Справа № 2а-1870/5409/11
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/5409/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловик С.В.

за участю секретаря судового засідання - Лібової А.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 2a-1870/5409/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Центролит" до Державної податкової інспекції в місті Суми, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс", про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Центроліт" (далі позивач, ПАТ "Центроліт") з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Суми (далі відповідач, ДПІ в м. Суми), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс" (далі третя особа, ТОВ "ГП "Промсервіс"), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № 1/0/55937 від 13.07.2011 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ДПІ в м. Суми під час проведення позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності визначення показників податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 року, необґрунтовано та безпідставно дійшла висновку про порушення ПАТ "Центроліт" ч. 5 ст. 203, ч. 1, 2 ст. 215, ст.ст. 216, 655, 656, 662 Цивільного кодексу України та п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 26 667, 00 грн., оскільки податковий кредит було сформовано на підставі здійснення реальної господарської операції по придбанню природного газу у ТОВ "ГП "Промсервіс", що підтверджується відповідними первинними документами бухгалтерського обліку. Враховуючи наявність всіх документів, підтверджуючих придбання та оплату товару, у позивача наявне право на податковий кредит по цій господарській операції, в звязку з чим податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі вказаних висновків акту перевірки, є незаконним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні з вищезазначених підстав представник ПАТ "Центроліт" позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

ДПІ в м. Суми з позовними вимогами не погодилась, у запереченні на адміністративний позов (а.с. 22-25) зазначила, що ПАТ "Центроліт" безпідставно відобразило у власному податковому обліку господарську операцію з придбання природного газу на промислові потреби у ТОВ "ГП "Промсервіс", оскільки фінансово-господарська діяльність останнього здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної право-дієздатності. Фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ "ГП "Промсервіс" та контрагентами є фіктивними і такими, що вчинені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами. Тобто, фактично ТОВ "ГП "Промсервіс" здійснювало діяльність, спрямовану на проведення господарських операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам.

З огляду на наведені обставини, представник відповідача вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення обґрунтованими та законними, в звязку з чим, в судовому засіданні просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс" з позовними вимогами погодилось з підстав, зазначених у поясненні (а.с. 44-46), вважає податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки фактично господарська операція з постачання природного газу позивачу була здійснена та відображена у податковому обліку, що підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку.

Третя особа неодноразово належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, але в судове засідання не зявилась, про причини неявки, всупереч вимог ч. 2 ст. 40 КАС України, суд не повідомила. З огляду на положення ч. 6 ст.128 КАС України, суд вважає, що відсутність представника ТОВ "ГП "Промсервіс" в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне адміністративний позов ПАТ "Центроліт" задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі Наказу ДПІ в м. Суми від 21.06.2011 р. № 3304 старшим державним податковим ревізором-інспектором ОСОБА_3 згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо достовірності формування податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість за лютий 2011 року.

За результатами вказаної перевірки, 23 червня 2011 р. складений акт № 4724/2301/00217875/47 (а.с. 6-11), згідно якого ДПІ в м. Суми дійшла висновку про порушення ПАТ "Центроліт" ч. 5 ст. 203, ч. 1, 2 ст. 215, ст.ст. 216, 655, 656, 662 Цивільного кодексу України та п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 26 667, 00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, 13 липня 2011 року ДПІ в м. Суми було прийняте податкове повідомлення-рішення № 1/0/55937 (а.с. 12), яким ПАТ "Центроліт" збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 26 668, 00 грн., з яких: 26 667, 00 грн. за основним платежем, 1, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Правовою підставою збільшення вказаних податкових зобовязань, ДПІ в м. Суми визначило включення позивачем в лютому 2011 року до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 26 667, 00 грн. по господарській операції з третьою особою, оскільки за результатами перевірки останньої, згідно акту № 3933/2301/36066710/38 від 06.06.2011 р., встановлені порушення п.п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, в звязку з чим податкове зобовязання по податку на додану вартість ТОВ "ГП "Промсервіс" в сумі 992 621, 00 грн., в тому числі і по ПАТ "Центроліт" в сумі 26 666, 67 грн., не було підтверджено внаслідок встановлення факту нікчемності правочинів по постачанню природного газу з контрагентами ТОВ "Газторг Україна" та ТОВ "Компанія Укргазбуд".

Враховуючи наведені обставини, на переконання відповідача, правочини вчинені ТОВ "ГП "Промсервіс" з покупцями природного газу (в т.ч. і з ПАТ "Центроліт") також не спричиняють реального настання правових наслідків та є нікчемними.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд не може погодитись з висновками акту перевірки та доводами ДПІ в м. Суми, з огляду на наступне.

Порядок обчислення і сплати податку на додану вартість платниками податку визначений Податковим кодексом України (далі ПКУ, Кодекс). Так, згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця та є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 200.1 ст. 200 згаданого Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу).

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Крім того, виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими субєктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії (постанови від 01.06.2010 року по справі № 21-573во10, від 19.11.2010 року по справі № 21-21а10, від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10), яка, згідно ст. 244-2 КАС України, є обовязковою для всіх судів України, та правовою позицією Європейського Суду з прав людини (рішення від 22 січня 2009 року у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії).

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи та встановлено ДПІ в м. Суми під час проведення перевірки, в лютому 2011 року ПАТ "Центроліт" віднесло до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 26 667, 00 грн. по здійсненій господарській операції з купівлі природного газу у ТОВ "ГП "Промсервіс", яке має ліцензію на постачання природного газу за нерегульованим тарифом серії АВ № 472066, видану 19.11.2009 року Національною комісією регулювання електроенергетики України (а.с. 49). Факт здійснення цієї операції підтверджується наявними в матеріалах справи договором купівлі-продажу № 121 від 24.12.2009 р. (а.с. 4), актом приймання-передачі № 372/1.7860 від 28.02.2011 р. (а.с. 2011 р.), платіжними дорученнями про оплату придбаного газу (а.с. 13-15) та податковими накладними (а.с. 33-34). Транспортування придбаного у третьої особи природного газу газотранспортною мережею здійснювалось на підставі договору № 7860/Т-2009 від 30.12.2008 р., укладеного позивачем з ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" (а.с. 27-30), що підтверджується актом приймання-передачі обсягів природного газу від 28.02.2011 р. (а.с. 31), звітом про газоспоживання (а.с. 32) та реєстром (а.с. 59).

Також, варто зазначити, що ТОВ "ГП "Промсервіс" у поданій ДПІ в м. Суми 18.05.2011 р. декларації з ПДВ за лютий 2011 р., відобразило податкові зобовязання по контрагенту ПАТ "Центроліт" в сумі 26 667, 67 грн. (а.с. 60-69).

Отже, з огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що господарська операція з купівлі-продажу природного газу між ПАТ "Центроліт" та ТОВ "ГП "Промсервіс" є такою, що направлена на настання правових наслідків, які обумовлені нею та підтверджена належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність її здійснення, в звязку з чим, у позивача наявне право на податковий кредит по цій операції в сумі 26 667, 67 грн.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд вважає адміністративний позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми № 1/0/55937 від 13.07.2011 р. про збільшення суми грошового зобовязання, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, по податку на додану вартість в розмірі 26 668, 00 грн., з яких: 26 667, 00 грн. основний платіж, 1, 00 штрафні (фінансові) санкції, таким, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Центролит" до Державної податкової інспекції в місті Суми, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Галузеве підприємство "Промсервіс" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податковї інспекції в місті Суми № 1/0/55937 від 13.07.2011 р. про збільшення суми грошового зобовязання, з урахуванням штрафних (фінансових санкцій), по податку на додану вартість в розмірі 26 668, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя < Список > ОСОБА_4

< з оригіналом згідно >

< Суддя > < Довідник >

повний текст постанови складений 26.09.2011 р.