Справа № 2-а/1970/914/12
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а/1970/914/12

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/914/12

28 березня 2012 р.

м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої Дерех Н.В.

встановив:

В судове засідання позивач не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог. На позов відповідачем подані письмові заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення контролюючий орган діяв в межах своєї компетенції та на підставі законів України.

Згідно п.4 ст. 122 КАС України судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, якщо клопотання про розгляд справи за відсутності сторони по справі надійшло від усіх осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки особи, які беруть участь у даній справі - ПАП « Озерна» та Козівська МДПІ подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли до вступу у законну силу Податкового кодексу України, тому суд вважає, що при вирішенні даного спору слід застосовувати законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин.

Козівською МДПІ проведено планову виїзну перевірку ПАП « Озерна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року., результати якої викладені в Акті № 239-23/30588612 від 30.07.2010 року, згідно якого податковим органом встановлені наступні порушення:

- червень 2008 року - 1325 грн.

- липень 2008 року - 1951 грн.;

- серпень 2008 року-1976,7 грн.;

- грудень 2008 року-900 грн.;

вересень 2009 року - 7455 грн.

4.п. 4.1 ст.4, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" від 03.04.97p,, №16897-ВР ПАП «Озерна» завищено базу оподаткування операцій з поставки товарів та включено до податкового зобов'язання податку на додану вартість сумі 403693,7 грн. в тому числі за жовтень 2008 року - 190705,1 грн.; за листопад 2008 року -212988,6 грн.

Внаслідок допущеного порушення висвітленого в п.З та п.4 Висновку даного акту призвело до порушення п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №271 від 26.02.1999р. "Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сг товаровиробниками-платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сг сировини", (з наступними змінами та доповненнями) ПАП «Озерна» за перевіряємий період у зв'язку з не задекларуванням сум податку на додану вартість з отриманих авансових платежів від ЗАТ «Кременецьцукор» та не включенням їх до податкового зобов'язання в сумі 668087,4 грн. не перерахувало на спецрахунок податок на додану вартість в сумі 506285,6 грн. в тому числі по періодах :

вересень 2007року - 5032,8 грн.;

листопад 2007 року - 218588,3 грн.;

5.п.п1.2 а, п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІУ від 22.05.03р. із наступними змінами і доповненнями в частині несвоєчасного перерахування до бюджеті податку з доходів фізичних осіб., внаслідок чого нараховано пеню в сумі 1527,76 грн.;

7.ст.З Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» № 1963-ХІІ від 1 1.12.1991 р. із змінами і доповненнями підприємством занижено податку з власників транспортних засобів на 1827,00 гри., у тому числі по періодах:

-2007 рік- 1582,00грн.; -2008 рік- 122,50 грн.; -2009 рік - 122,50 грн.

не видача розрахункового документа встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до пункту 4.1 статті 4 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість», із змінами та доповненнями, база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного митґ інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком ПДВ, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

Згідно з підпунктом 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 цього Закону, датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів банківській установі, що обслуговує платника податку: або дата відвантаження товарів, а для робі і (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до пункту 11.21 статті 11 зазначеного Закону, сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами всіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно на виплату дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі. Порядок нарахування, виплат і використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 8 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих дляя виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1999 року №805 «Про Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій тЖізі», суми дотацій за поставлені переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі сільськогосподарські товаровиробники використовують виключно для розвитку тваринництва - насамперед для забезпечення тваринництва кормами, відтворення поголів'я, придбання племінних ресурсів та здійснення ветеринарних заходів. Конкретні напрями використання зазначених коштів встановлюються Мінагрополітики. За використання дотації не за цільовим призначенням керівники сільськогосподарських підприємств несуть відповідальність згідно із законом.

Пунктом 12 зазначеного Порядку встановлено, що сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за поставлені ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. При цьому сума акумульованого на, окремому рахунку податку на додану вартість за поставлені молоко та молочну продукцію спрямовується на придбання приладів і реактивів, необхідних для визначення показників якості молока і молочної продукції, фільтрувальних матеріалів, холодильною обладнання та доїльних установок у разі неналежного забезпечення ними сільськогосподарських підприємств. Сільськогосподарські підприємства ведуть бухгалтерський облік розрахунків з податку на додану вартість на окремому аналітичному рахунку У разі одержання за договорами товарно-матеріальних цінностей, надання послуг пов'язаних з виробництвом та переробкою у власних переробних цехах зазначеної в абзаці першому цього пункту продукції, сплачену суму податку на додану вартість з операцій поставки таких товарно-матеріальних цінностей, надання послуг відносять на податковий кредит по розрахунках з таких сільськогосподарських операцій. На підставі даних бухгалтерського обліку сільськогосподарські товаровиробники щомісяця складають окрему податкову декларацію з податку на додану вартість поставлених ними молока, худоби, птиці, вовни, а також молочної продукції та м'ясопродуктів, вироблених у власних переробних цехах. Разом з декларацією з податку на додану вартість за відповідний звітний період сільськогосподарські ^ товаровиробники подають до органу державної податкової служби за місцем реєстрації "У' довідку про цільове використання сум податку на додану вартість за попередній звітний період, форма та зміє і якої визначається Державною податковою адміністрацією за погодженням з Мінагрополітики. Залишок податкових зобов'язань відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість з поставленої зазначеної продукції, тобто різниця між податком на додану вартість, що надходить від покупців, та податком на додану вартість, сплаченим постачальникам, перераховується підприємством »і поточного на окремий рахунок. Залишок податкового кредиту покривається податковими зобов'язаннями наступних податкових періодів. Кошти, перераховані сільськогосподарськими підприємствами на окремий рахунок, використовуються ними для підтримки власного виробництва продукції тваринництва та птахівництва. У разі нецільового використання зазначені кошти стягуються до державного бюджету відповідно до законодавства. Залишок коштів на окремому рахунку в кінці року вилученню до бюджету не підлягає і використовується підприємством на зазначені цілі в наступному році, а починаючи з 1 березня року, що настає за роком, в якому Верховна Рада України ратифікує протокол про приєднання України до Світової організації торгівлі, перераховується до державного бюджету .

Відповідно до пункту 11.29 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість», до 1 січня 2009 року зупинити дію пункту 7.7 статті 7 пунктів 10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій і поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів) виготовлену па давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власною виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік становить не менше 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства. Зазначе/^^ кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними па придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У разі нецільовою використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку, порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість, щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1999 року. №271 «Про Порядок акумуляції та використання коштів, які нараховуються 1 сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо у операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, передбачено, що на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на додану вартість з | реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів) виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою і в терміни, передбачені законодавством для звітності, подають її до органів державної податкової служби. Одночасно з декларацією з податку на додану вартість за відповідний звітний період сільськогосподарські товаровиробники подають до органу державної податкової служби за місцем реєстрації довідку про цільове використання сум податку на додану вартість за попередній звітний період, форма та зміст якої визначається Державною податковою адміністрацією за погодженням із Міністерством аграрної політики. Залишок податкових зобов'язань відповідно до декларації з податку на додану вартість з ^ реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, тобто різниця між сумою податку на додану вартість, одержаною сільськогосподарськими товаровиробниками від покупців, та сумою податку на додану вартість, сплаченою ними постачальникам, перераховується сільськогосподарськими товаровиробниками з поточного рахунка на окремий рахунок у терміни, передбачені для перерахування суми податку на додану вартість до бюджету. Не перераховані на окремий рахунок зазначені кошти вважаються такими, що використовуються не за цільовим призначенням, і підлягають стягненню до державного бюджету у безспірному порядку. Зазначений окремий рахунок сільськогосподарський товаровиробник повинен відкрити протягом одного звітного періоду. Залишок податкового кредиту відповідно до згаданої декларації, тобто від'ємна різниця між сумою податку на додану вартість, одержаною . сільськогосподарськими товаровиробниками від покупців, та сумою податку на додану вартість, сплаченою ними постачальникам, зараховується сільськогосподарським товаровиробникам на зменшення податкових зобов'язань наступних підзвітних періодів.

Згідно з підпунктом 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України віт 22 травня 2003 року 889 - IV України "Про податок з доходів фізичних осіб", із змінами та доповненнями, податковий о агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ)

ю або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх о- організаційно-правового статусу і а способу оподаткування іншими податками зобов'язані ої нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та пі рахунок й) платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону (| (пункт 1.15 статті 1 Закону).

Загальний оподатковуваний дохід - ч будь-який дохід» який підлягає оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахований (виплачений) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (пункт 1.6 статті 1 Закону).

Особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплат та за її рахунок (підпункт «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»).

Відповідно до пункту «г» статті 4 Закону України від 11 грудня 1991 року 1963-ХП «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», із і змінами та доповненнями, від сплати податку звільняються, зокрема, особи, які згідно із законодавством є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, - за трактори ^ колісні (код 8701, крім сідельних тягачів - код 8701 02) та вантажні автомобілі (код 8704).

Частиною 2 статті 5 нього Закону передбачено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується юридичними особами -щоквартально рівними частинами до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом.

Згідно з статтею 3 зазначеного Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується у таких розмірах, зокрема, за транспортний засіб по коду 8703 з об'ємом двигуна від 1801 куб. см. до 2500 куб. см. становить 10 грн. зі 100 куб. см.

Відповідно до підпункту 17.1.3 та 17.1.9 пункту 17.1 статті 17 Закону України від 21 грудня 2000 року №2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», із змінами та доповненнями, у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4,2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули; у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, зборуf*(обов'язкового платежу). Сплата зазначеного штрафу не звільняє платника податків від адміністративної або кримінальної відповідальності та/або конфіскації таких товарів (продукції) або коштів відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 2. 6, 7, 72, 86, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня постановлення постанови апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.