Справа № 2а-5552/12/1470
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2013-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06 березня 2013 року Справа № 2а-5552/12/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І. А. за участю секретаря судового засідання Дворник Г. Г. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомприватного акціонерного товариства "АКЗ",
додержавної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби,
проскасування податкового повідомлення-рішення від 03.08.2012 року № ,
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «АКЗ» (далі - позивач, ПрАТ «АКЗ») звернулось до суду з позовом до державної податкової інспекції в Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС (далі - відповідач, ДПІ в Заводському районі) з вимогами визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.08.2012 року № , № .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі акту висновки якого не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, необґрунтовані та зроблені на підставі припущень, а відтак такий акт не може бути а ні доказом, а ні підставою для прийняття рішень, а рішення які прийнятті на його підставі є незаконними та не обґрунтованими

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, мотивуючи свої заперечення тим, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

В період з 19.09.2012 по 23.09.2012 року посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «АКЗ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні господарських операцій з ПП «Ново-Ком» за період з 19.05.2010 по 01.07.2011 року, за результатами якої 26.09.2012 року складено акт № 3513/23-200/31268743 (а. с. 23-26).

На підставі акту перевірки з урахуванням розглянутих заперечень позивача відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 03.08.2012 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 32423 грн., у тому числі за основним платежем - 317185,00 грн. та за штрафними санкціями - 6838,00 грн. (а. с. 19), № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 275421,50 грн., у тому числі за основним платежем - 222506,00 грн. та за штрафними санкціями - 52915,50 грн. (а. с. 21).

Перевіркою встановлено порушення п. 134.1 ст. 134, пп.. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, 138.3, 138.4, 138.8, пп.. 138.10.1, пп.. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, пп.. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та суджень відповідача, відображених в акті перевірки позивача на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив наступне.

Стосовно повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» в сумі 317185 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 6838 грн.

Висновки акту перевірки зводяться до наступного. Розділ 3.1 акту перевірки - доходи. ПрАТ «АКЗ» станом на 01.04.2011р. має кредиторську заборгованість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по контрагенту ТОВ «Компарекс» у сумі 495400 грн. Дата виникнення заборгованості - травень 2010 р. На думку відповідача ця заборгованість є безнадійною в зв'язку з тим, що Держреєстрацію ТОВ «Компарекс» скасовано 25.11.10 р. Свідоцтво платника ПДВ №100256598 анульовано 18.05.2010 р. Враховуючи вищенаведене, ця кредиторська заборгованість підлягає включенню до складу доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

Проте, це є не вірним застосуванням норм ПК України, оскільки відповідно до п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України - «безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість, що не погашена внаслідок недостатності майна фізичної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості; в) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Таким чином, Законом встановлено, що п.п. «а» стосується будь якої заборгованості кредиторської або дебіторської, п.п. «б» стосується лише кредиторської заборгованості, а п.п. «в» стосується лише дебіторської заборгованості, то б то коли особа визнана банкрутом, або ліквідована має борг перед кредитором. Оскільки у позивача є кредиторська заборгованість, то застосування підпункту «в» є неправомірним. В даному випадку відповідно до п.п. «а» позивач повинен віднести цей борг перед ТОВ «Компарекс» до складу інших доходів як безнадійну у травні 2013 року в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Отже відповідачем в результаті помилкового застосування законодавства неправомірно визначено порушення позивачем п.п.135.5.4 п. 135.5 ст.135 ПК України, якого в дійсності не має, що мало наслідками неправомірного збільшення інших доходів на суму 495400 грн. в II кварталі 2011р.

Розділ 3.1.2 акта - витрати, Розділ 3.2.4 акта взаємовідносини з контрагентами. В акті перевірки зазначено, що позивачем завищено суму витрат в розмірі 555833 грн. в результаті здійснення господарських операцій з ПП «НОВО-КОМ» на підставі договорів, які визнані нікчемними відповідно до ст. 228 ЦК України, мотивуючи свої твердження тим, що в акті перевірки ПП «Ново-Ком» від 10.02.2012 р. № 315/231-36917481 Алчевської ОДПІ Луганської області Державної податкової служби зазначено: «В порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 ПК України ПП «Ново-Ком» не надало документи, які підтверджують правомірність формування показників податкової звітності та безпідставно задекларувало податкові зобов'язання. Проте, між ПрАТ «АКЗ» та ПП «Ново-Ком» існували та були здійснені фактичні господарські відносини. ПрАТ «АКЗ» мало у наявності та надало у ході проведення перевірки всі документи, які підтверджують фактичне здійснення цих господарських операцій. Як зазначено в акті перевірки, позивачем були надані накладні на придбання: видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, тобто всі первинні документи, що підтверджують факт здійснення господарської операції в рамках Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ст. 44 ПК України. В ході проведення перевірки працівникам ДПІ надані всі документи які підтверджували, що транспортування товару здійснювали зовсім інші перевізники які отримали за це відповідну плату.

Суд зазначає, що у вересні 2011 р. у позивача відповідачем була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка за період з 19.05.10 р. по 01.07.11 р., в ході якої перевірялись взаємовідносини з ПП «Ново-Ком». За наслідками перевірки складено довідку якою визначено: «Перевіркою документально підтверджено реальність здійснення господарських відносин з ПП «Ново-Ком», їх вид, обсяг, якість та розрахунки».

Таким чином, при проведення перевірки у вересні 2011 р. господарські операції позивача з ПП «Ново-Ком» були реальними, а при проведені перевірки в 2012 р. стали вже нереальними та нікчемними.

Перевіряючим були надані всі документи які беззаперечно доказують використання придбаного вугілля у виробничій діяльності позивача для виготовлення продукції, а саме: оборотно-сальдові відомості, списання ТМЦ у виробництво, картки рахунку 203, журнал фактичного позмінного витрачання вугілля в пічах, рахунки - фактури, накладні (додаються).

Оскільки жодного доказу про нереальність операції та нікчемність угоди з ПП «Ново-Ком» акт перевірки не містить, то висновки акту щодо завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в сумі 555833 грн. є неправомірними.

Стосовно загальновиробничих витрат, слід зазначити наступне. Актом перевірки встановлено завищення задекларованих показників у рядку 06.1 Декларації «Загальновиробничі витрати» всього у сумі 9892 грн., у тому числі: за II квартал 2011року завищення в сумі 22354 грн.; за II-III квартали 2011 року завищення в сумі 9892грн.

В акті перевірки не наведені факти порушень та норми законів, які порушені, що не відповідає вимогам наказу ДПА від 22.12.2010 р. № 984 «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства». Крім того, на сторінці 17 акту наведені дані з загальновиробничих витрат за даними перевірки та за даними декларації, а також відхилення, які не відповідають сумі відхилень, наведених на стор. 16 акту. З наведених даних сума загальновиробничих витрат занижена на 21608 грн., а не завищена на 9892 грн., як наведено на стор. 16, 18 акту перевірки. Отже висновки акту взагалі не відповідають дійсності та суперечать самому тексту акту та наведених в ньому розрахункам.

Перевіркою встановлено, що на порушення п.138.2, п.138.5,п.п.138.10.3 п. 138.10ст.138 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами і доповненнями, ПрАТ «АКЗ» неправомірно включено до складу витрат на збут за II квартал 2011 р. суму 86777 грн., в результаті здійснення операцій з ПП «Марракеш», ТОВ «Альфа-К», ПП «Мгновение Юг», за III квартал 2011року суму 225417грн, в результаті здійснення операцій з ПП «Марракеш» згідно договорів, які визначені нікчемними, в результаті чого завищено суму витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в розмірі 312194грн.

Висновок про нікчемність договорів, укладених ПрАТ «АКЗ» з ПП «Марракеш», ТОВ «Альфа-К», ПП «Мгновение -Юг» ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва зроблений на підставі актів перевірки ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби від 12.07.2012р. № 102/22/37301712 (по ПП «Марракеш»), Жовтневої МДПІ Миколаївської області Державної податкової служби від 07.07.2011р. № 577/23-35817379 та від 21.07.2011р. №591/23-35817379 (по ТОВ «Альфо-К»), а також листа ДПІ у Миколаївському районі від 29.09.2011р. № 10815/7/23-121 (по ПП «Мгновение ЮГ»), що є безпідставним. Відповідач в тексті акту перевірки умисно спотворює тексти договорів та види послуг які надавались з метою штучного створення «порушень» та виправдання своїх «віднесень» угод до нікчемних. Так в тексті акту визначається що ПП «Марракеш», ТОВ «Альфо-К», ПП «Мгновение-ЮГ» надавали транспортні послуги з перевезення вантажів.

Проте, це не відповідає дійсності. Договором та актами здачі прийняття робіт визначено надання послуг з організації перевезень, експедирування.

Відповідно до ст.929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Таким чином, експедитор не має обов'язку перевозити вантажі своїм власним транспортом та власними силами. Він зобов'язаний організувати доставку вантажів (знайти перевізника, організувати погрузку та супроводжувати вантаж в дорозі, передати вантаж замовнику, або іншій вказаній особі) за рахунок замовника.

Оскільки в тексті акту умисно вказано «транспортні послуги» замість послуг з організації перевезення та експедирування, текст акту, як і його висновки в цій частині не відповідають фактичним обставинам та первинним документам (договорам, актам прийому-передачі) а отже є неправомірними.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» в сумі 222506 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 52915грн., судом встановлено наступні обставини.

Висновки акту перевірки зводяться до наступного. Розділ 3.2.2 акта перевірки - податковий кредит та розділ 3.2.4 акта перевірки - взаємовідносини з контрагентами.

Згідно акту перевірки господарські операції між позивачем та ПП «НОВО-КОМ» визначені нікчемними, в результаті чого завищено суму податкового кредиту в розмірі 111167 грн. Визначення договорів нікчемними здійснено на підставі акту перевірки ПП «Ново-Ком» від 10.02.2012 р. № 315/231-36917481. В акті перевірки ПП «Ново-Ком» від 10.02.2012 р. № 315/231-36917481 Алчевської ОДПІ Луганської області Державної податкової служби зроблено висновок:, що в порушення п.44.1, п. 44.6 ст.44 ПК України ПП «Ново-Ком» не надало документи, які підтверджують правомірність формування показників податкової звітності та безпідставно задекларувало податкові зобов'язання. Акт перевірки не містить жодних доказів відсутності господарських операцій.

За період з 01.12.2010 року по 30.09.2011 року позивачем задекларовано суму податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 111167 грн. на підставі податкових накладних, наведених в акті перевірки на стор.42,43 у т.ч.: за квітень 2011 року - 311040 грн.(витрати), 62208 грн (ПДВ); за травень 2011 року - 176040 грн.(витрати), 35208 грн (ПДВ); за червень 2011 року - 68753 грн.(витрати), 13751 грн (ПДВ). Актом перевірки вказано, що встановлено завищення податкового кредиту по операціям з ПП «Ново-Ком» по придбанню вугілля всього у сумі 111167грн грн., в тому числі: за квітень 2011 року - 62208 грн.; за травень 2011 року - 35208 грн.; за червень 2011 року - 13751 грн. та встановлені порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI із змінами та доповненнями.

Проте, це не відповідає дійсності, оскільки актом перевірки підтверджено наявність у позивача всіх первинних документів по операціям з ПП «Ново-Ком» (стор. 42,43 акту), що підтверджують факт здійснення господарської операції в рамках Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ст. 44 ПК України. Кожна поставка товару здійснювалася на підставі договору поставки, були складені видаткові накладні, видані податкові накладні. У подальшому цей товар був реалізований, що відображено у відповідних документах та є доказом здійснення господарської операції.

Згідно п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК країни сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Як наведено вище, позивач одержав від ПП «Ново-Ком» податкові накладні, тобто з боку ПрАТ «АКЗ» виконано усі передбачені законом умови щодо отримання податкового кредиту. Жодних порушень правил бухгалтерського та фінансового обліку зі сторони ПрАТ «АКЗ» в акті перевірки не наведено. Відсутність доведення факту правопорушення та неналежна оцінка міжгосподарських відносин призвела до невідповідності висновків відповідача фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не мав законних підстав для визнання договорів з ПП «Ново-Ком» та іншими контрагентами нікчемними, тому висновки в акті перевірки щодо завищення податкового кредиту в сумі 111167 грн. є безпідставними.

Стосовно здійснення господарських операцій з ПП «Марракеш», слід зазначити наступне: на ст. 45 акту перевірки наведено: «підприємство перебувало у фінансово-господарських відносинах з ПП «Марракеш» у період з квітня по вересень 2011року згідно наданих документів (перелік документів наведено у таблиці: акти наданих послуг, податкові накладні, товарно-транспортні накладні). Свідоцтво платника ПДВ ПП «Марракеш» анульоване 03.10.2011р. «ПП «Марракеш» знято з обліку 13.06.2012р. та скасовано державну реєстрацію 19.06.2012 р.

ПрАТ «АКЗ» до складу податкового кредиту включено суми ПДВ по отриманим податковим накладним від ПП «»Марракеш» всумі 61050 грн.: за червень 2011р. в сумі 9667грн; за липень 2011р. в сумі 6300грн; за серпень 2011р. в сумі 39500грн; за вересень 2011р. в сумі 5583грн.

Таким чином, на момент здійснення господарських відносин з позивачем та отримання податкових накладних ПП «Маракеш» було зареєстровано як юридична особа та платник ПДВ. Висновок про нікчемність договорів, укладених позивачем з ПП «Марракеш» зроблений на підставі акту перевірки ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби від 12.07.2012 р. № 102/22/37301712, що є безпідставним. Окрім того, відповідачем в акті перевірки був спотворений текст первинних документів (замість надання послуг з організації перевезень - експедирування, в акті написано транспортні послуги - перевезення вантажу (піска,цегли,вапна).

Розділ 3.2.4 п. 3 - ТОВ «Центргаз». На ст. 38 акту наведено: «До складу податкового кредиту по операціям із ТОВ «Центргаз» включено ПДВ до податкової декларції з податку на додану вартість»: за серпень 2011 р. у сумі 6667 грн.; за вересень 2011 р. у сумі 13333 грн. На підставі акту перевірки ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби від 11.07.2012 р. № 75/22-00/31946188 ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва безпідставно зроблено висновок про «нікчемність правочину» між ПрАТ «АКЗ» та ТОВ «Центргаз» та неправомірність віднесення до податкового кредиту ПДВ в сумі 20000,00 грн. Нікчемність правочину, на думку відповідача, полягає в тому, що ТОВ «Центрогаз» нібито не знаходиться за податковою адресою. ТОВ «Центрогаз» здійснювало ремонт даху позивача. Локальні кошториси, акти виконаних робіт на будівельно-монтажні роботи, договір, ліцензії на здійснення будівельно-монтажних робіт оформлені відповідно до діючого законодавства. Отже висновки відповідача є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Розділ 3.2.1 Правильність визначення податкових зобов'язань. На ст. 23 акту наведено: «перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.04.2011 р. по 31.03.2012 встановлено їх заниження всього у сумі 30289 грн., в т.ч. занижено ПДВ на 36745 грн., завищено ПДВ на суму 6456 грн. На стор.23 акту наведені також зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов'язань. Але, дані, наведені по даним перевірки, не обґрунтовані та не містять розрахунку податкових зобов'язань за даними перевірки, що не відповідає вимогам до складання акту перевірки, встановлених наказом ДПА від 22.12.2010р. № 984 «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства».

Крім того, суд звертає увагу суду на наступне: позивач не може нести відповідальність за діяльність продавця та правомірність наданих їм первинних документів, у т.ч. податкових накладних.

Органи державної власті, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та засобом, визначеними Конституцією та Законами України (ст.19 Конституції України).

Податкові органи не можуть нараховувати податок на прибуток, ПДВ та штрафні санкції на покупця у разі порушень законодавства продавцем, тому що діюче законодавство не встановлює підстав для такого нарахування.

Вчинені позивачем з його контрагентами господарські операції спричинила реальні зміни майнового стану підприємства як платника податків що підтверджується даними бухгалтерського та податкового обліку. ПДВ сплачено Підприємством в цині товару (послуг) повністю, що підтверджується самим актом перевірки.

Чинним податковим законодавством не передбачено право відповідача при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акти перевірки чи інформацію органів ДПС стосовно іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого. Таким чином, відповідачем не дотримані вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому висновки акту перевірки є неправомірними, а отже і повідомлення - рішення прийнятті на його підставі є незаконними.

Отже, позивачем надано первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю його контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод товарів та послуг для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку. Документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару, зокрема є податкова накладна. При розгляді справи встановлено, що видані позивачеві контрагентами податкові накладні відповідають вимогам діючого законодавства і є належним доказом правомірності формування податкового кредиту по ПДВ по реальним господарським операціям та правомірності віднесення на собівартість виробленої продукції суми затрат на придбання товарів та послуг.

Таким чином, господарські операції, які були обумовлені з боку позивача діловою метою, мали реальний характер і фактично виконані його контрагентами, які, в свою чергу, є добросовісним платником податків.

З цього випливає, що при здійсненні господарських операцій з контрагентом-постачальником позивач діяв виключно у відповідності до норм діючого законодавства.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України обов'язок доказування покладається на відповідача у справі.

Відповідачем в ході розгляду справи правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення не доведено.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби від 03.08.2012 року № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби від 03.08.2012 року № .

4. Відшкодувати судові витати в сумі 2146,00 гривень, сплачені згідно квитанції від 26.10.2012 року № 6 з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання з рахунку державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби () на користь приватного акціонерного товариства "АКЗ" ().

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І. А. Устинов

Постанова оформлена у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України та підписана суддею 11.03.2013 року.