Справа № 819/2552/14-а
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2552/14-a

18 листопада 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (далі відповідач) про зобов'язання відділ державної реєстрація актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області внести зміни та доповнення до актового запису про народження №6, складеного 18 березня 1946 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадянку ОСОБА_2, шляхом зміни ім'я дитини з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", та доповнити графу місце народження дитини: "Україна Тернопільська область Тернопільський район село Серединки ", змінити національність матері дитини з "українка" на "полька" та внести зміни до актового запису про шлюб №7, складеного 15 травня 1965 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2, шляхом зміни ім'я нареченої з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", дату народження нареченої з "1946 рік" на "ІНФОРМАЦІЯ_1 року", національність нареченої з «українка» на «полька».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Відділом ДРАЦСРС Тернопільського міського управління юстиції відмовлено у внесенні змін та доповнень до актового запису про народження №6, складеного 18 березня 1946 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадянку ОСОБА_2, шляхом зміни ім'я дитини з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", та доповнити графу місце народження дитини: "Україна Тернопільська область Тернопільський район село Серединки ", змінити національність матері дитини з "українка" на "полька" та внести зміни до актового запису про шлюб №7, складеного 15 травня 1965 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2, шляхом зміни ім'я нареченої з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", дату народження нареченої з "1946 рік" на "ІНФОРМАЦІЯ_1 року", національність нареченої з «українка» на «полька» , у зв»язку з тим що в актових записах про її народження та шлюб містять істотні розбіжності та достатніх даних підтверджуючих, що вона та її мати є польської національності не представлено та не здобуто. Позивач вважає даний висновок протиправним, оскільки згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2, виданого 12 лютого 2013 року відділом державної реєстрація актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу - ОСОБА_2) за національністю є «полькою», відповідно до довідки Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 31 січня 2013 року №103, мати позивачки є полькою,

Згідно довідок Римо-католицької парафії Матері Божою Сніжної Драганівки від 23 вересня 2014 року, мати позивачки походила з польської римо-католицької родини і була полькою. Також позивач протягом усього свого життя вважає себе полькою по національності, в її родині завжди святкуються усі католицькі свята, так як її мати була католичкою, постійно відвідує польський костел, а тому прагне відновити етнічне походження свого роду.

Представник позивача, до початку судового засідання подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. З підстав викладених в позовній заяві просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, подавши клопотання про розгляд справи без її участі, проти позову заперечила, в задоволенні позовних вимог покладається на розсуд суду.

Таким чином, з огляду на вжиття судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення належним чином сторін про наявність судової справи з їх участю та можливість реалізації ними права захисту у судовому порядку їх прав та інтересів, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та відповідну заяву позивача про розгляд справи без його представника, - суд, у відповідності до положень статей 12, 41, частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за доцільне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

ОСОБА_1 звернулась у відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області з проханням внести зміни та доповнення до актового запису про народження №6, складеного 18 березня 1946 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадянку ОСОБА_2, шляхом зміни ім'я дитини з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", та доповнити графу місце народження дитини: "Україна, Тернопільська область, Тернопільський район, село Серединки ", змінити національність матері дитини з "українка" на "полька" та внести зміни до актового запису про шлюб №7, складеного 15 травня 1965 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2, шляхом зміни ім'я нареченої з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", дату народження нареченої з "1946 рік" на "ІНФОРМАЦІЯ_1 року", національність нареченої з «українка» на «полька»..

За наслідками розгляду даної заяви висновком ДРАЦСРС Тернопільського міського управління юстиції позивачу відмовлено у задоволенні заяви щодо внесенні змін, доповнень до актових записів:

- про народження № 6, складений 18 березня 1946 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадянку ОСОБА_2, а саме змінити : власне ім'я дитини з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", у зв'язку з тим що актовий запис про народження заявниці і є основним підтверджуючим документом власного імені заявниці, в якому зазначено власне ім'я дитини /заявниці/ «ОСОБА_2» та доповнити графу: місце народження дитини "Україна, Тернопільська область, Тернопільський район, село Серединки не має можливості у зв'язку із розбіжностями власного імені зазначеного в паспорті заявниці «ОСОБА_2» та власного імені в актових записах про народження ( «ОСОБА_2») та її шлюб ( «ОСОБА_2»)

- змінити: в графі 11 - національність матері дитини - з «українка» на «полька», задовольнити немає можливості у зв'язку із тим, що основним підтверджуючим документом національності матері заявниці "полька" являється актовий запис про її шлюб, складений до дати державної реєстрації народження дитини, тобто до 1946 року. Державна реєстрація шлюбу батьків заявниці, поновлення актового запису про шлюб була проведена після державної реєстрації народження заявниці, а саме в 1946 році.

А також існує розбіжність власного імені матері заявниці: в актовому записі про шлюб батьків заявниці, в графі 3 - власне імя нареченої /матері заявниці/ зазначено ОСОБА_5. В актовому записі про народження заявниці, в графі 9 - власне ім'я матері дитини /матері заявниці/ зазначено - ОСОБА_5;

Щодо відмовлення у задоволенні заяви щодо внесенні змін, доповнень до актового запису про шлюб № 7, складений 15 травня 1965 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а саме, щодо зміни:в графі 3 - власне ім'я нареченої з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", зазначено, що у зв'язку з тим що основним підтверджуючим документом власного імені заявниці є актовий запис її народження. В даному актовому записі про народження власне ім'я дитини заявниці зазначено «ОСОБА_2»;

- щодо зміни в графі 5 національність нареченої з "українка на "полька" зазначено, що немає можливості у зв'язку із відсутністю документу, який би підтверджував національність заявниці "полька" оскільки згідно основного підтверджуючого документу національність заявниці, а саме актового запису про її народження № 6, складений ІНФОРМАЦІЯ_1 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області на громадянку ОСОБА_2 національність батька дитини зазначено - «українець», національність матері дитини зазначено - «українка»

- щодо зміни в графі 7 дату народження нареченої з "1946 рік" на "ІНФОРМАЦІЯ_1 року зазначено, що у зв'язку із розбіжностями власного імені зазначено в паспорті заявниці "ОСОБА_2" та власного імені в актових записах про її народження ("ОСОБА_2") та її шлюб ("ОСОБА_2")

Згідно з положеннями ст.ст. 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення.

Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах.

При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 4 даного Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно з приписами ч.2 ст.300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

У Постанові Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Як з»ясовано в судовому засіданні позивач на підтвердження своїх позовних вимог, а саме те, що за національністю матір заявниці є полькою, подала довідку Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 31 січня 2013 року №103, де зазначено, що мати позивачки ОСОБА_5 є полькою. Крім того, позивачем подано довідки Римо-католицької парафії Матері Божою Сніжної Драганівки від 23 вересня 2014 року, де вказано, що мати позивачки ОСОБА_5 походила з польської римо-католицької родини і була полькою та копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2, виданого 12 лютого 2013 року відділом державної реєстрація актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу - ОСОБА_2) за національністю є «полькою»

Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу України фізична особа має право на ім'я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні.

В силу вимог ч. 1 ст. 296 ЦК України, фізична особа має право використовувати своє ім'я у всіх сферах своєї діяльності.

Зазначена стаття визначає право фізичної особи на використання її імені. Право на використання імені полягає у наданій фізичній особі можливості використовувати своє ім'я у всіх сферах суспільних відносин, в тому числі при вчиненні правочинів, зазначенні свого імені у різного роду посвідченнях особи, документах про освіту, вимагати зазначення свого імені як автора, тощо.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачають, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя.

Відповідно до ст.28 ЦК України, фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям.

Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Як вбачається з паспорта ОСОБА_6 ім'я зазначено "ОСОБА_2"

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що імя позивача є саме "ОСОБА_2".

У зв'язку із розбіжностями в написанні імені позивача в різних документах, остання не може належним чином використовувати свої права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ч.1 ст.22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

За приписами п.1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Згідно з п.2.13.3 та п.2.15.9 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України. Висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається зокрема, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Відповідно до п.п. 2.13.2 та 2.16.7 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, постанова адміністративного суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати відділ державної реєстрація актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області:

- внести зміни та доповнення до актового запису про народження №6, складеного 18 березня 1946 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадянку ОСОБА_2, шляхом зміни ім'я дитини з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", та доповнити графу місце народження дитини: "Україна Тернопільська область Тернопільський район село Серединки ", змінити національність матері дитини з "українка" на "полька".

- внести зміни до актового запису про шлюб №7, складеного 15 травня 1965 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2, шляхом зміни ім'я нареченої з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", дату народження нареченої з "1946 рік" на "ІНФОРМАЦІЯ_1 року", національність нареченої з «українка» на «полька».

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна:

Суддя Ходачкевич Н.І.