Справа № 817/3158/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

817/3158/15

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОДАННЯ БЕЗ РУХУ

02 жовтня 2015 року

Справа № 817/3158/15

м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Недашківська К.М., розглядаючи матеріали подання Кузнецовської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення коштів за податковим боргом, та перевіривши на предмет відповідності подання вимогам статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2015 року о 09 год. 40 хв. Кузнецовська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується – заявник) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з поданням до Кузнецовського міського комунального підприємства (далі іменується – відповідач), в якому просить стягнути на його користь суму податкового боргу у розмірі 1929599 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що подання не відповідає вимогам пункту 4 частини 3 статті 183-3 КАС України, який передбачає, що, крім іншого, подання повинно містити підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника.

Частина 3 статті 183-3 КАС України регламентує строк звернення до суду з поданням, а саме подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Відповідно до вимог пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Разом з тим, пунктом 59.1 статі 59 ПК України передбачено, що порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, наведені норми передбачають два альтернативні способи надіслання (вручення) податкової вимоги, а саме:

- безпосереднє вручення такої вимоги під розписку;

- надіслання листом з повідомленням про вручення.

Заявник у поданні, як підставу виникнення у нього права на звернення до суду з поданням, зазначає про сплив станом на момент звернення до суду (02.10.2015) 60-денного строку із дня вручення відповідачу податкової вимоги – з 03.08.2015.

В даному випадку перебіг 60-денного строку, встановленого статтею 95 ПК України, розпочався з 00 год. 00 хв. 04.08.2015. Відтак, перебіг цього строку закінчується о 24 год. 00 хв. 02 жовтня 2015 року. Тобто, день місяця – 02 жовтня 2015 року являється шістдесятим днем.

Обставина, що зумовлює підставу звернення податкового органу до суду з поданням про стягнення податкового боргу фактично ще не настала, оскільки шістдесятиденний строк з моменту вручення податкової вимоги не закінчився. Право на звернення до суду з вказаним поданням у фіскального органу може виникнути лише з 05 жовтня 2015 року, оскільки, 03.10.2015 та 04.10.2015 – вихідні дні, відтак заявник може звернутись до суду з поданням 05.10.2015, тобто в перший робочий день після вихідного дня.

Отже, заявником не надано суду доказів на обґрунтування обставин, викладених у поданні, зокрема щодо наявності у підприємства податкового боргу, який виник в результаті несплати узгоджених грошових зобов'язань, та не доведено факт наявності підстав для звернення до суду з поданням, оскільки стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Крім того, судом встановлено недотримання заявником вимоги статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено перелік особливих вимог, що пред’являються до подання податкового органу, та особливий перелік процесуальних дій суду, які можуть учинятися в процесі розгляду такого подання. Водночас у частині, що не врегульована статтею 183-3 КАС України, вимоги до подання визначаються загальними нормами, зокрема статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таке ж тлумачення особливостей провадження у справах за зверненнями органів державної податкової служби з поданнями викладено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 № 149/11/13-11.

За правилами пунктів 1 та 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Подання фіскального органу є особливим видом звернення суб’єкта владних повноважень до адміністративного суду з метою вирішення публічно-правового спору, що виник між суб’єктом владних повноважень з одного боку та фізичною або юридичною особою з іншого боку.

Виходячи зі змісту статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, подання є підставою для здійснення провадження у справі за зверненням фісального органу за особливою процедурою, а тому, відповідно, вважається особливою формою позовної заяви.

Кодекс адміністративного судочинства визначає єдиний вид провадження – позовне провадження.

Відповідно до частини 3 статті 106 КАС України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі іменується – Закон України №3674-VI) зі змінами, внесеними Законом України № 484-VIII від 22.05.2015, який набрав чинності 01.09.2015.

Закон України №3674-VI передбачає сплату судового збору за подання до суду позовної заяви чи будь-якої іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Вичерпний перелік заяв, за подання яких не справляється судовий збір наведено у частині другій статті 3 Закону України №3674-VI, а пільги щодо сплати судового збору встановлені у статті 5 цього Закону.

Однак, подання фіскального органу не визначено серед заяв, за подачу яких не справляється судовий збір, а відтак він не має пільг щодо сплати судового збору відповідно до норм Закону України №3674-VI.

За приписами частини 1 статті 4 Закону України №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України №3674-VI (в редакції Закону, чинній з 01.09.2015), ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання суб'єктом владних повноважень, юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру – 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено з 1 січня 2015 року мінімальну заробітну плату в місячному розмірі 1218 грн. 00 коп.

Подане до суду подання про стягнення податкового боргу має майновий характер, оскільки може породжувати підстави для зміни майнового стану юридичної особи.

Таким чином, заявником не надано суду належних та допустимих доказів сплати судового збору.

Згідно з частиною 4 статті 183-3 КАС України, у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 160, 165, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Подання Кузнецовської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення коштів за податковим боргом – залишити без руху.

Надати Кузнецовській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області строк для усунення недоліків подання до 02 жовтня 2015 року до 16 год. 00 хв.

Роз’яснити Кузнецовській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, що відповідно до частини 4 статті 183-3 КАС України, невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська