Справа № 2а-1870/5461/11
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2011 р. Справа № 2a-1870/5461/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловик С.В.

за участю секретаря судового засідання - Шевець Ю.П.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 2a-1870/5461/11

за позовом Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Державної податкової інспекції в місті Суми

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі позивач, ДП "Сумський облавтодор") звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі відповідач, ДПІ в м. Суми) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми від 26.07.2011 р. № /0/59248 про збільшення суми грошового зобовязання по податку на прибуток в розмірі 2 863 475, 00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми від 26.07.2011 р. № /0/59249 про збільшення суми грошового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 331 993, 00 грн.

Позовні вимоги ДП "Сумський облавтодор" обґрунтовує наступним. За результатами документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 р. по 31.12.2010 р., згідно акту № 5206/2312/31931024/67 від 07 липня 2011 року, ДПІ в м. Суми дійшла висновку про порушення позивачем п. 1.32 ст. 1, п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п. 5.4.6 п. 5.4, п. 5.9 ст. 5, п.п. 8.3.2 п. 8.3 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", ч. 2 ст. 203, ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2010 рік на суму 2 290 780, 00 грн., та порушення п. 1.7 ст. 1, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", ч. 2 ст. 203, ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 265 894, 00 грн. На підставі вказаних висновків, відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № /0/59248 про збільшення суми грошового зобовязання по податку на прибуток, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 2 863 475, 00 грн. та № /0/59249 про збільшення суми грошового зобовязання по податку на додану вартість, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 331 993, 00 грн.

На переконання позивача донарахування ДПІ в м. Суми податкових зобовязань по податку на прибуток є неправомірним, оскільки ДП "Сумський облавтодор" самостійно виявило факт заниження податкового зобовязання минулих податкових періодів та усунуло виявлені помилки у спосіб, що передбачений податковим законодавством, шляхом подання в наступному податковому періоді декларації з відображеною сумою недоплати. Також, позивач вважає неправомірним і донарахування відповідачем податкових зобовязань по господарським операціям з ТОВ "Дорінвест ЛТД" та ТОВ "Зета-Фін", оскільки підрядні роботи фактично були виконані, що підтверджується відповідними первинними документами бухгалтерського обліку та не заперечується ДПІ в м. Суми, запчастини були отримані, оприбутковані та використані у власній господарській діяльності. Господарські операції з ТОВ "Дорінвест ЛТД" та ТОВ "Зета-Фін" є реальними і направлені на настання правових наслідків, які обумовлені ними, в звязку з чим ДП "Сумський облавтодор" має право на їх відображення у податковому обліку.

З вищезазначених підстав, представники ДП "Сумський облавтодор" в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

ДПІ в м. Суми з позовними вимогами не погодилась, в запереченні на адміністративний позов (т. 1, а.с. 62-65) зазначила, що ДП "Сумський облавтодор", виявивши факт заниження податку на прибуток в минулих податкових періодах, повинно було подавати уточнюючий розрахунок за 2010 рік а не відображати виявлені помилки в декларації за наступний податковий період. Крім того, на переконання відповідача, позивач не має права відображати в податковому обліку господарську операцію з ТОВ "Дорінвест ЛТД", оскільки з боку останнього договори субпідряду на виконання робіт та інші первинні документи замість директора підписані невідомою особою, що підтверджується висновком експерта, а в самих договорах директором зазначена особа, яка насправді не є директором ТОВ "Дорінвест ЛТД". Також, на думку ДПІ в м. Суми, у ДП "Сумський облавтодор" відсутнє право на відображення у податковому обліку і господарської операції з ТОВ "Зета-Фін" через те, що остання не відобразила у власному податковому обліку вказану господарську операцію. Крім того, провести зустрічну перевірку ТОВ "Зета-Фін" не має можливості через відкриття процедури банкрутства.

З огляду на наведені обставини, представники ДПІ в м. Суми в судовому засіданні просили суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

На підставі ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України, для представництва інтересів держави, в особі ДПІ в м. Суми, згідно заяви № 05/1-1334 вих 11 від 07 вересня 2011 року (т. 1, а.с. 109), у справу вступив прокурор Сумської області.

Заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне адміністративний позов ДП "Сумський облавтодор" задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі направлень від 26.04.2011 р. №№ 19, 20, 21, 22 та від 06.06.2011 р. №№ 781, 782, 783, згідно п. 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України та відповідно плану-графіка проведення документальних виїзних перевірок субєктів господарювання на ІІ квартал 2011 року, заступником начальника відділу перевірок підприємств стратегічних галузей економіки ОСОБА_6, головними державними податковими ревізорами-інспекторами ОСОБА_4, ОСОБА_7 та старшим державним податковим ревізором-інспектором ОСОБА_8, проведено документальну планову виїзну перевірку ДП "Сумський облавтодор" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2009 р. по 31 грудня 2010 року.

За результатами перевірки відповідачем 07 липня 2011 року складений акт № 5206/2312/31931024/67 (т. 1, а.с. 9-40), згідно якого ДПІ в м. Суми дійшла висновку про порушення позивачем п. 1.32 ст. 1, п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п. 5.4.6 п. 5.4, п. 5.9 ст. 5, п.п. 8.3.2 п. 8.3 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", ч. 2 ст. 203, ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2010 рік на суму 2 290 780, 00 грн., та порушення п. 1.7 ст. 1, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", ч. 2 ст. 203, ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 265 894, 00 грн.

Не погоджуючись з виявленими порушеннями, ДП "Сумський облавтодор" 14 липня 2011 р. подало заперечення на акт пеервірки (т. 1, а.с. 41) за результатами розгляду яких, згідно листа від 21 липня 2011 року № 58267/10/23-1210 (т. 1, а.с. 42-44), висновки про порушення позивачем податкового законодавства залишились незмінними.

На підставі висновків акту перевірки № 5206/2312/31931024/67 від 07.07.2011 р., відповідачем 26 липня 2011 року прийняті податкове повідомлення-рішення № /0/59248 (т. 1, а.с. 45), яким ДП "Сумський облавтодор" за порушення п. 1.32 ст. 1, п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п. 5.4.6 п. 5.4, п. 5.9 ст. 5, п.п. 8.3.2 п. 8.3 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та ч. 2 ст. 203, ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на прибуток в розмірі 2 863 475, 00 грн., з яких: 2 290 780, 00 грн. основний платіж, 572 695, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції та податкове повідомлення-рішення № /0/59249 (т. 1, а.с. 46), яким за порушення п. 1.7 ст. 1, п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та ч. 2 ст. 203, ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 331 993, 00 грн., з яких: 265 594, 00 грн. основний платіж, 66 399, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, правовою підставою для збільшення податкових зобовязань та прийняття податкових повідомлень-рішень ДПІ в м. Суми визначила наступні обставини.

По-перше: виявлена платником податків сума заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток та сума завищених валових витрат, в порушення п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, були відкориговані ДП "Сумський облавтодор" в декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року по рядку 02.2 та рядку 05.2 "самостійно виявлені помилки за результатами минулих податкових періодів", в той час коли необхідно було подати уточнюючий розрахунок за 2010 рік.

По-друге: позивачем безпідставно відображена у податковому обліку господарська операція по ремонту доріг з ТОВ "Дорінвест ЛТД", оскільки в договорі субпідряду зазначено, що він укладений між ДП "Сумський облавтодор" та його контрагентом в особі директора ОСОБА_9, який ні договору, ні інших первинних документів, в т.ч. форм КБ-2в, не підписував, що підтверджується висновком експерта № 15 від 04.03.2011 р. (т. 1, а.с. 92-97). Крім того, згідно реєстраційних даних, директором ТОВ "Дорінвест ЛТД" є ОСОБА_10, який згідно Постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 липня 2011 року по справі № 1-1-244/11 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України "Службове підроблення".

Також, ДП "Сумський облавтодор" безпідставно відобразило в податковому обліку господарську операцію з ТОВ "Зета-Фін", оскільки провести зустрічну перевірку останнього неможливо через відкриття процедури банкрутства. Остання звітність з податку на додану вартість ТОВ "Зета-Фін" була подана за березень 2010 р., а починаючи з квітня 2010 року до ДПІ у Печерському районі м. Києва звітність взагалі не подається. Крім того, в додатку 5 до декларації по ПДВ за березень 2010 року ТОВ "Зета-Фін" не відобразило податкове зобовязання по господарській операції з ДП "Сумський облавтодор".

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд не може погодитись з указаними висновками та доводами ДПІ в м. Суми, з огляду на таке.

По-перше. Згідно п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Тобто, вказана правова норма встановлює для платників податків два альтернативних способи усунення виявленого факту заниження податкового зобовязання. При цьому право вибору способу усунення, належить саме платнику податку, а не податковому органу.

В першому кварталі 2011 року платники податків звітували з податку на прибуток згідно декларації, форма якої була затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України № 143 від 29.03.2003 р. "Про затвердження форми декларації з податку на прибуток підприємства та Порядку її складання".

Відповідно п. 2.3 зазначеного Наказу в разі, якщо платник податку, усуває факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів шляхом коригування декларації, що подається за наступний податковий період, то в цьому випадку виправлення помилок здійснюється шляхом відображення сум раніше занижених (завищених) показників декларацій (валових доходів, витрат та амортизаційних відрахувань) у складі валового доходу (рядок 02.2) та валових витрат (рядок 05.2) того податкового періоду, за який подається звітна декларація.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, ДП "Сумський облавтодор" в першому кварталі 2011 року виявило факт заниження податкового зобовязання з податку на прибуток в 2010 році на суму 7 304 532, 00 грн. та факт завищення валових витрат на суму 2 140 000, 00 грн. З метою виправлення вказаних помилок, позивач відповідно до положень п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України та п. 2.3 Наказу Державної податкової адміністрації України № 143 від 29.03.2003 р. "Про затвердження форми декларації з податку на прибуток підприємства та Порядку її складання", обрав другий спосіб виправлення цих помилок та відобразив суму заниженого податкового зобовязання в рядку 02.2, а суму завищених валових витрат в рядку 05.2 податкової декларації з податку на прибуток за перший квартал 2011 року № від 22.04.2011 р. (т. 1, а.с. 47).

Крім того, варто зазначити, що на сторінці 9 акту перевірки (т. 1, а.с. 13) відповідач описує виправлення позивачем в другому кварталі 2010 року самостійно виявлених помилок за четвертий квартал 2009 року шляхом відображення цих сум у складі податкової декларації по рядку 02.2. При цьому, констатуючи вказану обставину, ДПІ в м. Суми не зазначає її як порушення та не наполягає на поданні уточнюючого розрахунку за четвертий квартал 2009 року.

Отже, з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач належним чином та відповідно до вимог податкового законодавства усунув виявленні помилки минулих податкових періодів шляхом їх відображення у складі податкової декларації за наступний податковий період, а доводи ДПІ в м. Суми щодо необхідності подання уточнюючого розрахунку за минулий податковий період є безпідставними та необґрунтованими.

По-друге, стосовно висновків ДПІ в м. Суми щодо відсутності у ДП "Сумський облавтодор" права на відображення у податковому обліку господарських операцій з ТОВ "Дорінвест ЛТД" і ТОВ "Зета-Фін" та донарахування податкових зобовязань по цим операціям, суд зазначає наступне.

Порядок оподаткування податком на прибуток та підстави формування валових витрат платника податку в періоді, який перевірявся (з 01.10.2009 р. по 31.12.2010 р.), визначались Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Так, згідно п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 зазначеного Закону, валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат, окрім іншого, включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Зокрема, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В свою чергу, порядок оподаткування податком на додану вартість та підстави формування податкового кредиту в періоді, який перевірявся, визначались Законом України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до п. 1.7. ст. 1, пп. 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 вказаного Закону податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними, які складаються у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Виходячи із системного аналізу вказаних норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та Закону України "Про податок на додану вартість", на переконання суду, витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути фактично здійснені платником податків і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, сама собою відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та Закону України "Про податок на додану вартість".

В даному випадку, в якості підтвердження фактичного здійснення господарської операції з ТОВ "Дорінвест ЛТД" по поточному ремонту комунальних доріг в м. Ромни Сумської області та по експлуатаційному утриманню дороги державного значення Н-07 "Київ-Суми-Юнаківка", позивач надав суду наступні первинні документи бухгалтерського обліку: договір субпідряду № 11П-КМ/1310/С від 13 листопада 2009 р. (т. 1, а.с. 77-79), акти приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в (т. 1, а.с. 80-83), платіжне доручення про оплату виконаних робіт (т. 1, а.с. 210); договір субпідряду № 14П-КМ/С від 24 грудня 2009 року (т. 1, а.с. 203-205), акти приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в (т. 1, а.с. 211-212), податкову накладну (т. 1, а.с. 98), платіжне доручення про оплату виконаних робіт (т. 1, а.с. 229); договір субпідряду № 1ПЕ-Д/1310/С від 23 квітня 2010 року (т. 1, а.с. 206-208), акти приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в (т. 1, а.с. 217-220), податкові накладні (т. 1, а.с. 49, 99).

Інші документи бухгалтерського обліку, які підтверджують здійснення вказаних господарських операцій, як то: кошториси, договірна ціна, були вилучені правоохоронними органами, про що свідчать протоколи обшуків та виїмки (т. 1, а.с. 181-199).

Здатність ТОВ "Дорінвест ЛТД" фактично виконати обумовлені договорами субпідряду роботи з поточного ремонту та експлуатаційного утримання доріг підтверджується копією ліцензії на право здійснення будівельної діяльності серії АВ № 356180, виданою Міністерством регіонального розвитку та будівництва України 27 червня 2007 р. (т. 2, а.с. 3), оскільки відповідно до Наказу Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 112/182 від 13.09.2001 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.11.2001 р. за № 939/6130, "Про затвердження Ліцензійних умов провадження будівельної діяльності (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджуючих конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж)", що діяв на момент видачі ліцензії, ліцензія на здійснення будівельної діяльності видається лише тій особі, яка має відповідні організаційні, кваліфікаційні та технологічні можливості здійснювати цю діяльність.

Крім того, згідно наданих ДПІ в м. Суми виписок з бази даних "Системи співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (т. 2, а.с. 19-21), ТОВ "Дорінвест ЛТД" були задекларовані податкові зобовязання по господарським операціям з ДП "Сумський облавтодор", будь-які розбіжності відсутні.

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи документи та встановлені обставини, суд вважає, що господарські операції з ТОВ "Дорінвест ЛТД" фактично були здійснені, є реальними та такими, що направлені на настання правових наслідків, які обумовлені ними, в звязку з чим у ДП "Сумський облавтодор" наявне право на їх відображення у податковому обліку. Доводи ДПІ в м. Суми про відсутність такого права у позивача лише через помилки в оформленні первинних документів (згідно реєстраційних даних директором ТОВ "Дорінвест ЛТД" є ОСОБА_10, а в договорах зазначено, що вони укладені ТОВ "Дорінвест ЛТД" в особі директора ОСОБА_9, який ні договору, ні інших первинних документів не підписував), на переконання суду, є необґрунтованими. Не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на відображення в податковому обліку господарських операцій з ТОВ "Дорінвест ЛТД" і ті обставини, що фактично роботи по ремонту доріг виконувались Роменською філією ДБУ-29 ВАТ "Харківшляхбуд", директором якої є ОСОБА_10, на підставі договорів субпідряду, укладених з ТОВ "Дорінвест ЛТД" (т. 1, а.с. 73-76, 86-91), директором якого також є ОСОБА_10, оскільки залучення третіх осіб для виконання робіт на умовах субпідряду, так само, як і виконання однією особою обовязків директора за сумісництвом на різних підприємствах, законодавством не забороняється.

Також, суд не приймає до уваги і посилання ДПІ в м. Суми на Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 липня 2011 року по справі № 1-1-244/11, згідно якої ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України "Службове підроблення", з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

В даному випадку, предметом розгляду є правомірність відображення ДП "Сумський облавтодор" в податковому обліку господарської операції з ТОВ "Дорінвест ЛТД", а не правові наслідки дій чи бездіяльності ОСОБА_10, який вчинив злочин "Службове підроблення" та відносно якого винесена постанова суду. Тим більше, що з тексту указаної постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області не можливо зясувати які саме документи були обєктом службового підроблення та не зрозуміло з якими епізодами, викладеними в обвинувальному висновку, суд погодився під час судового розгляду. На переконання суду, вчинення злочину посадовою особою ТОВ "Дорінвест ЛТД" не може спричиняти негативні наслідки для позивача.

Стосовно господарської операції з купівлі-продажу обладнання між ДП "Сумський облавтодор" і ТОВ "Зета-Фін", суд зазначає наступне.

В якості підтвердження здійснення вказаної операції, позивачем був наданий договір купівлі-продажу № 01/03-10 від 12 березня 2010 року (т. 1, а.с. 162), згідно якого ТОВ "Зета-Фін" зобовязувалось поставити Філії "Сумський райавтодор" ДП "Сумський облавтодор" агрегати і запчастини для будівельних машин та асфальтобетонного заводу. На виконання умов зазначеного договору, позивачу були поставлені установка димососа ДС-158, гідроциліндр стріли крана КС-35-75 та насос АС 16.01.45300.2083, які отримані уповноваженими особами за довіреностями (т. 1, а.с. 179-180), про що свідчать видаткові накладні № 2028 від 23 березня 2010 р. та № 3194 від 05 травня 2010 р. (т. 1, а.с. 50-51). На суму поставленого товару ТОВ "Зета-Фін" надані податкові накладні № 2028 та 3194 (т. 1, а.с. 52-53). В якості підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаного товару, позивачем були надані акти заміни (установки) запасних частин та бухгалтерська довідка (т. 1, а.с. 246-248).

Тобто, наявними в матеріалах справи первинними документами бухгалтерського обліку та встановленими обставинами, повністю підтверджується право ДП "Сумський облавтодор" на відображення в податковому обліку господарської операції з ТОВ "Зета-Фін", а доводи ДПІ в м. Суми про відсутність такого права лише через неможливість провести зустрічну перевірку, а також виявлений факт не відображення в податковій декларації ТОВ "Зета-Фін" господарської операції з ДП "Сумський облавтодор" та не подання такої декларації, суд вважає безпідставними, оскільки виникнення у платника податку права на податковий кредит та валові витрати не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими субєктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Вказана правова позиція узгоджується з правововою позицією Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії (постанови від 01.06.2010 року по справі № 21-573во10, від 19.11.2010 року по справі № 21-21а10, від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10), яка, згідно ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обовязковою для всіх судів України.

Таким чином, з огляду на наведені обставини, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми від 26.07.2011 р. № /0/59248 про збільшення суми грошового зобовязання по податку на прибуток та № /0/59249 про збільшення суми грошового зобовязання по податку на додану вартість не відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в звязку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Суми від 26 липня 2011 року № /0/59248 про збільшення суми грошового зобовязання по податку на прибуток в розмірі 2 863 475, 00 грн., з яких: 2 290 780, 00 грн. основний платіж, 572 695, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції та № /0/59249 про збільшення суми грошового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 331 993, 00 грн., з яких: 265 594, 00 грн. основний платіж, 66 399, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складений 13.12.2011 р.