Справа № 826/20172/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 вересня 2015 року № 826/20172/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши адміністративну справу відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства в порядку скороченого провадження

за позовом Державної податкової інспекції у м.Чернігові ГУ ДФС в Чернігіській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІС-Компанія"
про стягнення заборгованості 47623,06 грн.
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІС-Компанія" (далі по тексту - відповідач) про стягнення податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб в розмірі 47623,06 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковий борг відповідача, який складається з заборгованості з плати за землю в розмірі 47623,06 грн. виник у зв'язку із несплатою відповідачем самостійно визначених сум податкового зобов'язання у поданих ним податкових деклараціях з плати за землю в порушення пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України та на підставі винесених позивачем податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 183-2 КАС України, відкрито скорочене провадження у справі № 826/20172/15 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Ухвала про відкриття скороченого провадження у справі № 826/20172/15, скерована рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за юридичною адресою відповідача, повернена на адресу суду без вручення.

Відповідно до частини 8 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Таким чином, протягом встановленого пунктом 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України 10 (десяти) денного строку з дня одержання ухвали (відповідно до п.11 ст. 35 КАС вважається належно одержаною) відповідачем не надано письмових заперечень проти позову чи заяви про визнання позову.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Віс-Компанія" включене до категорії платників окремих податків в ДПІ у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області .

Станом на момент подання позову до суду за відповідачем рахується заборгованість в сумі 47623,06 грн., що складається самостійно визначених сум податкового зобов'язання у поданій ним податковій декларації з плати за землю від 13 березня 2014 року, а також згідно податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2014 № на суму 5052,21 грн., від 26 лютого 2014 року № на суму 1020,00 грн., від 26 лютого 2014 року № на суму 170,00 грн., від 05 березня 2014 року № на суму 1222,72 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 05 березня 2014 року № винесене на підставі акту перевірки від 05 березня 2014 року № 276/15-03-26, яким встановлено порушення відповідачем п. 288.7 ст. 288, п. 287.3 ст. 287 ПК України; податкове повідомлення-рішення від 26 лютого 2014 року № та від 26 лютого 2014 року № винесені на підставі акту перевірки від 26 лютого 2014 року № 36/15-03-24, яким встановлено порушення відповідачем п. 286.2 ст. 286, п. 288.7 ст. 288 ПК України.

В підтвердження сум вказаного податкового боргу позивач надав до адміністративного позову наступні документи: копії актів перевірки та податкових повідомлень-рішень, копію податкової декларацї, корінця податкової вимоги.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого в установлений Податковим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Податковим кодексом України, така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. При цьому, згідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов'язання самостійно визначене платником податків не підлягає оскарженню.

Згідно пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, передбачених Податковим Кодексом, якщо відповідно до підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України платник податків не подає в установлені строки податкову митну декларацію чи відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, є контролюючий орган, яким щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів підпункт 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено органи державної податкової служби.

Статтею 286 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточній рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює одному календарному місяцю, щомісяця протягом 30 (тридцяти) календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу, при затримці більше 30 календарних днів - у розмірі 20%.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених Податковим Кодексом України строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня, при цьому, при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання визначеного Податковим Кодексом України, а при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючим органом - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні. Згідно пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України вказана пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Отже, в порушення вищевказаних вимог Податкового кодексу України відповідач, у строки визначені законодавством, не сплатив в повному обсязі узгоджену суму податкового зобов'язання по орендній платі за землю.

Відповідно до п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст.50 Бюджетного кодексу України податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи до державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Згідно п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків, зокрема, шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно вимог пунктом 4 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які позивач посилається на їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність заявлених позовних вимог, а відповідач жодних заперечень щодо наявності такого боргу суду не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віс-Компанія" податкового боргу у розмірі 47623,06 грн.

Згідно п. 8 ч. 6 ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач зобов'язаний виконати постанову негайно.

Керуючить положеннями статтей 9, 70, 71, 98, 158-163, 1832, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області задовольнити.

2. Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Віс-Компанія", (АТ "Дельта Банк", номер рахунку 5143, МФО 380236) податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 47623 (сорок сім тисяч шістсот двадцять три) гривні 06 копійок на р/р 0002, код платежу 180106, одержувач державний бюджет, банк-отримувач ГУДКСУ у Чернігівській області, код 38054398, МФО 853592.

3. Постанова підлягає негайному виконанню на підставі ч. 1 ст. 256 та п. 8. ч. 6 ст. 1832 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя К.Ю. Гарник