Справа № 826/5274/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року № 826/5274/15

Окружний адміністративний суд міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а, у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Алінсо"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Алінсо" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ТОВ "Алінсо" () з податку на додану вартість за грудень 2014 - лютий 2015 року, а також поданих разом із декларацією документів - додаток 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" за грудень 2014 - лютий 2015 p.;

2. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві визнати податкову звітність ТОВ "Алінсо" () з податку на додану вартість за грудень 2014 - лютий 2015 року, а також поданих разом із декларацією документів - додаток 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" за грудень 2014 - лютий 2015 p.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем було безпідставно не визнано податкові декларації ТОВ "Алінсо" з податку на додану вартість за грудень 2014 р. - лютий 2015 р. як податкову звітність, що призвело до порушень законних прав та інтересів позивача.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ТОВ "Алінсо" зареєстровано як юридична особа 08.09.2014 р., 09.09.2014 р. взято на податковий обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

29.01.2015 р. між ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, як органом державної податкової служби, та ТОВ "Алінсо", як платником податків, укладений Договір про визнання електронних документів №290120157 (надалі - Договір №290120157), предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

15.01.2015 р. ТОВ "Алінсо" подано до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з ПДВ з додатком 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" за грудень 2014 р. (реєстраційний номер ).

20.02.2015 р. ТОВ "Алінсо" подано до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з ПДВ з додатком 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" за січень 2015 р. (реєстраційний номер ).

16.03.2015 р. ТОВ "Алінсо" подано до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з ПДВ з додатком 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" за лютий 2014 р. (реєстраційний номер ).

Проте, згідно листів відповідача №2211/10 від 20.01.2015 р., №12094/10 від 20.02.2015 р. та письмових заперечень на позовну заяву надіслані позивачем податкові декларації з ПДВ за грудень 2014 р. - лютий 2015 р. не вважаються податковими деклараціями, у зв'язку з невідповідністю заповнення податкової звітності.

При наданні оцінки спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно положень пп.21.1.1 - пп.21.1.5 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Положеннями п.48.3 та п.48.4 ст.48 ПК України передбачено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період (п.48.4 ст.48 ПК України).

Згідно пп.48.5.1 п.48.5 ст.48 ПК України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Згідно п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.49.8 та п.49.9 ст.49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.48.3 та п.48.4 ст.48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

- за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

- у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк (п.49.9 ст.49 ПК України).

Суд звертає увагу, що відповідачем в листах №2211/10 від 20.01.2015 р., №12094/10 від 20.02.2015 р. та у письмових запереченнях на позовну заяву не зазначено, а судом не встановлено, в чому саме полягає невідповідність заповнення податкової звітності - податкових декларації позивача з пдв за грудень 2014 р. - лютий 2015 р.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У письмових запереченнях на позовну заяву відповідач звертав увагу суду на необхідність зазначення у податковій декларації таких обов'язкових реквізитів, як: ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

З наявних в матеріалах справи податкових декларацій позивача з пдв за грудень 2014 р. - лютий 2015 р. вбачається, що вони містять ініціали, прізвище, реєстраційний номер облікової картки керівника ТОВ "Алінсо" - ОСОБА_1, а також скріплені його електронним підписом та печаткою.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що у штаті ТОВ "Алінсо" наявний головний бухгалтер (особа відповідальна за ведення бухгалтерського обліку), у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що бухгалтерський облік та подання податкових декларацій на ТОВ "Алінсо", станом на час існування спірних правовідносин, здійснювалось безпосередньо керівником ТОВ "Алінсо"" - ОСОБА_1

Враховуючи вищезазначене у сукупності, зокрема, звертаючи увагу на те, що відповідачем не було зазначено в чому саме полягає невідповідність заповнення податкової звітності - податкових декларації позивача з пдв за грудень 2014 р. - лютий 2015 р., а також, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надано належних доказів такої невідповідності, суд приходить до висновку, що відповідачем було протиправно не визнано вказані податкові декларації позивача.

Згідно з вимогами п.49.13 ст.49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність встановлення, що податкова декларація ТОВ "Алінсо" за грудень 2014 р. (реєстраційний номер ) вважається прийнятою та зареєстрованою 15.01.2015 р., податкова декларація ТОВ "Алінсо" за січень 2015 р. (реєстраційний номер ) вважається прийнятою та зареєстрованою 20.02.2015 р., податкова декларація ТОВ "Алінсо" за лютий 2015 р. (реєстраційний номер ) вважається прийнятою та зареєстрованою 16.03.2015 р.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Згідно з положеннями ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн., а тому, керуючись вимогами ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 73,08 грн. підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Алінсо" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Алінсо" () з податку на додану вартість за грудень 2014 р. (реєстраційний номер ), за січень 2015 р. (реєстраційний номер ), за лютий 2015 р. (реєстраційний номер ), а також поданих разом із декларацією документів - додаток 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" за грудень 2014 р. - лютий 2015 р.

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві визнати податкову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю "Алінсо" () з податку на додану вартість за грудень 2014 р. (реєстраційний номер ), за січень 2015 р. (реєстраційний номер ), за лютий 2015 р. (реєстраційний номер ), а також поданих разом із декларацією документів - додаток 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" за грудень 2014 р. - лютий 2015 р.

4.. Судові витрати в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алінсо" () за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева