Справа № 2а/1570/3303/2011
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/3303/2011
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Завальнюка І.В.,
при секретарі Катеренчук І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, начальника Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України Вальчука Андрія Миколайовича про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати пп.7.1 п.7 наказу начальника Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 48-ос від 28.02.2011 року, пп.1.1 п.1 наказу № 52-ос від 03.03.2011 року в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби згідно п.«и`ч.6. ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», накази начальника Котовського прикордонного закону № 93 від 28.01.2011 року, № 204 від 25.02.2011 року про накладення дисциплінарних стягнень; поновити позивача на раніше зайнятій посаді.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 52-ос від 03.03.2011 року, яким позивача виключено із списків ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення, є протиправним та підлягає скасуванню, так як базується на двох інших наказах начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 : № 93 від 28.01.2011 року, № 204 від 25.02.2011 року, які, у свою чергу, винесені «заднім числом», безпідставно, тому також підлягають скасуванню. Позивач стверджує, що систематичних порушень умов контракту, викладених в оскаржуваних наказах, не допускав, тому не міг бути притягнутим до відповідальності на цій підставі. Зважав на процедурні порушення, допущенні керівництвом, при винесенні оскаржуваних наказів, що полягають у не відібранні у позивача пояснень за фактами скоєних порушень, не проведення службового розслідування, не доведення до нього доган в усному порядку, не ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами тощо. Зважаючи на неправомірність свого звільнення, позивач звернувся за судовим захистом.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги із викладених вище підставі підтримали у повному обсязі та просили задовольнити адміністративний позов.
Представник Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні адміністративного позову просив відмовити, зазначивши, що позивач був звільнений у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Зокрема, наказом № 93 від 28.01.2011 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення «догана»- за слабку організацію служби в прикордонному наряді перевірка документів 17.01.2011 року; наказом № 204 від 25.02.2011 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення «догана» - за неналежне керівництво службовою зміною прикордонних нарядів в пункті пропуску 21.02.2011 року. Представник відповідача зважав на правомірність оскаржуваних наказів, наявність законних підстав для розірвання контракту з позивачем, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Другий відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу № 176 прапорщика ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що 08 липня 2006 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу за контрактом у Державну прикордонну службу України, яку згідно з повторним контрактом від 18.07.2009 року проходив у Котовському прикордонному загоні у званні прапорщика на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії дозиметриста відділу інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Чорна`ІІІ категорії (тип Б).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «По особовому складу»№ 48-ос від 28.02.2011 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України згідно з п.«и» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»(у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Підставою для видання наказу зазначено протокол засідання атестаційної комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 5 від 18.02.2011 року.
На підставі вищевказаного наказу начальником Котовського прикордонного загону виданий наказ «По особовому складу»№ 52-ос від 03.03.2011 року, яким ОСОБА_1 виключено зі списків загону та всіх видів забезпечення.
Наказ № 48-ос від 28.02.2011 року винесений на підставі раніше винесених наказів № 93 від 28.01.2011 року, № 204 від 25.02.2011 року, якими до ОСОБА_1 застосовані дисциплінарні стягнення - «догани».
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначені накази обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Згідно з штатно-посадовим обліком особового складу відділу прикордонної служби «Чорна`ІІІ категорії (тип Б) станом на січень 2011 року, ОСОБА_1 у січні 2011 року було присвоєно штатний номер «17», який використовується для планування і несення військовослужбовцями служби, тобто до документів вносяться присвоєний військовослужбовцю номер, а не його прізвище, ім`я і по-батькові.
Відповідно до рапорту про результати охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю зміною прикордонних нарядів ВПС «Чорна`з 10:00 години 17.01.2011 року по 18:00 годину 17.01.2011 року, в якому за штатним номером «17» ОСОБА_1 ніс службу, позивач зазначений у графі 5 «Виставлено прикордонних нарядів».
Судом встановлено, що відповідно до службового завдання в період з 15:00 години по 20:00 годину 17.01.2011 року начальником групи застосування технічних засобів прикордонного контролю штабу майором ОСОБА_2 було здійснено раптову перевірку окремих складових відділу прикордонної служби «Чорна`шляхом прихованого спостереження за діями прикордонних нарядів у місцевому пунктів пропуску «Федосіївка», за результатами якої майором ОСОБА_3 . Луканіним складена доповідна записка [а.с.71].
Перевіркою, серед інших недоліків, було встановлено, що прикордонний наряд «ПД`в складі прапорщика ОСОБА_1 під час здійснення прикордонного контролю осіб та транспортних засобів на смугу не виходить, особи самостійно виходять з транспортних засобів та надають паспортні документи для перевірки.
Згідно з наказом «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за тиждень»№ 93 від 28.01.2011 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у вигляді оголошення догани за слабку організацію служби в прикордонному наряді «Перевірка документів»17.01.2011 року. Цим же наказом інші військовослужбовці також притягнуті до дисциплінарної відповідальності (а також знято раніше накладене стягнення).
Відповідно до плану охорони державного кордону відділу прикордонної служби «Чорна`у місцевому пункті пропуску для автомобілів сполучення «Федосіївка`службу несли прикордонні наряди «Старший прикордонних нарядів у пунктів пропуску через державний кордон», «Перевірка документів`з 21 лютого по 22 лютого 2011 року, куди входив прапорщик ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що з метою відстеження обстановки на ділянці відповідальності підрозділу, надання практичної допомоги управлінню ПВС щодо організації та керівництва оперативно-службовою діяльністю протягом доби та тижня, з 18.02.2011 року по 24.02.2011 року була організована робота ситуативної групи прикордонного загону на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за результатами якої складено доповідна записка за результатами роботи ситуативної групи прикордонного загону на ВПС «Чорна`заступника начальника штабу начальника центру управління службою підполковника ОСОБА_4 [а.с.64].
Перевіркою, серед інших недоліків, які були усунуті в ході роботи, встановлено, що тренування з локалізації надзвичайних ситуацій старшими прикордонних нарядів в пункті пропуску проводяться формально, зокрема 21.02.2011 року під час здійснення прихованого спостереження за діями прикордонних нарядів у пункті пропуску «Федосіївка`на чолі з прапорщиком ОСОБА_1 тренування з локалізації надзвичайних ситуацій було проведено тільки теоретично, а практичні дії в пункті пропуску не проводились, спостереження за місцевістю навколо пункту пропуску належним чином організовано не було; робота з персоналом підрозділу щодо покращення стану професійної підготовки з питань організації та здійснення прикордонного контролю та допуску до самостійного несення служби у пунктах пропуску через державний кордон з боку керівництва підрозділу проводиться на недостатньому рівні. Запропоновано притягнути до відповідальності правами начальника Котовського прикордонного закону за неналежне керівництво службовою зміною прикордонних нарядів ОСОБА_1 .
Згідно з рапортом про результати охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю зміню прикордонних нарядів ВПС «Чорна`з 10:00 години 21.02.2011 року по 18:00 години 21.02.2011 року, виявлені ознаки порушення державного кордону України сліди від протектора шин легкового автомобіля з Республіки Молдова в Україну.
Відповідно до наказу «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за тиждень»№ 204 від 25.02.2011 року (зі змінами, внесеними наказом «Про результати службового розслідування та внесення змін до наказів»№ 884 від 25.07.2011 року) ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у вигляді оголошення догани за неналежне керівництво службовою зміною прикордонних нарядів в пункті пропуску 22.02.0211 року. Цим же наказом як догани, так і подяки оголошені іншим військовослужбовцям.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з ч.2 ст.2 цього Закону порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.3 ст.19 Закону форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Вирішуючи спір, суд зважає, що в силу вимог ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, що з огляду на запроваджений ст.8 Конституції України принцип верховенства права та в кореспонденції з приписами ч.1 ст.71 КАС України означає абсолютний і безумовний обов`язок кожної особи, яка бере участь в адміністративній справі довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку ст.11 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку, що встановлений ст.86 цього кодексу.
Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд приходить до висновку про допущення ОСОБА_1 двох порушень умов укладеного контракту, які відображені у відповідних доповідних записках. Доводи позивача про відсутність в його службі будь-яких порушень є бездоказовими та повністю спростовуються матеріалами справи.
Суд відхиляє посилання позивача, як на підставу для скасування оскаржуваних наказів, на неналежний спосіб доведення до нього наказів, якими йому оголошені догани, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України»(далі Статут).
Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України, війська Цивільної оборони України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту.
Відповідно до ст. 97 Статуту дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі, а ст.109 Статуту визначений обов`язок кожного військовослужбовця один раз на рік, а також у разі переведення на нове місце служби ознайомлюватися із своєю службовою карткою й розписатися про це.
Крім того, суд зауважує на безпідставність доводів позивача про протиправність оскаржуваних наказів з огляду на не проведення службових розслідувань по фактам допущених ним порушень.
Так, згідно з ст.84 Статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Вищезазначена норма є диспозитивною, отже не встановлює обов`язку для командира призначати службове розслідування в разі застосування дисциплінарної влади до підлеглих, а надає йому таке право.
Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування за фактами невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцями своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, порядку несення служби або громадського порядку визначені Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.02.2005 року № 111.
Відповідно ст.2 Інструкції службове розслідування в обов`язковому порядку проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільних осіб або заподіяло їм матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на орган Державної прикордонної служби завдань; у разі поранення або смерті, що сталися внаслідок застосування військовослужбовцем фізичного впливу і спеціальних засобів, а також у разі застосування зброї до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення порядку та правил несення служби в прикордонному наряді; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; у разі вчинення правопорушення, що містить ознаки злочину або корупційного діяння.
Під час офіційного з`ясування обставин у справі судом встановлено, що допущені ОСОБА_1 порушення не передбачені ст.2 Інструкції, тому проведення службового розслідування по цим фактами в обов`язковому порядку також не вимагалось.
Порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 року № 1115/2009 (далі Положення).
Положенням конкретизовані умови укладення контракту, порядок проходження служби та підстави її припинення.
Відповідно до ст.6 Положення початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з п.«и`ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу`контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності (п.284 Положення).
Встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців з державою, зокрема включення їх до списків особового складу органів Держприкордонслужби або виключення з таких списків, присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військових званнях, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо, оформлюється письмовими наказами на підставі документів, види та форма яких установлюються Адміністрацією Держприкордонслужби (п.12 Положення).
Відповідно до п.292 Положення наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.
Значення терміна «систематичне невиконання умов контракту`ні в Законі, ні у Положенні не розкрито, отже у розумінні спеціального законодавства з питань проходження військової служби система має місце у разі вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не втратило юридичної сили.
Таким чином, враховуючи накладені на ОСОБА_1 дисциплінарні стягнення правами начальника Котовського прикордонного загону наказами № 93 від 28.01.2011 року, № 204 від 25.02.2011 року, які утворюють систематичне невиконання умов контракту ОСОБА_1 (два не знятих дисциплінарних стягнення), винесення командуванням прикордонного загону наказів № 48-ос від 28.01.2011 року та № 52-ос від 25.02.2011 року здійснено у передбачений законом спосіб.
Крім того, судом встановлено, що під час атестаційної комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (витяг з протоколу № 5 [а.с.41]) комісією було розглянуто ОСОБА_1 щодо виконання ним службових обов`язків та попереджено останнього про звільнення з лав ДПС України у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.
Суд відхиляє доводи позивача про те, що він був відсутній на засіданні атестаційної комісії через здійснення в цей час прикордонного контролю, з огляду на наступне.
Згідно рапорту про результати охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю зміною прикордонних нарядів відділу прикордонної служби «Чорна»[а.с.79] ОСОБА_1 залучався до несення служби 18.02.2011 року у період з 10:00 години до 12:00 години. При цьому суд враховує, що засідання постійно діючої комісії проходило на протязі робочого дня з 08:00 години по 17:00 годину. У зв`язку із цим доводи позивача про неможливість останнього прибути на засідання комісії є беззмістовними та необґрунтованими. При цьому, факт особистої присутності ОСОБА_1 на ПДАК підтверджується підписами у протоколі осіб складу атестаційної комісії, які безпосередньо приймали участь [а.с.41]. Суд також враховує, що рішення комісії було прийнято одностайно, окремі думки членів комісії відсутні.
Крім того, судом встановлено, що під час співбесіди з ОСОБА_1 щодо можливого звільнення в запас (відставку) Збройних сил України 03.01.2011 року, позивач у графі аркушу «ставлення військовослужбовця до звільнення`зазначив «не бажаю», а в графі «прохання (побажання), зауваження військовослужбовця`зазначив - «прошу звільнити з лав прикордонної служби».
Суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника про фальшивість даного доказу (аркушу співбесіди від 03.01.2011 року), оскільки оригінал вказаного документу був оглянутий в судовому засіданні; судом не виявлено очевидних ознак підробки, на які звертали увагу позивач та його представник (колір чорнил, стиль виконання записів тощо). При цьому позивач не заперечує, що підписи на цьому документі вчиненим ним особисто.

Крім того, суд критично оцінює доводи позивача про неможливість його присутності на цій співбесіді з огляду на його перебування у відпустці, оскільки перебування позивача у відпустці не унеможливлює його присутності на співбесіді.
За результатом проведеної співбесіди ОСОБА_1 попереджено про звільнення з лав ДПС України за систематичне невиконання ним умов контракту військовослужбовця. Вказаний аркуш співбесіди містить підписи як присутніх посадових осіб, так і ОСОБА_1 позивача у справі.
Суд критично оцінює посилання позивача на те, що він сумлінно виконував службові обов`язки і з боку командування прикордонного загону не було зауважень до нього, як на підставу для необґрунтованої співбесіди, яка мала місце 03.01.2011 року, з огляду на наступне.
Відповідно до наявної в особовій справі ОСОБА_1 доповідної записки начальника відділу виховної роботи майора ОСОБА_5 , під час проходження військової служби на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 характеризувався посередньо, мав незначні прорахунки в службовій діяльності та допускав порушення дисципліни. У зв`язку із недостатньою укомплектованістю підрозділу персоналом, прапорщик ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, керівництвом відділу робилися усні зауваження, надавалися вказівка щодо усунення виявлених недоліків та прорахунків, а також проводилася індивідуальна робота у вигляді роз`яснень та бесід, які обліковувалися в журналі обліку індивідуальної роботи з персоналом ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Крім того, в судовому засіданні позивач не зміг пояснити суперечливості його доводів зі змістом власноручно зроблених ним написів у графі «прохання (побажання), зауваження військовослужбовця`під час співбесіди. При цьому суд враховує, що такий запис узгоджується з поясненнями представника відповідача щодо неналежного ставлення ОСОБА_1 до службових обов`язків.
Суд відхиляє решту доводів позивача, оскільки вони не впливають на висновки суду за результатом офіційного з`ясування обставин у справі про допущення ОСОБА_1 двох порушень умов контракту, які внаслідок накладених стягнень утворили систематичне невиконання умов контракту, що й стало підставою для розірвання контракту згідно з п.«и`ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частин 2, 3 ст.159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб.
Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку про те, що при винесенні спірних наказів відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Отже підстави для скасування пп.7.1 п.7 наказу № 48-ос від 28.02.2011 року, пп.1.1 п.1 наказу № 52-ос від 03.03.2011 року в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби згідно п.«и`ч.6. ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», № 93 від 28.01.2011 року, № 204 від 25.02.2011 року про накладення дисциплінарних стягнень відсутні. У зв`язку із цим похідна вимога про поновлення позивача на раніше зайнятій посаді також не підлягає задоволенню.
Таким чином, на підставі ст.10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з`ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.158-163 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, начальника Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України Вальчука Андрія Миколайовича про визнання протиправними та скасування наказів відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі.
Повний текст постанови складено 16 вересня 2011 року.

Суддя /ПІДПИС/ І.В. Завальнюк