Справа № 810/3310/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 року 810/3310/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доприватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2
треті особиТовариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс", ОСОБА_3, ОСОБА_4
провизнання незаконним рішення та скасування запису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс", ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 16.04.2015 №20731570 та скасування запису в Державному реєстрі прав про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, що здійснена 16.04.2015, за якою власником квартири зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс", , адреса: м. Київ, проспект Московський, будинок 28-А.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом ОСОБА_2 незаконно було проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки здійснення нотаріусом державної реєстрації права власності на майно допускається виключно у звязку з вчиненням цим нотаріусом нотаріальної дії щодо цього майна.

Зокрема, позивач наголошував на тому, здійснивши реєстрацію права власності, нотаріус не перевірив чи має ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" зареєстроване право власності на майно, а замість цього вдався до самостійної реєстрації, яка мала здійснюватися відповідним територіальним органом державної реєстрації прав.

Відповідач будь-яких пояснень з приводу заявленого позову суду не надав.

Під час проведення підготовчого провадження представник позивача та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" під час проведення підготовчого провадження проти позову заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. При цьому, вказаний представник не назвав суду з яких підстав слід відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання, призначене на 31.08.2015 зявились представник позивача, представник ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" та ОСОБА_3

Відповідач та інші треті особи, які належним чином були повідомленні про розгляд справи, у судове засідання не зявились.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи зазначене, суд протокольною ухвалою від 14.04.2015 ухвалив здійснювати подальший розгляд адміністративної справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.05.2007 між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (банк) та ОСОБА_3 (Позичальник) укладено кредитний договір №2709/0507/88-177, відповідно до якого Банк зобовязувався надати ОСОБА_3 грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 80000,00 дол. США на строк з 25 травня 2007 року по 25 травня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних за весь строк фактичного користування кредитом.

З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором від 25.05.2007 №2709/0507/88-177, між АКБ "ТАС-Комерцбанк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець-1), ОСОБА_4 (Іпотекодавець-2) укладено Іпотечний договір №2709/0507/88-177-Z від 25.05.2007, в силу якого Іпотекодавець-1 та Іпотекодавець-2 передають в іпотеку Іпотекодержателю належне їм на праві власності майно: квартиру під номером 32, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 87.

В подальшому, ПАТ "Сведбанк", яке виступає правонаступником ВАТ "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк", на підставі Договору факторингу від 28.11.2012 №15 відступило ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" право вимоги заборгованості за кредитним договором від 25.05.2007 №2709/0507/88-177.

Таким чином, внаслідок укладання вказаної угоди ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" набуло статусу нового Іпотекодержателя за Іпотечним договором від 25.05.2007 №2709/0507/88-177-Z, Іпотекодавцями згідно якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" 16.04.2015 звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою (реєстраційний номер 11040869) про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 16.04.2015 №20731570, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Так, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.04.2015 індексний номер 36385465, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, зареєстровано за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс".

Зі змісту вказаного Витягу вбачається, що підставою виникнення права власності за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" є Іпотечний договір №2709/0507/88-177-Z від 25.05.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Однак, не погоджуючись із такими діями приватного нотаріуса по проведенню державної реєстрації та по прийняттю рішення про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалась між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону №1952-IV, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частина 1 ст. 15 Закону №1952-IV встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону №1952-IV, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 9 ст. 15 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

Таким чином, законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на обєкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, повязаної із переходом таких прав на обєкт нерухомості.

Суд наголошує, що повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав повязуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 нотаріальна дія з нерухомим майном не вчинялася. Посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права на нерухоме майно - не мало місця.

Крім того, при прийнятті рішення у даній справі суд бере до уваги твердження позивача про те, що реєстрація права власності повинна вчинятись відповідним територіальним органом державної реєстрації прав.

Як встановлено судом, із заявою про державну реєстрацію права власності на підставі Іпотечного договору №2709/0507/88-177-Z від 25.05.2007, який містить застереження про можливість іпотекодержателя задовольнити свої вимоги шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки, ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 №607/5 "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб", у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування); на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу.

Відповідно до Указу Президента України від 06.04.2011 №401/2011 "Про затвердження Положення про Державну реєстраційну службу України" Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Підпунктом 10 п. 3 вказаного Положення передбачено, що Укрдержреєстр здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Згідно з пунктом 7 зазначеного Положення Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Таким чином, дії нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя були протиправними у зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.

Отже, з наведеного слідує, що реєстраційна дія щодо реєстрації за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" права власності на квартиру АДРЕСА_1, що здійснена 16.04.2015, проведена з порушенням компетенції, а тому її не можна вважати такою, що відповідає вимогам закону.

Додатково суд наголошує на тому, що згідно довідки КП "ЖЕК-1" від 27.03.2015 №960 в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 з 27.01.2009 зареєстрована неповнолітня дитина - ОСОБА_1 Даніїл Олександрович, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з 09.08.2011 зареєстрована неповнолітня дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В силу приписів статті 17 Закону України "Про охорону дитинства" та статті 177 Сімейного кодексу України правочини щодо майнових прав малолітньої дитини потребують дозволу органу опіки та піклування.

Як встановлено у Преамбулі Декларації прав дитини 1959 року, дитина внаслідок фізичної та розумової незрілості потребує спеціальної охорони і турботи, у тому числі й належного правового захисту.

Відповідно до статті 16 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в її право на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або посягання на її честь та гідність.

З матеріалів справи вбачається, що дозвіл органу опіки та піклування на відповідний правочин не отримувався, що підтверджується відповіддю Служби у справах дітей та сімї Бориспільської міської ради Київської області від 29.05.2015 №01-12-373.

А тому, на переконання суду, вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування відповідного запису в Державному реєстрі прав про реєстрацію права власності є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При розгляді справи встановлено, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення, діяв необґрунтовано, тобто без врахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи наведені всі обставини в їх сукупності та виходячи з того, що під час розгляду справи доводи позивача знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог і, відповідно, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач вимог про відшкодування судових витрат не заявляв, судові витрати стягненню з Державного бюджету України на користь позивача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, статтями 69, 70, 71, 72, 97, 128, 158-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20731570 від 16.04.2015.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія" "Вектор плюс" () права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, що здійснена 16.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.