Справа № 2-а/1970/330/11
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-а/1970/330/11

10 березня 2011 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

при секретарі Дудар М.В., Стасіній І.З.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_2 про стягнення коштів на суму 1773,53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільський міськрайонний центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі позивач) звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про стягнення коштів на суму 1773,53 грн., посилаючись на те, що відповідач, як застрахована особа, в порушення вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» своєчасно не подавала відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг та одночасно незаконно отримала за період з 22.01.2007р. по 20.03.2008р. допомогу по безробіттю на суму 1773,53 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів вказаних у позовній заяві та просив позов задовольнити, пояснивши, що відповідач звернулася до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні вказавши, що вона є безробітною, не повідомивши, що є зареєстрованою як субєкт підприємницької діяльності - фізична особа. Внаслідок чого її було надано статус безробітного 22.01.2007р. і виплачено допомогу по безробіттю на суму 1773,53 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час, місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотаннь про розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів відповідно до ст.128 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення», безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Відповідачеві 22.01.2007 року було надано статус безробітного у Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості на підставі чого виплачено допомогу по безробіттю відповідно до ст.22, 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. №307 на суму 4245,79 грн. за період з 22.01.2007р. по 20.03.2008р.

Згідно з вимогами п. б) ч. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, та які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

У ході проведеної перевірки 27.08.2010р. Тернопільським МРЦЗ виявлено, що у період виплати допомоги ОСОБА_2, вона була зареєстрованою субєктом підприємницької діяльності фізичною особою з 17.03.1994р., підтвердженням чого є довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (від 10.03.2011р.).

Відповідно до п. 6 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03. 2009 р. за № 232/16248 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого п. 20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 219 від 14.02.2007 громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку, зокрема, з дня виявлення факту подання недостовірних даних, що мав місце під час перебування особи на обліку як безробітного.

У відповідності до п. 2 ст. 36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Тобто відповідач на виконання своїх обовязків зобовязана була при поданні заяви від 22.01.2007р. повідомити Тернопільський міськрайонний центр зайнятості, про те що вона зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності з 17.03.1994р.

Таким чином, відповідач на момент звернення до центру зайнятості не підпадав під визначення категорії безробітній, згідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про зайнятість населення».

Тернопільським МРЦЗ на адресу відповідача направлено претензію від 30.08.2010р. №08/4582 з вимогами про відшкодування незаконно отриманої допомоги по безробіттю на суму 1773,53грн., однак в добровільному порядку відповідачем зазначені кошти не повернуто.

Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що в зв'язку з тим що при реєстрації в центрі зайнятості відповідач не повідомила про реєстрацію її як фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності, вона не могла бути визнаною безробітною і, відповідно, отримувала допомогу по безробіттю з 22.01.2007р. по 20.03.2008р. на суму 1773,53 грн. безпідставно і незаконно.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані належним чином відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 94, 160-163, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2.Cтягнути з ОСОБА_2 (ін. код НОМЕР_1) на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття 1773,53 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят три гривні пятдесят три копійки) незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

/Постанова складена в повному обсязі та підписана 14 березня 2011р./

Головуючий суддя Мандзій О.П.