Справа № 2а-2566/11/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2011-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2011 р. Справа № 2a-2566/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участі секретаря Хоми О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 497780,95 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

03.08.2011 року Державна податкова інспекція в місті Івано-Франківську (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 497780,95 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення підпункту 16.1.4 пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України не сплатив податковий борг з сплати податку на доходи з фізичних осіб, податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій та пені в розмірі 497780,95 гривень, визначений податковими повідомленнями-рішеннями за №/0 від 08.09.2010 року та за №/0 від 08.09.2010 року, за порушення відповідачем статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", пункт 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», підпунктів 7.2.8 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7, пункту 9.4 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість».

Позивач в судове засідання не зявився, його представником на адресу суду направлено клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач, в судове засідання не зявився повторно без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття хоча, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Правом подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористався.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 05.07.2006 року виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради здійснив державну реєстрацію юридичної особи фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідача взято на податковий облік Державною податковою інспекцією в місті Івано-Франківську.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1.). До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2.). До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3.).

Згідно підпунктів 9.1.2, 9.1.3 пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належать податок на додану вартість, податок на доходи фізичних осіб.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є: будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Відповідно пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Судом встановлено, що відповідач, у відповідності до статтей 162, 180 Податкового кодексу України, являється платником на додану вартість та платником податку на доходи фізичних осіб.

30.07.2010 року службовими особами позивача проведено планову виїзну комплексну документальну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 року до 31.03.2010 року, за результатами якої встановлено неналежне ведення відповідачем обліку доходів та витрат, чим порушено вимоги статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» пункт 19.1. статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в наслідок чого відповідачу податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 08.09.2010 року донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2007 2009 роки в розмірі 1941,18 гривень.

Крім того, за результатами вказаної перевірки виявлено факт порушення підпунктів 7.2.8 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7, пункту 9.4 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість», підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами", внаслідок чого відповідачу податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 08.09.2010 року визначено податок на додану вартість в розмірі 324533,66 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 162266,83 гривень.

Вказані обставини підтверджуються, наявним в матеріалах даної адміністративної справи актом результатів планової виїзної комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.04.2007 року до 31.03.2010 року (а. с. 9 21) та податковими повідомленнями-рішеннями за №№/0, /0 від 08.09.2010 року (а. с. 7, 8).

Оскільки, відповідачем не була порушена процедура апеляційного узгодження податкового зобов'язання, то сума вказаного податкового зобов'язання відповідача, у відповідності до пункту 5.2 статті 5 Закону України Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є узгодженою.

У відповідності до пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Згідно статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Відповідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач в порушенні вимог пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України не сплатив податок на додану вартість та податок на доходи з фізичних осіб.

Згідно підпункту 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано першу та другу податкову вимогу, які відповідач залишив без реагування.

Відповідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно пункту 129.4. цієї статті даного Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Судом встановлено, позивач за несплату відповідачем податкового зобовязання з сплати податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1891,18 гривень нарахував пеню в розмірі 34,79 гривень, за несплату податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 324533,66 гривень, застосованих штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 162266,83 гривень нарахував пеню в розмірі 9054,49 гривень.

У відповідності до підпункт 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначається як сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкові зобовязання з сплати податку з доходів фізичних осіб, податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій та пені в загальному розмірі 497780,95 гривень, є податковим боргом відповідача, який ним не сплачений.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обязі.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (індекс 76018, вулиця М. Вороного, 4/2, місто Івано-Франківськ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та за рахунок готівки, що йому належить в дохід державного бюджету податковий борг з сплати податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 497780 (чотириста дев'ятсот семи тисяч сімсот вісімдесяти) гривень 95 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 05.09.2011 року.