Справа № 817/841/13-а
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2013-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/841/13-а

22 березня 2013 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Кравчук Т.О. при секретарі судового засідання Чередняку В.В.,

за участю: :

представника позивача - Петровчука П.П.,

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Сарненської районної організації Рівненського обласного об'єднання Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України»

до Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області
проскасування рішення , -
в с т а н о в и в :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась Сарненська районна організація Рівненського обласного об'єднання Всеукраїнської організації інвалідів з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області про скасування рішення відповідача щодо перевезень пільгової категорії населення району один день в тиждень згідно протоколу засідання комісії з питань розрахунків обсягів компенсації втрат при перевезенні пільгових пасажирів автомобільним транспортом загального користування від 25.05.2012 року №3.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідачем неправомірно обмежено пільгові умови надання транспортного перевезення пільгових категорій населення району до одного разу на тиждень, чим порушено статтю 381 Закону України від 21.03.1991 року №875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відповідно до якої пільгові перевезення інвалідам надаються міським та приміським транспортом без обмежень. Вважаючи обмеження права у пільговому транспортному перевезенні інвалідів незаконним, позивач просив суд позов задовольнити та скасувати рішення відповідача про здійснення перевезення пільгової категорії населення району на пільгових умовах один день в тиждень (четвер) згідно протоколу засідання комісії з питань розрахунків обсягів компенсації втрат при перевезенні пільгових пасажирів автомобільним транспортом загального користування від 25.05.2012 року №3.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до початку судового розгляду подав суду письмові заперечення, у яких не визнав позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що діяв у відповідності до нормативно-правових актів про надання транспортних перевезень та проведення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян автомобільним транспортом загального користування та пояснив, що відшкодування перевізникам витрат на підставі поданих ними розрахунків сум за безкоштовне перевезення громадян-пільговиків здійснюється у межах визначених обсягів видатків та в міру їх надходження на реєстраційні рахунки, відкриті в Управлінні державної казначейської служби, відповідно до кошторису та помісячного розпису асигнувань субвенції з державного бюджету на підставі розрахунків суми відшкодування витрат на безкоштовне перевезення громадян. При цьому відповідач зазначив, що у 2012 році Сарненському району на компенсацію коштів за пільговий поїзд окремих категорій громадян із субвенції з державного бюджету виділено лише 1,4 млн. грн. при реальній потребі для фінансування щоденного перевезення 5,7 млн. грн., у зв'язку з чим коштів для забезпечення щоденного фінансування транспортного перевезення пільгових категорій населення району є недостатньо. При цьому, відповідач зазначив, що Рівненська державна адміністрація повідомила відповідача, що збільшення асигнувань Сарненського району на вказані цілі можливе при додатковому виділенні області обсягу субвенції з державного бюджету. З таких підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, Сарненська районна організація Рівненського обласного об'єднання Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» є громадською неприбутковою організацією інвалідів, що зареєстрована 23.03.2007 року Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області, та діє з метою задоволення та захисту законних соціальних, економічних, вікових та інших спільних інтересів своїх членів.

У березні 2007 року Рівненською обласною державною адміністрацією затверджений «Порядок здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, які перевозяться автомобільним та електротранспортом загального користування в Рівненській області, за рахунок субвенції з державного бюджету» (розпорядження голови Рівненської облдержадміністрації від 26.03.2007 року №128).

Розпорядженням голови Сарненської районної державної адміністрації від 08.05.2007 року №189 «Про порядок здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, які перевозяться автомобільним та електротранспортом загального користування» утворено комісію з питань розрахунків обсягів компенсації втрат при перевезенні пільгових пасажирів автомобільним транспортом загального користування, а також покладено на начальника Управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації забезпечення укладання договорів на відшкодування перевізникам (фізичним та юридичним особам) втрат за перевезення пільговиків. Розпорядженням голови Сарненської районної державної адміністрації від 04.03.2008 року №132 затверджено склад районної комісії з питань розрахунків обсягів компенсації втрат при перевезенні пільгових пасажирів автомобільним транспортом загального користування.

25.05.2012 року засіданням районної комісії прийнято рішення про здійснення перевезення пільгової категорії населення району один день в тиждень (четвер) в зв'язку з недостатньою сумою кошторисних призначень та вирішено підготувати лист до обласної державної адміністрації про збільшення кошторисних призначень на даний вид пільг для району.

Вважаючи, що у такий спосіб Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області порушило право інвалідів району щодо пільгового перевезення автомобільним транспортом, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Закон України від 21.03.1991 року №875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Статтею 12 Закону України від 21.03.1991 року №875-ХІІ передбачено, що громадські організації інвалідів, їх спілки створюються з метою забезпечення рівних прав і можливостей інвалідів та їх соціального захисту, виявлення, усунення перепон і бар'єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб таких осіб, у тому числі стосовно доступу їх нарівні з іншими громадянами до об'єктів фізичного оточення, транспорту, інформації та зв'язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту, надання соціальних послуг, залучення інвалідів до суспільної діяльності, здійснення громадського контролю за дотриманням прав інвалідів, представництва їхніх інтересів та усунення будь-яких проявів дискримінації стосовно інвалідів та мають право користуватися пільгами і преференціями, передбаченими законодавством.

Відповідно до статті 4 Закону України від 21.03.1991 року №875-ХІІ соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Згідно статті 10 цього Закону фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності інвалідів і дітей-інвалідів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Так, у відповідності зі статтею 381 Закону України від 21.03.1991 року №875-ХІІ транспортне обслуговування інвалідів здійснюється на пільгових умовах. Інваліди, діти-інваліди та особи, які супроводжують інвалідів першої групи або дітей-інвалідів (не більше однієї особи, яка супроводжує інваліда або дитину-інваліда), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім метрополітену і таксі), а також всіма видами приміського транспорту. Діти-інваліди та інваліди першої, другої груп по зору і з ураженням опорно-рухового апарату та особи, які супроводжують інвалідів першої групи або дітей-інвалідів зазначених категорій (не більше однієї особи, яка супроводжує інваліда або дитину-інваліда), мають право на безплатний проїзд також у метро. Інваліди, діти-інваліди та особи, які супроводжують інвалідів першої групи або дітей-інвалідів (не більше однієї особи, яка супроводжує інваліда або дитину-інваліда), мають право на 50-відсоткову знижку вартості проїзду на внутрішніх лініях (маршрутах) повітряного, залізничного, річкового та автомобільного транспорту в період з 1 жовтня по 15 травня.

Пільгове перевезення інвалідів здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України «Про транспорт».

Звуження змісту та обсягу права осіб з інвалідністю на пільговий проїзд транспортом не допускається.

Порядок транспортного обслуговування інвалідів та дітей-інвалідів на пільгових умовах визначається нормативно-правовими актами, що регламентують правила користування громадянами повітряним, залізничним, річковим, автомобільним та міським електричним транспортом.

Відповідно до статті 12 Закону України від 10.11.1994 року №232/94-ВР «Про транспорт» підприємства транспорту зобов'язані забезпечувати права на пільги громадян щодо користування транспортом.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України від 05.04.2001 року №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт».

Статтею 31 цього Закону врегулювані відносини автоперевізника із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, які визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюється розмір компенсації витрат автоперевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Приписами статі 102 Бюджетного кодексу України встановлено, що видатки з місцевих бюджетів передбачені у підпункті «б» пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, а саме компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Стаття 7 Закону України від 10.11.1994 року №232/94-ВР «Про транспорт» передбачає, що відшкодування збитків від безплатних перевезень пільгових категорій громадян регулюється нормативними актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002 року передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно пункту 4 цього Порядку перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя.

Відповідно до пункту 7 Порядку Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати.

Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів.

Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби.

Пунктом 8 цього ж Порядку встановлено, що отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

З матеріалів справи вбачається, що прийняття відповідачем, як розпорядником коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, оспорюваного рішення про перевезення пільгової категорії населення району один день у тиждень обумовлене нестачею державних субвенцій для виплати компенсації витрат автоперевізників внаслідок перевезення пільгових категорій пасажирів.

Так, пунктом 6 «Порядку здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, які перевозяться автомобільним та електротранспортом загального користування в Рівненській області, за рахунок субвенції з державного бюджету» затвердженого розпорядженням голови Рівненської облдержадміністрації від 26.03.2007 року №128, встановлено, що відшкодування перевізникам за перевезення громадян, що мають згідно з чинним законодавством пільги при користуванні пасажирським транспортом, здійснюються за умов надходження субвенції з державного бюджету у межах помісячного розпису асигнувань.

Як було вище наведено, субвенція з державного бюджету на компенсацію збитків від перевезення пільгових категорій громадян відповідачем була отримана не в повному обсязі, тому відповідач позбавлений можливості укласти договір з автомобільними перевізниками на щоденне перевезення пільгових категорій громадян району та виплату їм відповідних компенсацій внаслідок щоденного перевезення пільгових категорій пасажирів.

Відтак, оскільки питання визначення обсягу та видів пільгових перевезень є прерогативою органу місцевого самоврядування, який за обставинами даної справи обмежений у його вирішенні бюджетними коштами на компенсацію перевізникам витрат з перевезення пільговиків, рішення про забезпечення перевезення пільгової категорії населення району в межах виділених бюджетних асигнувань є правомірним, зважаючи на фінансування відповідних державних соціальних програм за рахунок коштів державного бюджету, а отже і обмеження у його виконанні бюджетними коштами.

За наведених обставин позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволені адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 26 березня 2013 року.