Справа № 2-а/1970/3578/11
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3578/11

"14" грудня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

при секретарі Бойко Н.Б.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації про визнання зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації (надалі відповідач, Тернопільське РГБТІ) про визнання зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.08.2011 року ОСОБА_3 звернулась у Тернопільське РГБТІ з необхідними документами для здійснення реєстрації права власності на незавершене будівництво (с. Біла, вул. Лісова, 9, Тернопільській район). На дане звернення Тернопільське РГБТІ надало письмову відповідь про те, що здійснити реєстрацію права власності на незавершений будівництвом житловий будинок за вказаною адресою не може, оскільки договір купівлі-продажу майнових прав не входить в перелік правовстановлюючих документів. Позивач не погоджується із відмовою Тернопільської РГБТІ та вважає, що відповідно до ст. 182, 331 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державній реєстрації підлягає обєкт незавершеного будівництва в разі, якщо власник бажає його відчужити. З наведеного у позові позивач просить задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні 28.11.2011 керуючись ст.52 КАС України суд, за згодою позивача, замінив первинного позивача належним позивачем, а саме: змінено неналежного позивача ОСОБА_1, який звернувся в суд, як позивач в інтересах ОСОБА_3, на належного позивача - ОСОБА_3.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити з мотивів викладених у позовній заяві.

06.12.2011 року на адресу суду надійшло заперечення від відповідача, у якому зазначено, що здійснити реєстрацію права власності на незавершений будівництвом житловий будинок №9 по вул. Лісова, с. Біла, Тернопільський район готовністю 73% згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 12.08.2004р., посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстром №2622 бюро не може. Процент готовності змінився у звязку із зміною методики розрахунків відповідно до збірника укрупнених показників вартості відтворення функціональних обєктів-аналогів для оцінки мало поверхневих будинків, будівель та споруд затвердженого наказом Фонду Державного майна України та Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства від 23.12.2004р. №2929/227. Також, відповідач наголосив, що договір купівлі-продажу майнових прав не входить в перелік правовстановлюючих документів. Справу просив слухати без участі їх представника.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних доказів відповідно до ч.4 ст. 122 та ч.4 ст.128 КАС України.

Заслухавши в судовому представників позивача, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини.

Як видно із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_3 12.08.2004 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки що розташована в с.Біла Тернопільського району площею 0,11 га. та договір купівлі-продажу майнових прав на незавершене будівництво житлового будинку (вул. Лісова, 9, с. Біла), про що свідчить відповідні договори посвідчені Тернопільським приватним нотаріусом ОСОБА_4 (а.с. 6-7).

24 вересня 2004 року ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку 0.11 га. підписаний головою Білецької сільської ради та начальником Тернопільського районного відділу земельних ресурсів

Згідно з рішенням Білецької сільської ради від 30.06.2005р №120 гр. ОСОБА_3 надано дозвіл на переоформлення будівельного паспорта №10744 та на продовження будівництва житлового будинку (вул. Лісова, 9, с. Біла).

30 серпня 2011 року ОСОБА_3 звернулась у Тернопільське РГБТІ із заявою, встановленого законом зразка, про державну реєстрацію права власності на незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться по вул. Лісова, 9, с. Біла, Тернопільський район.

До вказаної заяви було додано копія ін. коду та паспорту заявника, квитанція про оплату послуг, договір купівлі-продажу майнових прав, копії технічної документації, повідомлення про початок будівництва, копія державного акту на право власності на земельну ділянку.

Проте листом Тернопільського РГБТІ від 8 вересня 2011 року №1809 позивачу було повідомлено про неможливість проведення реєстрації, оскільки, наданий ОСОБА_3 договір купівлі-продажу майнових прав від 12.08.2004 року не входить в перелік правовстановлюючих документів. Крім того, повідомлено про зміну проценту готовності у звязку із зміною методики розрахунків.

Оцінивши зібрані по справі докази, зясувавши всі обставини справи та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Частина 3 цієї статті визначає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 11.02.2010 року №1878-VI та Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна або більша за площею його частина.

Відповідно до пункту 1.4 Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 (надалі Положення №7/5) обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Право власності на об'єкт незавершеного будівництва підлягає державній реєстрації у разі необхідності укладення правочину щодо об'єкта незавершеного будівництва.

Згідно пункту 1.6 Положення №7/5 державна реєстрація права власності на об'єкти незавершеного будівництва проводиться у порядку, визначеному Положенням, з урахуванням особливостей, встановлених у розділі IV Положення.

Так, розділ IV Положення №7/5 передбачає особливості проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Відповідно до пункту 4.1 вищеназваного Положення, державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва проводиться реєстратором БТІ відповідно до вимог Положення та з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

В пунктах 4.2. та 4.3 Положення №7/5 передбачено, що у разі проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності на об'єкт незавершеного будівництва до заяви про державну реєстрацію прав заявником (заявниками) додаються документи, що посвідчують право на земельну ділянку, та дозвіл на виконання будівельних робіт, їх копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав, видачу витягу про державну реєстрацію прав та надання витягу з Реєстру прав, а також інші документи, визначені Положенням.

У разі проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності на об'єкт незавершеного будівництва, для будівництва якого не вимагається дозвіл на виконання будівельних робіт, до заяви про державну реєстрацію прав заявником (заявниками) додаються документи, що посвідчують право на земельну ділянку, затверджена проектна документація на будівництво об'єкта містобудування, їх копії, копія документа, що відповідно до законодавства засвідчує факт повідомлення заявником (заявниками) інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про початок виконання будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл на виконання будівельних робіт, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав, видачу витягу про державну реєстрацію прав та надання витягу з Реєстру прав, а також інші документи, визначені Положенням.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»за наявності підстав для відмови в державній реєстрації оформлюється рішення за зразком, встановленим Міністерством юстиції України. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Поряд з цим Положення №7/5 надає розяснення та чіткий порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмови у їх реєстрації.

Зокрема, п. 3.6 Положення №7/5 рішення реєстратора БТІ про державну реєстрацію прав або про відмову в ній містить: дату й місце прийняття рішення; найменування БТІ та прізвище, ім'я, по батькові реєстратора БТІ; дату прийняття заяви про державну реєстрацію прав та її порядковий номер; прізвище, ім'я, по батькові заявника (заявників); стислий опис об'єкта, щодо якого приймається рішення; реєстраційний номер об'єкта, щодо якого приймається рішення (за наявності); підстави винесення рішення (у разі прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав). Рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в ній оформлюється на бланку БТІ за формою, визначеною у додатку 7, посвідчується підписом реєстратора БТІ та скріплюється печаткою БТІ.

При дослідженні листа Тернопільського РГБТІ від 8 вересня 2011 року №1809, суд встановив відсутність належних та допустимих доказів прийняття відповідачем рішення про відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно за формою, визначеною у додатку 7 Положення №7/5. Водночас, лист Тернопільського РГБТІ від 08 вересня 2011 року №1809 не може бути таким доказом, оскільки він за формою та за змістом не відповідає вимогам діючого законодавства. Як вбачається із змісту зазначеного листа, він носить інформаційний характер, даним листом було лише повідомлено позивача про неможливість виконання його замовлення, оскільки останнім не подано необхідних для реєстрації документів.

Тобто, відповідачем не приймалося рішення про відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно за формою та змістом визначеною згідно законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України.

Суд встановив, що, в даному випадку, відповідачем не вчинялися дії і не приймалося у встановленому порядку рішення про відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно за формою та змістом визначеного згідно законодавства України, а відтак, вимога позивача зобовязати Тернопільське РГБТІ провести державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво є передчасною, оскільки, лист від 08.09.2011р №1809 отриманий позивачем від Тернопільського РГБТІ надає пояснення відмови у реєстрації і має лише інформаційний характер, а тому, не створює юридичних наслідків, які тягне за собою відмова у такій реєстрації, що передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи те, що відповідач не прийняв належного рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в ній відповідно до п. 3.6 Положення №7/5, щодо заяви позивача від 30.09.2011 року, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобовязати відповідача розглянути заяву позивача і прийняти рішення встановлене Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»та п. 3.6 Положення №7/5.

Керуючись ст.ст. 11, 52, 70, 71, 79, 86, 128, 153, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації щодо не прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в ній на нерухоме майно за формою та змістом визначеною згідно чинного законодавства України.

3. Зобовязати Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації розглянути заяву ОСОБА_5 від 30 серпня 2011 року про державну реєстрацію прав на незавершеним будівництвом будинок по вул. Лісова, 9 с. Біла Тернопільського району від 30 серпня 2011 року відповідно до вимог чинного законодавства.

4. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.12.2011 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.