Справа № 812/432/15
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 вересня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/432/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Михальченко Д.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про зміну способу і порядку виконання постанови суду від 18.06.2015 по справі № 812/432/15 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у місті Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про стягнення податкової заборгованості в сумі 3750271,05 грн.,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про зміну способу і порядку виконання постанови суду від 18.06.2015 по справі № 812/432/15 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у місті Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про стягнення податкової заборгованості в сумі 3750271,05 грн. В обґрунтування заяви зазначено наступне.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 по справі № 812/432/15 прийнято рішення про стягнення з ПАТ «Лисичанськвугілля» податкового боргу в сумі 3750271,05 грн.

Заявник посилається на те, що ПАТ «Лисичанськвугілля» є планово-дотаційним підприємством та працює збитково, в зв'язку з різницею між собівартістю 1 тони вугілля та ціною реалізації.

ПАТ «Лисичанськвугілля» в 2015 році фактично отримало державну підтримку на собівартість вугільної продукції в сумі 134433,0 тис. грн. Кошти, отримані від реалізації вугільної продукції, в першу чергу спрямовуються на виплату заробітної плати працівникам, сплату енергоносіїв, платежів з охорони праці та платежів, які підтримують життєдіяльність шахт.

Заявник зазначає, що несвоєчасна виплата заробітної плати працівникам може призвести до соціального загострення та конфліктів, що порушить економічні та соціальні інтереси держави.

Посилаючись на проведення антитерористичної операції, зазначає, що товариство не в змозі нормально працювати та отримувати дохід з реалізації вугільної продукції.

Відповідно до балансу підприємства та звіту про фінансові результати за 6 місяців 2015 року збитки складають 2534933 тис. грн, витрати - 1186349,0 тис. грн. Наявність податкового боргу за попередні періоди призводить до постійного та безперервного процесу збільшення податкового боргу за рахунок пені та штрафних санкцій. ПАТ «Лисичанськвугілля» має кредиторську заборгованість до Пенсійного фонду та інших фондів соціального страхування.

Заявник посилається на техніко-економічні показники та зазначає, що просліджується динаміка зростання видобутку вугілля та доходів від реалізації, поліпшення фінансового стану підприємства до 2020 року.

На підставі викладеного просив змінити спосіб і порядок виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 шляхом розстрочення сплати податкового боргу на 60 місяців згідно наданого графіка.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні, викладеному в заяві.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти зміни способу і порядку виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 шляхом розстрочення податкового боргу на 60 місяців згідно наданого графіка.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 адміністративний позов Державної податкової інспекції у місті Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про стягнення податкової заборгованості в сумі 3750271,05 грн. задоволено повністю: стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" на користь Державного бюджету України податковий борг у загальній сумі 3750271,05 грн., а саме: екологічний податок у загальній сумі 1568684,76 грн., яка складається з викидів забруднюючих речовим в атмосферне повітря - 1394133,57 грн., розміщення відходів у спеціально відведених місцях - 82565,25 грн., викиди забруднюючих речовин у водні об'єкти - 91985,94 грн.; рентна плата за користування надрами у загальній сумі 2181586,29 грн., які сплачуються за місцезнаходженням наступних ділянок надр: ВП Шахта імені ОСОБА_3 ПАТ Лисичанськвугілля на суму 1307303,60 грн.; ВП Шахта імені ОСОБА_4 ПАТ Лисичанськвугілля на суму 408779,75 грн.; ВП Шахта Привільнянська ПАТ Лисичанськвугілля на суму 343369,58 грн.; ВП Шахта Новодружеська ПАТ Лисичанськвугілля на суму 122133,36 грн., за рахунок коштів, які перебувають у його власності, з рахунків Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", і/код № 32359108, у банках, що його обслуговують (арк. справи 42-44).

Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернення учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

Підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

За визначенням п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Згідно п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Підставою для розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків (п. 100.4 ст. 100 ПК України).

В свою чергу вичерпний перелік обставин, що свідчить про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1235 (далі - Перелік).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів існування у заявника обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення у нього податкового боргу, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1235.

Окрім того, суд не знаходить підстав для зміни способу і порядку виконання постанови суду від 18.06.2015 з огляду на те, що посилання на тяжке фінансове становище, як на підставу для зміни способу і порядку виконання судового рішення, не є винятковою обставиною у розумінні статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд зазначає, що відповідачем документально не підтверджено складне матеріальне становище підприємства, яке б унеможливлювало виконання рішення суду та, не надано суду доказів відсутності коштів на рахунках підприємства (банківські виписки про стан рахунків тощо).

Економічного обґрунтування, яке свідчило б про можливість погашення податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, заявником також не зазначено.

Посилання відповідача на проведення антитерористичної операції не може бути безумовною підставою для розстрочення сплати податкового боргу, оскільки відповідачем не доведено неможливість виконання постанови суду в спосіб, визначений судом.

За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158, 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про зміну способу і порядку виконання постанови суду від 18.06.2015 по справі № 812/432/15 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у місті Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про стягнення податкової заборгованості в сумі 3750271,05 грн. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому проваджені або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 02 жовтня 2015 року.

СуддяОСОБА_5