Справа № 2а/1570/6573/2011
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2011-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/6573/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2011 року м.Одеса

21 листопада 2011 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.,

при секретарі Паровенко І.П.

за участю сторін:

представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_1

представника відповідача(за довіреністю) ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд» до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № /0 від 23.11.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд» із зазначеним позовом мотивуючи позовні вимоги тим, що ДПІ у Київському районі м. Одеси на підставі акту № 5649/15-02/625/32623653 від 03 листопада 2010р. «Про результати невиїзної документальної перевірки податкової звітності по податку на додану вартість» винесено податкове повідомлення-рішення від 23.11.2010р. №/0, яким TOB «Альянс-Висотбуд» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 19 248 грн., заявлену в податковій декларації за липень 2010р., і застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 170,00грн.

ТОВ «Альянс-Висотбуд» вважає висновки Акту перевірки про порушення норм Закону України «Про податок на додану вартість» необґрунтованими з огляду на наступне.

Наданий законодавством строк для проведення документальної невиїзної (камеральної) перевірки даних, заявлених у податковій декларації з ПДВ за липень 2010р., відповідачем пропущений.

Законодавство України не передбачає при проведені контролюючими органами камеральних перевірок податкових декларацій з ПДВ надання платником податку будь-яких додаткових документів, крім податкової декларації, тоді як у висновку акту перевірки про порушення TOB «Альянс-Висотбуд» норм п.п.7.7.5 п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» зазначено, у зв'язку із ненаданням документів, які підтверджують факт оплати товарів (послуг) постачальникам, не відповідає закону.

Посилання ДПІ у Київському районі м. Одесі на відсутність за місцезнаходженням контрагента ТОВ «Альянс-Висотбуд» - ПП «ОСОБА_3 Юг» та розбіжності у сумах податкового кредиту та податкових зобов'язань за даними АРМ «Контрагент» є необґрунтованими, оскільки включення до складу податкового кредиту за червень 2009р. ПДВ в загальній сумі 19 760,21 грн. здійснювалось на підставі податкових накладних, складених ПП «ОСОБА_3 Юг».

ТОВ «Альянс-Висотбуд» не було нараховано до сплати в бюджет суми ПДВ, тобто сума , що підлягала бюджетному відшкодуванню, не могла бути спрямована у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів, а отже, відшкодування ТОВ «Альянс-Висотбуд» з бюджету 1504,88 грн. не було.

Відповідно до абз. 2 та 6 п.8 «Інструкції про порядок застосування -штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби», підставами для застосування штрафних (фінансових) санкцій є отримання платником податку бюджетного відшкодування. ТОВ «Альянс-Висотбуд» бюджетного відшкодування в сумі 1 504, 88 грн. не отримало, підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій немає.

*

У судовому засіданні представник позивача посилаючись на обставини, викладені у позові та поясненнях, наданих у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх.

Представник ДПІ у Київському районі м. Одеси проти заявлених позовних вимог заперечував, надавши до суду письмові заперечення (а/с. 69-71), в яких зазначає наступне правове обгрунтування.

Перевіркою встановлено порушення TOB «Альянс Висотбуд» вимог пп.7.7.2, 7.7.5, п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню з ПДВ, шляхом зарахування у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів, задекларовану в декларації за липень 2010 року на суму 19248 грн.

Згідно облікової картки TOB «Альянс - Висотбуд» по ПДВ за 2010 рік із заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ 19248,00 грн. відшкодовано - зараховано в рахунок платежів 1504,88 грн., у тому числі:

03.11.2010р. - 245,08 грн. на погашення боргу з ПДВ (акт камеральної (невиїзної документальної) перевірки №4921/15-02;

08.11.10 - 1259,80 грн. (456,60 + 297,40 + 505,80) погашення штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання.

Відповідно до вимог пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 02.12.2000 року №2181-ІІІ та пп.6.1.3 п.6.1 ст.6 «Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби», затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України від 17 березня 2001 року №110 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 березня 2001 року за №268/5459 (із змінами та доповненнями, далі - Інструкція №110), у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів що минули.

Пунктом 8 Інструкції №110 передбачено, що у разі коли за наслідками перевірки виявляється факт завищення суми бюджетного відшкодування, заявленого в податковій декларації про податок на додану вартість, сума такого завищення вважається сумою податкового зобов'язання, прихованою від оподаткування. Якщо внаслідок такого завищення отримано бюджетне відшкодування, платник податку визнається таким, що ухиляється від оподаткування, і до нього застосовуються санкції відповідно до законодавства.

Штрафні санкції згідно з абзацами другим та третім цього пункту застосовуються в порядку та розмірах, визначених підпунктом 6.1.3 пункту 6 цієї Інструкції.

При цьому штрафна (фінансова) санкція згідно з абзацом другим цього пункту застосовується, починаючи з податкового періоду, на який припадає граничний термін подання податкової декларації, згідно з якою платником податків заявлено відшкодування податку на додану вартість з бюджету у завищеній сумі та закінчуючи податковим періодом на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти заявленого адміністративного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях та наданих в судовому засіданні поясненнях, і просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі й в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу» від 04.12.1990 року за №509-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право, зокрема, здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Як передбачено пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року за №168/97-ВР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Згідно з підп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року за №2181-III (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків, зокрема, у разі якщо контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків.

Невиїзною документальною перевіркою, відповідно абз.3 п.1.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 року за № 327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.08.2005 року за №925/11205 (чинного на момент проведення перевірки), вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), незалежно від способу їх подачі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проводилась невиїзна (камеральна) перевірка (Акт № 5649/15-02/625-32623653 від 03.11.2010 р.) лише на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях. При цьому, контролюючим органом було направлено запит про надання додаткових документів за №23429/15-02/3031 від 25.08.2010 рокe, однак ТОВ «Альянс - Висотбуд» відмовилось надати документи зазначивши, що чинним законодавством не передбачено при проведенні камеральної перевірки надання додаткового переліку документів (лист за №01-0102/02/139 від 06.09.2010 року (а/с-89-91).

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що TOB «Альянс - Висотбуд» поштою надано до ДПІ у Київському районі м. Одеси декларацію з ПДВ за липень 2010 року, вхід. №59390 з додатками (а/с.92-95). Податкові зобов'язання в зазначеній декларації з ПДВ визначені позивачем у сумі 285,00 грн., податковий кредит - 37767,00 грн., від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту - 37482,00 грн. Залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за відрахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду відображено в «рядку 24» у розмірі 97662,00 грн.; сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів «рядок 25.2» задекларована у розмірі 19248,00 грн.; залишок від'ємного значення, який після бюджетної відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду «рядок 26» - у розмірі 78414,00 грн.

Згідно довідки «щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкові періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітом податковому періоді» (додаток 2), підлягає включенню до складу податкового кредиту наступної податкового періоду до декларації з ПДВ за липень 2010 року сума, що підлягає бюджетном відшкодуванню - 19248,00 грн. відображена як частина залишку від'ємного значення фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг) та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх податкових періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування, яке виникло у лютому 2010 року.

Відповідно даних, внесених до декларацій з ПДВ, які надавались позивачем до ДПІ у Київському районі м. Одеси, сума 19248,00 виникла за рахунок від'ємного значення у наступних звітних періодах: лютому 2010 року 5425,00 грн., березні 2010 року - 1445,00 грн., квітні 2010 року - 12378,00 грн.

З метою перевірки бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого платником податків декларації з ПДВ за липень 2010 року, ДПІ у Київському районі м. Одеси було направлено ТОВ «Альянс - Висотбуд» запит від 25.08.2010р. №23429/15-02/3031(а/с.87-88) щодо надання копій документів, підтверджуючих фактичну сплату частини залишку від'ємного значення постачальникам товарів (послуг) у попередніх податкових періодах.

TOB «Альянс - Висотбуд» (лист - відповідь від 06.09.10 №01-0102/02/139) зазначило, що не вважає за необхідне надавати до перевірки будь-які інші документи, крім декларації з ПДВ за липень 2010 року та не надало документів, що підтверджують факт оплати постачальника товарів в попередніх податкових періодах, у зв'язку з чим позивачем не дотримано вимог пп.7.7.2 та 7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону №168.

Також в судовому засіданні з наданих представником пояснень встановлено, що разом з запереченнями до акту перевірки від 10.11.2010 №01-0102/02/18 та під час розгляду первинної та повторної скарг TOB «Альянс Висотбуд» також не надано документальних доказів, які б підтверджували факт проведення оплати ПДВ його постачальникам.

Крім того, при відпрацюванні податкових декларацій з ПДВ TOB «Альянс Висотбуд» з лютого по липень 2010 року засобами «системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що постачальниками TОB «Альянс - Висотбуд» формувався податковий кредит на підставі податкових накладних підприємств, стан платника яких - «внесено запис про відсутність за місцезнаходженням», «визнано банкрутом».

Саме тому, у податкового органу виникли обґрунтовані сумніви щодо фактичного здійснення господарських операцій.

Відповідно додатку №5 (декларації з ПДВ за лютий 2010 року) TOB «Альянс -Висотбуд» віднесено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 23039,00 грн., у т.ч. по взаємовідносинам з TOB «Альянс - Жилстрой», (), - 4176,44 грн., TOB «Регіон Світла», , - 595,75 грн.(а/с.107)

TOB «Альянс - Жилстрой» сформовано податковий кредит (згідно розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ за березень 2010 року), у т.ч. за рахунок постачальника TOB «Ортекс», (), - 5366,67 грн. (стан платника - 8, «внесено запис про відсутність за місцезнаходженням»; TOB «Регіон Світла» сформовано податковий кредит, у т.ч. за рахунок наступних постачальників:

- TOB «Реон», (), - 559,48 грн. (стан платника - 8, «внесено запис про відсутність за місцезнаходженням»), 4

- TOB «Електрум ЛТД», (), - 204,31 грн. (стан платника - 10, «запит на встановлення місцезнаходження);

Додаток №1 (декларації з ПДВ за березень 2010 року) «Розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ» TOB «Альянс - Висотбуд» віднесено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 53995,00 грн. (у р.16 декларації з ПДВ за березень 2010 року сума коригування (збільшення) податкового кредиту складає 67601,00 грн.), у т.ч. по взаємовідносинам:

МПП «Шарм», (), - 33889,33 грн., ПКО «Агні», (), -1579,91 грн.(а/с. 112).

При відпрацюванні податкової декларації з ПДВ засобами «системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що МПП «Шарм» сформовано податковий кредит, у т.ч. за рахунок постачальника ПП «Профмаркет», (), - 32194,72 грн. (стан платника - 9 «направлено повідомлення про відсутність за місцем знаходження», ПКО «Агні» сформовано податковий кредит, у т.ч. за рахунок постачальника TOB «Укртрубмет», (), - 35198,35 «стан платника - 14 «визнано банкрутом»).

Відповідно додатку №5 до декларації з ПДВ за березень 2010 року TOB «Альянс -Висотбуд» віднесено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 1953,60 грн. по постачальнику з індивідуальним податковим номером 9, якого згідно АРМ «Контрагент» не визначено (а/с. 115).

Згідно додатку №1 до декларації з ПДВ за квітень 2010 року «Розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ» TOB «Альянс - Висотбуд» віднесено до складу податкового кредиту ПДВ суму 27553,00 грн., у т.ч. по взаємовідносинам з ПКО «Агні» - 14900,33 грн.(а/с.121)

При відпрацюванні податкової декларації з ПДВ засобами «системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що ПКО «Агні» сформовано податковий кредит, у т.ч. за рахунок наступних постачальників:

- ПП «Укрброксервіс», (), - 5791,34 грн., стан платника - 14, «визнано банкрутом»;

- TOB «МД Технолоджіс», (), - 27087,00 грн., стан платника - 7, «до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей про місцезнаходження підприємства».

Спірні правовідносини між сторонами врегульовані нормами, чинного на час виникнення спірних правовідносин, Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР (із змінами та доповненнями).

За визначенням пунктів 1.6, 1.7 статті 1 Закону №168, податкове зобов'язання - це загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, що визначена згідно з цим Законом; податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена Згідно з цим Законом.

Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону №168, бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №168, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

На підставі п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону №168, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду.

Керуючись п.п.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону №168, платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону №168 протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно з вимогами пп.7.7.7 б) п.7.7 ст.7 Закону №168 якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій податковій декларації, то такий податковий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Отже, приймаючи до уваги зазначені приписи податкового законодавства, суд приходить до висновку, що TOB «Альянс Висотбуд», в порушення вимог Закону №168, завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню з ПДВ шляхом зарахування у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів, задекларовану в декларації за липень 2010 року на суму 19248,00 грн.

Також зазначене підтверджується обліковою карткою TOB «Альянс - Висотбуд», по ПДВ за 2010 рік із заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ 19248,00 грн. відшкодовано - зараховано в рахунок платежів 1504,88 грн., у тому числі:

- 03.11.2010 - 245,08 грн. на погашення боргу з ПДВ (акт камеральної (невиїзної документальної) перевірки №4921/15-02;

- 08.11.2010 - 1259,80 грн. (456,60 + 297,40 + 505,80) погашення штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання.

Відповідно п.19 ст.2, ст.9 Бюджетного кодексу України, бюджетному відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, що випливає з самої суті поняття податку, його основної функції - формування доходів Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, платник, який прийняв рішення щодо повернення сум ПДВ з бюджету, повинен мати підстави, які нерозривно пов'язані між собою для отримання заявленої суми, а саме:

- правильно розрахований залишок від'ємного значення, на який впливає достовірність нарахованого податкового кредиту по здійснених з контрагентами операціях /дана підстава напряму залежить щодо достовірності задекларованих податкових зобов'язань контрагентів/;

- у разі, якщо залишок від'ємного значення розрахований вірно, він повинен бути обов'язково сплаченим та заявляється до відшкодування з бюджету, шляхом надання до органу ДПС декларації з ПДВ, разом з заявою про повернення платнику заявленої суми бюджетного відшкодування, у терміни та у розмірах, визначеним нормами даного Закону/;

- платник, який розраховує на бюджетне відшкодування, повинен вести розрахунки з постачальниками за поставлені товари (послуги) грошовими коштами;

- встановлення факту надмірної сплати податку (тобто, постачальники - платники податку/особи (юридичні, фізичні) - основні платники ПДВ /такі особи, згідно норм Закону повинні відповідають «своєю коректністю» даному поняттю/ зобов'язані здійснювати утримання і внесення до бюджету відповідних сум податку, що сплачується покупцем). Як правило, дохід Державного бюджету України формується за рахунок податків, сплачених підприємствами - виробниками (імпортерами).

На підставі наведеного, платник, який самостійно прийняв рішення щодо подачі заявки на повернення сум ПДВ з бюджету, розраховує на надмірну ним сплату податку, чим бере на себе зобов'язання щодо підтвердження та документальної доказовості наявних підстав, для отримання ним заявленої суми. Якщо, здебільш, дохід Державного бюджету України формується за рахунок податків, сплачених підприємствами-виробниками /імпортерами/, то, відповідно, підтвердження факту надмірної сплати податку, на повернення якого розраховує особа, яка заявляє на відшкодування з Державного бюджету, сплаченого ним постачальникам ПДВ, - можливо шляхом документального підтвердження проведених ним грошових розрахунків за товари (послуги) з постачальниками - виробниками /імпортерами/ (в тому числі, по ланцюгу постачання товарів (послуг) до виробника (імпортера) ця умова потрібна у разі, якщо первинний постачальник не є виробником (імпортером) товарів (послуг), тоді п.1.8 ст.1 Закону, відпрацьовується на предмет походження товару (послуг).

У разі, якщо згідно Закону, податковим органом за результатами перевірки, виявлено невідповідність хоча б однієї з підстав для отримання заявленої платником суми ПДВ до відшкодування з бюджету, то такий податковий орган, для упередження факту безпідставного відшкодування платнику заявленого ПДВ, повинен прийняти відповідні заходи згідно п.п. 7.7.7 п.7.7 ст. 7 Закону №168.

Згідно вимог пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 02.12.2000 року №2181-ІІІ. пп.6.1.3 п.6.1 ст.6 «Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби», затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України від 17 березня 2001 року №110 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 березня 2001 року за №268/5459 (із змінами та доповненнями, далі - Інструкція №110), у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за наявності підстав, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів встановлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Пунктом 8 Інструкції №110 передбачено, що у разі коли за наслідками перевірки виявляється факт завищення суми бюджетного відшкодування, заявленого в податковій декларації про податок на додану вартість, сума такого завищення вважається сумою податкового зобов'язання, прихованою від оподаткування. Якщо внаслідок такого завищення отримано бюджетне відшкодування, платник податку визнається таким, що ухиляється від оподаткування, і до нього застосовуються санкції відповідно до законодавства.

Штрафні санкції застосовуються в порядку та розмірах, визначених п.п.6.1.3 пункту 6 Інструкції № 110.

При цьому штрафна (фінансова) санкція згідно з абзацом другим цього пункту застосовується, починаючи з податкового періоду, на який припадає граничний термін подання податкової декларації, згідно з якою платником податків заявлено відшкодування податку на додану вартість з бюджету у завищеній сумі та закінчуючи податковим періодом на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу.

Отже, суд приходить до висновку про правомірність застосування штрафних санкцій, відповідно до приписів чинного на момент вчинення спірних правовідносин законодавства.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд» до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №/0 від 23.11.2010 року відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, або в порядку ч.2 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови буде виготовлений та підписаний суддею на протязі пяти діб.

Суддя/підпис/ ОСОБА_4

25 листопада 2011 року