Справа № 2а-1474/11/2670
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 квітня 2011 року № 2а-1474/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Васильченко І.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві

про зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві (далі - УДАІ ГУМВС України в м. Києві), яким, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11.03.2011 року просить суд: зобовязати Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві надати дозвіл на переобладнання його автомобіля Opel Omega 1992 року випуску, державний №78003 КЕ шляхом заміни кузова на кузов Opel Omega наступного модельного ряду після 1995 року та його подальшу перереєстрацію; стягнути моральну шкоду з відповідача на його користь у сумі 10000 (десять тисяч) грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно відмовив у наданні дозволу на переобладнання його автомобіля шляхом заміни кузова на кузов Opel Omega наступного модельного ряду після 1995 року та його подальшу перереєстрацію, порушивши Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Відповідач проти задоволення позову заперечив повністю, зазначивши, що у позивача відсутні правові підстави для отримання дозволу на заміну кузова на кузов Opel Omega наступного модельного ряду після 1995 року та його подальшу перереєстрацію, при цьому вказавши, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

В судовому засіданні 28.04.2011 року суд ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні в порядку частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в судове засідання зявились не всі особи, що беруть участь в адміністративній справі та у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 06.04.2010 року звернувся із заявою до Відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи №3 підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в м. Києві, в якій просив надати дозвіл на проведення заміни кузова автомобіля Opel Omega 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, що належить позивачу на праві власності, оскільки кузов автомобіля має значні корозійні пошкодження.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи належним чином завіреної копії вищезазначеної заяви, позивач отримав дозвіл на заміну кузова, про що зареєстровано в книзі ВРЕР №3 УДАІ ГУМВС України в м. Києві за №298 від 06.04.2010 року.

14.04.2010 року позивач звернувся до начальника УДАІ ГУМВС України в м. Києві полковника міліції ОСОБА_2 із заявою, в якій просив надати згоду на заміну кузова автомобіля Opel Omega 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 на кузов автомобіля марки Opel Omega наступного модельного ряду випуску після 1995 року.

Листом від 14.05.2010 року №10/3-931 вх. Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві повідомило позивача, що в ході перевірки підстав видачі дозволу ВРЕР на переобладнання у звязку з заміною кузова було встановлено, що 06.04.2010 року Відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи №3 підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в м. Києві наданий дозвіл на проведення заміни кузова у відповідності до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371) (далі - Порядок). Копія дозволу на переобладнання наданого позивачем до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві змінена шляхом внесення запису до графи переліку робіт «на кузов Opel Omega наступного модельного ряду після 1995 року»і не відповідає копії, яка знаходиться в архівних матеріалах реєстрації та видачі дозволів на переобладнання. Відповідно до вимог Порядку, державна перереєстрація легкового автомобіля, що переобладнаний шляхом заміни кузова на кузов іншої марки, моделі, серії чи модифікації не допускається.

Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно приписів пункту 9 Порядку, державна реєстрація (перереєстрація) легкових автомобілів або виготовлених на їх базі автомобілів, що переобладнані шляхом заміни кузова на кузов іншої марки, моделі, серії чи модифікації (крім автомобілів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком), не допускається.

Відповідно до пунктів 33, 37 Порядку, перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також кольору або марки транспортного засобу внаслідок переобладнання чи заміни двигуна або кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху та документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни).

Документами про відповідність переобладнаних транспортних засобів вимогам безпеки дорожнього руху є: для транспортних засобів, переобладнаних в індивідуальному порядку, - акт технічної експертизи за формою згідно з додатком 5 або сертифікат відповідності, виданий випробувальною лабораторією (центром), що має атестат акредитації відповідної галузі та повноваження щодо проведення перевірки технічного стану транспортних засобів, органом з оцінки відповідності, що визнаний та призначений в установленому порядку проводити процедуру сертифікації транспортних засобів, чи підприємством, що має сертифікат відповідності державної системи сертифікації УкрСЕПРО з установлення відповідності конструкції переобладнаного транспортного засобу умовам (вимогам), викладеним у документі про погодження переобладнання.

Переобладнання транспортних засобів шляхом заміни кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери, здійснюється за попередньою згодою підрозділів Державтоінспекції.

Переобладнання транспортного засобу, у результаті якого змінюється його повна маса та її розподіл за осями, центр ваги, тип двигуна, його вага і потужність, колісна база чи колісна формула, система гальмового і рульового керування та трансмісії, здійснюється за погодженням з виробниками транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, або з державним підприємством «ДержавтотрансНДІпроект» чи Центром безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС. Зазначене погодження може надаватися тільки після проведення огляду транспортних засобів із дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку та надання зазначеним установам відповідного акта, засвідченого підписом посадової особи, що скріплений печаткою підрозділів Державтоінспекції.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу КІС №414807, ОСОБА_2 звірки номерних агрегатів транспортного засобу від 06.04.2010 року, Висновку спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів №11/8/1852/37900912 від 06.04.2010 року автомобіль Opel Omega 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 зареєстрований 13.02.1999 року.

Враховуючи те, що Порядок набрав чинності 29.12.2009 року, а відповідно до приписів пункту 9 Порядку, державна реєстрація (перереєстрація), зокрема, легкових автомобілів, що переобладнані шляхом заміни кузова на кузов іншої марки, моделі, серії чи модифікації, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком допускається, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на переобладнання автомобіля шляхом заміни кузова на кузов іншої марки, моделі, серії чи модифікації та подальшу перереєстрацію.

Разом з тим, суд звертає увагу, що, як вбачається з наявної в матеріалах справи належним чином завіреної копії заяви від 06.04.2010 року, позивач отримав дозвіл на заміну кузова, про що зареєстровано в книзі ВРЕР №3 УДАІ ГУМВС України в м. Києві за №298 від 06.04.2010 року. Проте, в дозволі жодним чином не зазначається про заміну кузова на кузов Opel Omega наступного модельного ряду після 1995 року.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії: Довідки Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут»від 08.04.2010 року №1.13-04-697, з якої вбачається, зокрема, що комісія групи експертів ДП «ДержавтотрансНДІпроект»погоджує технічну можливість заміни кузова автомобіля Opel Omega моделі 1986 року на кузов автомобіля Opel Omega моделі 1995 року враховуючи те, що означені автомобілі мають взаємозамінні вузли та агрегати; ОСОБА_2 звірки номерних агрегатів транспортного засобу від 06.04.2010 року, у висновку якого зазначено «для заміни кузова». Тобто, у вищезазначених документах не йде мова про заміну кузова наступного модельного ряду після 1995 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність дій Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу заміни кузова на кузов Opel Omega наступного модельного ряду після 1995 року та його подальшу перереєстрацію.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до уповноваженого органу із заявою про заміну кузова на кузов Opel Omega наступного модельного ряду після 1995 року та його подальшу перереєстрацію.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надане, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Позивач також просить суд стягнути моральну шкоду з Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві на його користь у сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Кодекс адміністративного судочинства України надає особі право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень і одночасно з цими вимогами заявити вимоги про відшкодування шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень (ст.ст. 2, 21 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, підставою для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди є встановлення судом протиправності, незаконності дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Оскільки, як вже зазначалося вище, судом встановлено, що відповідач діяв в межах чинного законодавства України та в його діях відсутні ознаки протиправності чи незаконності, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 97, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185, 186, 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко