Справа № 2а/1770/3390/2011
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/3390/2011

20 жовтня 2011 року м.Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Кривчук К.І., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

представники позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "UKRBIOTAL"
доДержавної податкової інспекції у Рівненському районі
про встановлення відсутності компетенції на проведення перевірки, визнання нечинним наказу та встановлення відсутності повноважень,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "UKRBIOTAL" звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Рівненському районі про встановлення відсутності компетенції на проведення перевірки, визнання нечинним наказу та встановлення відсутності повноважень.

Позивач просить: встановити відсутність компетенції ДПІ в Рівненському районі на проведення позапланової документальної перевірки ТзОВ "UKRBIOTAL" відповідно до наказу №466 від 14.07.2011р.; визнати нечинним наказ про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки №466 від 14.07.2011р.; встановити відсутність повноважень ДПІ в Рівненському районі вимагати надання копій документів щодо взаємовідносин із контрагентами при проведенні виїзної перевірки; встановити відсутність повноважень відповідача надавати висновки щодо заниження податку на додану вартість покупцем при несплаті цього податку продавцем чи при існуванні ймовірності визнання підприємства продавця фіктивним.

У ході судового розгляду справи встановлено, що пред'явлені позивачем вимоги в частині встановлення відсутності повноважень відповідача надавати висновки щодо заниження податку на додану вартість покупцем при несплаті цього податку продавцем чи при існуванні ймовірності визнання підприємства продавця фіктивним, не випливають із певних правовідносин, а, отже, не підпадають під судову юрисдикцію.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, судом з власної ініціативи поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог.

Представники позивача заперечили проти закриття провадження в частині позовних вимог, вказавши, що висновки акта перевірки від 28.07.2011р. №518/93/23-141/30716613 впливають на права, обов'язки та інтереси ТзОВ "UKRBIOTAL", оскільки вказаний акт перевірки може бути долучений як доказ до матеріалів кримінальної справи. Крім того, такі висновки є підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень про визначення податкових зобов'язань, які вплинуть на права і обов'язки позивача.

Представник відповідача підтримав позицію суду про закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, вказана норма визначає рішення, як нормативно-правовий акт чи правовий акт індивідуальної дії. В свою чергу, під нормативно-правовими актами розуміються рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб. Правові ж акти індивідуальної дії це рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації.

При цьому, як нормативний так і ненормативний правовий акт завжди виражають волю (волевиявлення) уповноваженого суб'єкта права, його владні приписи; мають офіційний характер, обов'язковий до виконання; спрямування на регулювання суспільних відносин; встановлюють правову норму чи конкретне правовідношення; оформляються у визначеній формі; є юридичними фактами, що спричиняють певні правові наслідки.

Що стосується дії суб'єкта владних повноважень, то в розумінні КАС України це активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб. А бездіяльність суб'єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Акт податкової перевірки не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, що спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень. Сам по собі акт не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення. Акт податкової перевірки не впливає на права та обов'язки платника податків та не є обов'язковим для виконання. Оскільки акт перевірки лише фіксує факти та не має правового значення у розумінні пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, то позовна вимога про скасування акта не підлягає розгляду в адміністративному суді.

Відповідно і фіксування ревізором податкового органу будь-яких висновків в акті перевірки не може розглядатися як дія, повноваження на здійснення якої може бути предметом адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відтак, суд не повинен розглядати справу в тому разі, якщо пред'явлені позивачем вимоги не випливають із певних правовідносин, а отже, не підпадають під судову юрисдикцію.

З урахуванням змісту наведених правових положень та приписів статті 56 Податкового кодексу України, згідно з якими платнику податків гарантовано право звернення до суду з позовом про скасування рішення податкового органу, прийнятого за результатами планової чи позапланової перевірки, заявлена ТзОВ "UKRBIOTAL" позовна вимога про встановлення відсутності повноважень відповідача надавати висновки щодо заниження податку на додану вартість не відповідає встановленому законом способу захисту права на оскарження рішень субєкта владних повноважень про визначення сум грошового зобовязання і не підлягає розгляду в адміністративному суді.

Зафіксовані в акті податкової перевірки висновки є основою для відповідних повідомлень-рішень, а тому право платника може порушуватися внаслідок винесення таких податкових повідомлень-рішень. Відтак, і належним способом захисту цього права повинна бути вимога про скасування податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, слід закрити провадження в частині позовних вимог з підстав, передбачених п.1. ч.1 ст.157 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "UKRBIOTAL" до Державної податкової інспекції у Рівненському районі про встановлення відсутності компетенції на проведення перевірки, визнання нечинним наказу та встановлення відсутності повноважень закрити в частині позовних вимог про встановлення відсутності повноважень надавати висновки щодо заниження податку на додану вартість покупцем при несплаті цього податку продавцем чи при існуванні ймовірності визнання підприємства продавця фіктивним.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Дудар О.М.