Справа № 826/4601/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4601/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 вересня 2015 року № 826/4601/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ЕНД ЕМ ГРУП» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування запису, зобов’язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ЕНД ЕМ ГРУП» (далі по тексту також – позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі також – відповідач1), Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (надалі також – відповідач2), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № 64/26-50-11-01 від 05.12.2014р. про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ЕНД ЕМ ГРУП» як платника податку на додану вартість з 05 грудня 2014 року.

Відповідач1 проти задоволення позову заперечив з підстав правомірності рішення №64/26-50-11-01 від 05.12.2014р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ЕЙ ЕНД ЕМ ГРУП». У задоволенні позову просив відмовити повністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню підлягає з огляду про наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято рішення №64/26-50-11-01 від 05.12.2014 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ЕЙ ЕНД ЕМ ГРУП».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про те, що на момент прийняття оскаржуваного рішення у відповідача були відсутні встановлені законодавством підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, а запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ЕНД ЕМ ГРУП», а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 17.05.2010 року №336 (далі - Положення).

Згідно з пунктом 1.3 вказаного Положення виконавцем запиту щодо встановлення місцезнаходження платника податків є працівники підрозділів податкової міліції, які здійснюють заходи із встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків.

В пункті 1.4 Положення вказано, що визначення (місця проживання фізичної особи) та (місцезнаходження юридичної особи) вживаються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року №755-IV.

Згідно Положення, після отримання запиту на встановлення місцезнаходження платника податків підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію підрозділом податкової міліції заходів для встановлення місцезнаходження платника податків (пункт 4.1.1 Положення) повинен: - обов'язково здійснити вихід за адресою платника податків і у разі незнаходження за адресою платника податків, якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, необхідно опитати власника такого приміщення (за згодою) щодо місцезнаходження за вказаною адресою платника податків, а також місцезнаходження посадових осіб платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт) (п. 4.2 Положення); у разі встановлення, що засновники та посадові особи не пов'язані з утворенням та господарською діяльністю платника податків - передати керівнику органу ДПС службову записку та матеріали (п. 4.2 Положення); - за даними адресного бюро МВС України встановити місця реєстрації фізичних осіб та всіх посадових осіб, засновників платника податків (заходи оформити довідкою або рапортом п.4.3 Положення), за встановленими адресами здійснити виїзди та опитати засновників і керівників платника податків (за згодою) щодо фактичного місцезнаходження платника податків та документів фінансово-господарської діяльності (заходи оформити поясненням або рапортом - п. 4.5 Положення); - за необхідності співробітник податкової міліції звертається із письмовим запитом до відповідного структурного підрозділу органів ДПС про отримання інформації щодо джерел доходів засновників і керівників платника податків (п. 4.4 Положення); - проводяться інші заходи, які не суперечать чинному законодавству, з метою встановлення місцезнаходження платника податків; - кожний проведений захід оформлюється документально (довідкою або рапортом - пункти 4.7, 4.8 Положення).

Пунктом 4.12 вказаного Положення встановлено, що запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків вважається виконаним, якщо: місцезнаходження платника податків встановлено, що підтверджено виходом на відповідну адресу та оформлено документально; встановлено, що платник податків зареєстрований на осіб, які не пов'язані з утворенням та господарською діяльності платника податків, та вжито всіх заходів, передбачених п.4.13 розділу IV Положення.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»від 15.05.2003 року №755-IV (надалі - Закон № 755).

Відповідно до ст.1 Закону № 755 державний реєстратор - посадова особа, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

Згідно ч. 1 ст.4 Закону № 755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 755 відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 16 Закону №755 єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Єдиний державний реєстр створюється і ведеться Спеціально уповноваженим органом з питань державної реєстрації, який є його розпорядником та адміністратором.

Частиною 5 ст. 17 Закону № 755 встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно до приписів ст. 18, 19 Закону № 755 відомості про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу вносить до Єдиного державного реєстру державний реєстратор.

Згідно частини 11 ст. 19 Закону № 755 юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «ЕЙ ЕНД ЕМ ГРУП» зареєстровано за місцезнаходженням: м. Київ, пр-т 40-Річчя Жовтня 56-А, офіс 6-А, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 315209 .

В ході судового розгляду справи, згідно даних з Витягу з ЄДР встановлено, що позивачем підтверджено відомості про юридичну особу за формою № 6 - 08 серпня 2014 року, що підтверджується копією матеріалів реєстраційної справи ТОВ «ЕЙ ЕНД ЕМ ГРУП», що наявні у матеріалах справи.

Частиною 14 ст. 19 Закону № 755 встановлено, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

В той час, як подана відповідачем сканкопія поштового конверту з відміткою про повернення кореспонденції поштового відправлення (повідомлення №05-10-22/9692) з підстав «закінчення терміну зберігання» не може прийматись як належний доказ, оскільки з такого документу не вбачається найменування адресату, а відтак ідентифікувати кому саме скеровувався такий конверт не можливо.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідачами як суб’єктами владних повноважень не доведено правомірність оспорюваних дій та рішень.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № 64/26-50-11-01 від 05.12.2014р. про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ЕНД ЕМ ГРУП» як платника податку на додану вартість з 05 грудня 2014 року.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур