Справа № 2а/1770/2594/2011
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/2594/2011

30 червня 2011 року 17 год. 13 хв.м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Чередняка В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненський МВ УМВС України в Рівненській області
до громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2
про затримання, поміщення до пункту тимчасового тримання іноземців та видворення за межу України у примусовому порядку, -
ВСТАНОВИВ :

Позивач Рівненський міський відділ управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області звернувся до суду з позовом про затримання в адміністративному порядку, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та видворення за межі України в примусовому порядку громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Чупрія, ОСОБА_1, тимчасово проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1. Одночасно просить допустити рішення до негайного виконання в порядку п. 3 ч.2 ст. 256 КАС України. Позовні вимоги полягають у наступному.

Відповідач прибув на територію України близько 2 років назад у приватних справах. Під час перебування на території України неодноразово порушував правила перебування, проживає без реєстрації, офіційно не працює. 06.09.2010 року Рівненським МВ УМВС України у Рівненській області оформлені матеріали на видворення ОСОБА_3 за межі України із забороною вїзду на 6 міс. При цьому відповідач подав зобовязання про добровільний виїзд з території України до 23 вересня 2010 року. В добровільному порядку ОСОБА_3 територію України не залишив, продовжив проживати в м. Рівне на нелегальному положенні. Згідно з ч.ч. 7 та 8 ст. 32 Закону України від 04.02.1994 року №3929-XIІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»(далі Закон №3929-XIІ) у разі, якщо іноземці та особи без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення, вони підлягають примусовому видворенню на підставі постанови адміністративного суду. Органи внутрішніх справ можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства.

До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, відмовившись від вимоги щодо затримання в адміністративному порядку та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців. Заява була судом прийнята.

Представник позивача у судове засідання не прибув, позов підтримав, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Судом не визнавалася обовязковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Суд виходив з наступного.

ОСОБА_3, який народився 4 лютого 1973 року в м. Чупрія, ОСОБА_1, є громадянином ОСОБА_1, прибув на територію України 13 грудня 2009 року у приватних справах. Після закінчення 90-денного строку перебування, тобто з 13 березня 2010 року знаходиться на території України з порушенням правил перебування для іноземних громадян на нелегальному положенні за адресою: АДРЕСА_2.

06.09.2010 року Рівненським МВ УМВС України у Рівненській області винесене рішення про видворення ОСОБА_3 за межі України із забороною вїзду на 6 місяців. При цьому відповідач подав зобовязання про добровільний виїзд з території України до 23 вересня 2010 року. Проте, межі України у добровільному порядку не покинув, законні джерела існування у відповідача на території України відсутні.

Ці обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: рішенням про видворення за межі України (а.с.14), розпискою відповідача про зобовязання добровільно виїхати за межі України (а.с.15), поясненням ОСОБА_3 (а.с.10), копією паспорта відповідача (а.с.7) та ін..

Відповідно до ст.3 Закону 3929-XII іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території. Іноземці та особи без громадянства, які іммігрували на постійне проживання або прибули для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на постійне або тимчасове проживання. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на іншій законній підставі, вважаються такими, що тимчасово перебувають в Україні. Вони зобов'язані в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, зареєструвати свої паспортні документи і виїхати з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Згідно з п. 11 Правил вїзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених Постановою КМ України від 29 грудня 1995 року №1074, вїзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства може здійснюватися - за паспортним документом і за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством України.

Відповідно до п. 19 цих Правил іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на законній підставі, можуть тимчасово перебувати на території країни за паспортним документом, зареєстрованим у порядку, встановленому цими Правилами. Реєстрація проводиться на період короткотермінового перебування - для іноземців та осіб без громадянства з держав з візовим порядком в'їзду на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду, якщо інший термін не визначено міжнародними угодами; для іноземців та осіб без громадянства з держав з безвізовим порядком в'їзду - на термін не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду, якщо інший термін не визначено міжнародними угодами.

Відповідно до ст. 30 Закону №3929-XII за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Згідно з ч. 7 та 8 ст.32 Закону №3929-XIІ у разі якщо іноземці та особи без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення, вони підлягають примусовому видворенню на підставі постанови адміністративного суду. Органи внутрішніх справ можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду затримати і примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства.

Така постанова приймається судом за зверненням органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду (ч. 9 ст. 32 Закону №3929-XIІ).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, перебуваючи в Україні, всупереч рішенню органів внутрішніх справ територію України не покинув, ухилявся від виїзду.

Відповідно до ч. 16 ст. 32 Закону №3929-XIІ іноземці та особи без громадянства, які підлягають видворенню, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, у порядку, встановленому законом. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних з видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок держави.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов'язаних з примусовим видворенням відповідача за межі України, суд враховує відсутність грошових коштів у відповідача для відшкодування витрат, а також відсутність інших фізичних чи юридичних осіб, на яких таке відшкодування можливо б було покласти у відповідності з діючим законодавством України, тому вважає за необхідне здійснити його видворення за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги субєкта владних повноважень обґрунтовані, підтверджені наданими позивачем належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення у повному обсязі. Судом також враховано, що відповідач позов визнав повністю.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути постанову про примусове видворення відповідача за межі України до негайного виконання відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 256 КАС України.

Судові витрати відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Видворити за межі території України у примусовому порядку громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Чупрія, ОСОБА_1, тимчасово проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_3.

Звернути постанову до негайного виконання відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 256 КАС України.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Борискін С.А.

Постанова складена в повному обсязі 01.07.11р.