йому статусу безробітного. У заяві, яку він власноруч заповнював, відповідачем було зазначено, що він не являється фізичною особою підприємцем. Відтак, йому було надано статус безробітного та здійснювалася виплата допомоги по безробіттю.

За період перебування відповідача на обліку у Бориславському МЦЗ, а саме з 29.01.2009 року по 03.12.2009 року та з 29.06.2011 року по 08.03.2012 року, йому було здійснена виплата допомоги по безробіттю на загальну суму 9007,32 грн.

За результатами звірки з державним реєстратором, позивачем було виявлено факт приховування ОСОБА_2 відомостей про державну реєстрацію його як фізичної особи підприємця на момент як надання йому статусу безробітного, так і виплату допомоги.

Згідно наказу Бориславського МЦЗ № 67 від 03.05.2012 року було прийнято рішення про вжиття заходів щодо повернення ОСОБА_2 незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг, у разі неповернення зазначених коштів упродовж 15 календарних днів з дня отримання повідомлення про вручення цього наказу.

Відповідачем у встановлений строк коштів не повернено, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір в даній адміністративній справі, суд виходив з наступного.

Відповідно до абз. "б" ч. 3 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" від 1 березня 1991 року N 803-XII, з наступними змінами та доповненнями, в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Згідно положень ч. 2 ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000 року N 1533-III, з наступними змінами та доповненнями, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно п. 12 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затв. Постановою КМУ від 14 лютого 2007 р. N 219 "Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних" (чинного на момент звернення відповідача до Бориславського МЦЗ), для одержання статусу безробітного громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку для пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості заяву із зазначенням у ній інформації про те, що він не зареєстрований як фізична особа підприємець та не займається видами діяльності, що визначені частиною третьою статті 1 Закону України "Про зайнятість населення". Тобто, поданням такої заяви громадянин засвідчує, що не є таким, що самостійно забезпечує себе роботою, включаючи те, що він не надає послуги за цивільно-правовою угодою.

Згідно абз. 13 п. 20 того ж Порядку, виявлення факту подання недостовірних даних, що мав місце під час перебування особи на обліку як безробітної, або неповідомлення державної служби зайнятості про виїзд за межі України з метою працевлаштування чи провадження іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, є підставою для зняття з обліку.

Згідно положень п. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Тобто, обов'язковою передумовою для зняття безробітного з обліку та стягнення з нього наданого матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю, є умисне невиконання безробітним своїх обов'язків або зловживання ними, в тому числі і подання недостовірних даних, що мало місце під час перебування особи на обліку як безробітної, або неповідомлення державної служби зайнятості про виїзд за межі України з метою працевлаштування чи провадження іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою позовних вимог є довідка виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 28.03.2012 року № 80-ДР про те, що ОСОБА_2 зареєстрований виконавчим комітетом Бориславської міської ради як підприємець 15.11.1995 року.

Однак, жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 дотепер зареєстрований як підприємець, представником позивача до матеріалів справи не долучено.

Більше того, в матеріалах справи наявна довідка Бориславського відділення Дрогобицької ОДПІ № 197 від 30.12.2003 року форми 12-ОПП, якою підтверджується факт зняття ОСОБА_2 з обліку як платника податків 30.12.2003 року, тобто ще до першого звернення до Бориславського центру зайнятості; та копія довідки управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі № 103/04-20/2 від 08.07.2005 року про зняття з обліку як платника страхових внесків з 08.07.2005 року, тобто ще до першого звернення до Бориславського центру зайнятості.

Доказів одержання ОСОБА_2 будь-яких доходів в період перебування на обліку в Бориславському МЦЗ та виплати йому допомоги по безробіттю представником позивача не надано.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що з відповіді Бориславської міської ради Львівської області від 20.07.2012 року № 3-20/1786 вбачається, що ОСОБА_2 не включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, на нього не заведена реєстраційна справа, що є додатковим доказом того, що на період перебування відповідача на обліку в Бориславському МЦЗ, він не перебував у статусі підприємця.

Таким чином, єдиним доказом, на який покликається позивач при обґрунтуванні своїх позовних вимог, є довідка державного реєстратора виконавчого комітету Бориславської міської ради №80 ДР від 28 березня 2012 року.

Водночас, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015 року у справі № 9104/181647/12, визнано протиправними дії державного реєстратора виконавчого комітету Бориславської міської ради щодо видачі довідки №80 ДР від 28 березня 2012 року.

Відтак, враховуючи положення ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а також те, що протиправні дії не можуть нести будь яких правомірних наслідків, суд при вирішенні даної адміністративної справи не бере до уваги як доказ довідку №80 ДР від 28 березня 2012 року видану державним реєстратором виконавчого комітету Бориславської міської ради.

З урахуванням всього вищенаведеного, суд зазначає, що відповідач ОСОБА_2 в період перебування на обліку в центрі зайнятості не допустив порушень Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки під час перебування на обліку у Бориславському МЦЗ не перебував в статусі фізичної особи підприємця.

Судом не встановлено факту умисного невиконання відповідачем, як безробітним, своїх обов'язків, або зловживання ними, не встановлено факту подання недостовірних даних, що мало місце під час взяття та перебування її на обліку як безробітного, чи провадження будь-якої діяльності, спрямованої на отримання прибутку та/або отримання прибутку, в тому числі за цивільно-правовими договорами.

А, відтак, позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7 - 14, 18, 19, 69-72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 14.09.2015 року.

Суддя Потабенко В.А.