Справа № 826/5926/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2015 року скорочене провадження № 826/5926/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. вирішив адміністративну справу

за позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області
до Концерну "Військторгсервіс"
про стягнення заборгованості

Позивач - Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути податковий борг з Концерну "Військторгсервіс" шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 79 779,16 грн.

Позов обґрунтовано наявністю у Концерну "Військторгсервіс" податкового боргу по земельному податку у розмірі 79 779,16 грн.

07.04.2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито скорочене провадження у даній справі та направлено ухвалу про відкриття скороченого провадження на адресу відповідача, яку 08.05.2015 року отримав уповноважений представник Куцаренко. Однак, відповідачем у встановлений судом строк та станом на день розгляду справи заперечень проти позову не надано.

За результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Концерн "Військторгсервіс" (), знаходиться за адресою: 03151, м. Київ, вул. Малогвардійська, буд. 28-А.

Як платник податків та зборів зареєстрований Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві 22.07.2005 року та взято на податковий облік у Житомирській ОДПІ 25.07.2005 за № 12170.

З наданих позивачем доказів вбачається, що станом на 12.03.2015 року у відповідача наявний податковий борг по земельному податку на загальну суму 142 707,11 грн., сума боргу не охоплена претензійно-позовною роботою складає - 79 779,16 грн.

Судом встановлено, що податковий борг по земельному податку виник у Концерну "Військторгсервіс" виходячи з наступного.

Відповідачем самостійно подано податкові декларації з плати за землю:

№ від 19.02.2012 року за грудень 2013 на суму - 5474,03 грн.;

№ від 14.03.2013 року за лютий-листопад 2013 p., по 339,69 грн. щомісячно, та за грудень 2013 р. 339,63 грн., на загальну суму 3 736,53 грн.;

№ від 25.02.2014 року за січень-грудень 2014 p., по 5474,03 грн., щомісячно, на загальну суму 65 688,36 грн.

Також, дана заборгованість утворилася, згідно податкових повідомлень-рішень від 18.02.2014 року № , за яким сума штрафних санкцій становить 747,34 грн.;

від 11.07.2014 р. № , за яким сума штрафних санкцій становить 170,00 грн.;

від 04.11.2014 р. № , за яким сума штрафних санкцій становить 34,00 грн.:

від 25.12.2014 р. № , за яким сума штрафних санкцій становить 872,83 грн.;

від 23.01. 2012 року № , за яким нарахована пеня в сумі - 3056,07 грн.

Вказані самостійно узгоджені суми податкових зобов'язань та податкові повідомлення рішення податкового органу відповідачем оскаржені не були, також не здійснювалися заходи щодо їх сплати.

Отже, станом на 12.03.2015р. за відповідачем обліковується податковий борг по земельному податку у сумі - 79 779,16 грн.

З метою погашення податкового боргу, ДПІ у м. Житомирі направило на адресу Концерну "Військторгсервіс" податкову вимогу (корінець податкової вимоги форми «Ю» від 03.09.2012 року № 1051), що отримано представником відповідача 10.09.2012 року.

Доказів оскарження в апеляційному чи судовому порядку зазначеної податкової вимоги, а також відомостей про сплату боргу у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Таким чином, сума податкового боргу є узгодженою і визнається сумою податкового боргу платника податків, розмір якої підтверджується даними облікової картки платника податку.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктами 59.1 та 59.5 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, визначено право органів державної податкової служби у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення податкового боргу.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та виходячи з встановленого судом факту наявності у відповідача податкового боргу внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу в сумі 79 779,16 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність заявлених позовних вимог.

Доказів, які б спростовували доводи Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області відповідач суду не надав.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, 183-2, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити повністю.

Стягнути заборгованість перед бюджетом з розрахункових рахунків Концерну "Військторгсервіс" (, 03151, м. Київ, вул. Мологвардійська, 28-А) по земельному податку у сумі 79 779,16 грн. на користь державного бюджету в особі Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій