Справа № 815/2195/13-а
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2013-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2195/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2013 року 10 год. 49 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретар судового засідання Чебан О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОДЕСА-АВТО» до державної інспекції сільського господарства в Одеській області про скасування приписів, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «ОДЕСА-АВТО» до державної інспекції сільського господарства в Одеській області в якій позивач просить скасувати, як незаконні приписи державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 31.01.2013 року №000618 та №000950 від 05.03.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що ПАТ «ОДЕСА-АВТО» на законних підставах користується земельними ділянками, розташованими за адресою: м.Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 15-а. Відповідно до рішень Виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.12.1997 року №816, від 17.12.2003 року №2082-ХХІV, від 29.04.2002 року №110-ХХІV позивачу передано в оренду земельні ділянки на строк від 3-х до 10-ти років. Положеннями ст.31 Земельного кодекс України передбачено, що у разі якщо орендар користувався земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У зв'язку із чим, за відсутності будь-яких заперечень від орендодавця, договір оренди земельних ділянок було продовжено автоматично. Крім того, позивач вказує, що неодноразово звертався до орендодавця з приводу продовження дії договорів оренди земельних ділянок, проте, у зв'язку із порушенням строків розгляду вказаної заяви орендодавцем, позивачу не вдалось у строки передбачені законом узгодити дані договори. Таким чином по незалежним від позивача обставинам, поновити строки дії договорів земельної ділянки в термін один місяць є неможливим. Крім того, позивач не погоджується із висновками акту перевірки згідно зі якими встановлено використання земельної ділянки площею 200 кв.м для паркування автомобілів без відповідних документів, оскільки дана ділянка знаходиться у загальному користуванні та не використовується у господарській діяльності позивача. Поряд із цим, позивач вказує на законність використання ним земельної ділянки (твердого покриття) площею 1300 кв.м оскільки після закінчення дії договору оренди даної ділянки до нього, як до орендатора не надходило жодних заперечень щодо порядку її використання, а отже договір оренди вважається поновленим автоматично.

09.04.2013 року за вхідним №103786/13 до суду, від представника відповідача надійшли письмові заперечення, в яких він зазначив, що діючим на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди земельної ділянки. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, в разі відсутності заперечень з боку сторін, можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. За відсутності такого рішення, неможливо зобов'язати цей орган в судовому порядку укласти договір або поновити його, адже таке зобов'язання суперечить вимогам законодавства. Позивачем не надано доказів правомірного користування ним земельними ділянками, що були ним раніше орендовані, а отже оскаржувані приписи є законними та не підлягають скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлений адміністративний позов та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заявленого позову заперечував, посилаючись на обґрунтування викладені у поданих до суду запереченнях.

Розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

22.01.2013 року начальником державної інспекції сільського господарства в Одеській області О.Б. Демчук було прийнято Наказ №60-пр про проведення планової перевірки ПАТ «ОДЕСА-АВТО» з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок за адресою: вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 15-а, м.Одеса; вул. Тираспольське шосе 7 км, 1, м.Одеса; Ленінградське шосе, 27-а, м.Одеса; Миколаївська дорога, 307-б, м.Одеса (копія а.с.96).

Відповідно до зазначеного вище Наказу Державної інспекції сільського господарства України в Одеській області від 22.01.2013 року №60-пр, начальником держінспекції Демчук О.Б. підписано посвідчення на проведення перевірки ПАТ «ОДЕСА-АВТО» з 21.01.2013 року до 31.01.2013 року на ім'я державного інспектора сільського господарства - Волохова В.М. (копія а.с. 97-100).

31.01.2013 року у відповідності до статей 5, 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" ч.1 ст. 19 Закону України "Про охорону земель" та пунктів 4 і 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, державним інспектором Волоховим В.М. проведена перевірка приватного акціонерного товариства "ОДЕСА-АВТО" з питань дотримання вимог земельного законодавства.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 31.01.2013 року (копія а.с.101-104).

Під час проведення перевірки Держсільгоспінспекцією в Одеській області встановлено, що ПАТ "ОДЕСА-АВТО", використовує земельну ділянку загальною площею 2,1221 га, розташовану за адресою: м. Одеса, 25-ї Чапаївської дивізії, 15-а, згідно укладеного договору на право тимчасового користування землі від 20.12.1997 року.

Договір оренди землі укладено з Одеською міською радою на підставі рішення Виконавчого комітету за №816 від 20.12.1997 року терміном на 10 років. Згідно даного договору, земельна ділянка, загальною площею 2,1221 га, надається у тимчасове користування, а саме: ділянка площею 0, 2417 га у тимчасове довгострокове користування, строком на 10 років, для експлуатації СТО - 6; ділянка площею 0,5099 га у тимчасове довгострокове користування, строком на 10 років, для експлуатації СТО - 3; ділянка площею 0,4999 га у тимчасове довгострокове користування, строком на 10 років, для експлуатації торгово - транспортної дільниці ТОВ «Авто-Сервіс-Компанія» (зазначена ділянка ПАТ «ОДЕСА-АВТО» не використовується); ділянка площею 0,7693 га у тимчасове короткострокове користування, строком на 3 роки, але не пізніше початку реконструкції вул. 25-ї Чапаївської дивізії, для експлуатації СТО - 6, СТО - 3 та ТОВ «Авто-Сервіс-Компанія»; ділянка площею 0,1013 га у тимчасове довгострокове користування, строком на 10 років, на підставі оренди для експлуатації АЗС.

На підставі рішення Одеської міської ради від 17.12.2003 року за №2082-ХХІV «Про передачу відкритому акціонерному товариству «ОДЕСА-АВТО» в оренду земельної ділянки площею 0,7693 га за адресою: м.Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 15-а, для експлуатації та обслуговування СТО-3, СТО-6 та товарно-транспортної ділянки, ПАТ «ОДЕСА-АВТО» був укладений договір оренди земельної ділянки (терміном на 5 років) від 10.08.2004 року з Одеською міською радою загальною площею 7693 кв. м за вищевказаною адресою (кадастровий №:70:001:0096).

Згідно вказаного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7693 кв.м у тому числі по угіддях: 1089 кв.м під капітальною забудовою; 1273 кв.м тимчасова забудова; 5331 кв.м під проходами, проїздами та площадками.

Згідно із висновків акту перевірки, на час її здійснення, термін дії вищевказаних договорів сплинув, земельні ділянки використовуються без правовстановлюючих документів на землекористування, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Крім того, актом перевірки встановлено, що згідно рішення Одеської міської ради від 29.04.2002 року за №110-ХХІV «Про затвердження проекту відведення та надання дочірньому автосервісному підприємству СТО - 6 ПАТ «ОДЕСА-АВТО» в оренду земельної ділянки, загальною площею 0,0180 га, за адресою: м.Одеса вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 15-а, для розміщення, експлуатації та обслуговування тимчасового відкритого майданчика для демонстрації зразків легкових автомобілів», укладено договір оренди земельної ділянки від 20.05.2003 року між Одеською міською радою та ПАТ «ОДЕСА-АВТО», загальною площею 180 кв.м. Зазначена ділянка була надана у володіння та користування терміном на 5 років.

Згідно із висновків акту перевірки на час її здійснення термін дії вищевказаного договору сплинув, але земельна ділянка не повернута Одеській міській раді та продовжує використовуватись ПАТ «ОДЕСА-АВТО», чим являє собою несвоєчасне повернення земельної ділянки, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Також, перевіряючими встановлено, що земельні ділянки орієнтовними площами 200 кв.м та 1300 кв.м використовуються для паркування транспортних засобів та розміщення торгівельного майданчика без правовстановлюючих документів на землекористування, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України. Вказані земельні ділянки використовуються на підставі укладених договорів з КП «Парксервіс - Одеса» №168/М-СЛ-2012 від 21.12.2011 року та управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за №386 від 01.03.2009 року, термін дії яких сплинув.

31.01.2013 року за №000618 відповідачем винесено припис, згідно з яким приписано у 30-денний термін усунути виявлені порушення земельного законодавства України (копія а.с. 60, 61).

05.03.2013 року у відповідності до статей 5, 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" ч.1 ст. 19 Закону України "Про охорону земель" та пунктів 4 і 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, державним інспектором Волоховим В.М. проведена перевірка приватного акціонерного товариства "ОДЕСА-АВТО" з питань дотримання вимог земельного законодавства, а саме щодо виконання вимог припису від 31.01.2013 року №000618 (копія а.с.74-76). Вказаним актом перевірки встановлено, що вимоги припису у визначений термін виконано не було.

05.03.2013 року за №000950 відповідачем винесено припис, згідно з яким приписано у 30-денний термін усунути виявлені порушення земельного законодавства України (копія а.с. 77, 78).

Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Частиною 1 ст. 5 вказаного Закону та ч.1 ст. 19 Закону України "Про охорону земель" визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до п.1 Положення «Про Державну інспекцію сільського господарства України», затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 459/2011, Держсільгоспінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.07.2012 №424 "Про затвердження Переліку питань та уніфікованої форми акта перевірки для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства" затверджено перелік питань для здійснення Держсільгоспінспекцією України та її територіальними органами планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства та уніфіковану форму акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, що додаються до наказу.

Згідно з приписами п. 1.1 Наказу, при здійсненні планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства перевіряється, зокрема, наявність документів, що посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку. Згідно з частинами 1, 2 статті 6 Закону підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України визначені документи, що посвідчують право на земельну ділянку, а саме: право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону, або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону. Під час набуття права оренди на земельну ділянку на підставі договору відчуження права оренди землі первинний договір оренди землі, право оренди на яку відчужується, додається до договору відчуження права оренди землі в кожному такому разі відчуження. На договорі оренди земельної ділянки орган державної реєстрації речових прав на нерухоме майно робить відмітку про перехід права оренди земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. У разі набуття права власності на земельну ділянку кількома набувачами або у разі відсутності на відповідному державному акті місця для проставлення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку набувачеві або відчужувачеві земельної ділянки протягом 30 календарних днів з дня подання ним до органу, який здійснює видачу зазначеного акта, документів, передбачених законодавством, видається державний акт на право власності на земельну ділянку. Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені цією статтею. У разі зміни співвласника або набуття права спільної власності на земельну ділянку орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, також вносить зміни до державного акта на право власності на землю щодо співвласників земельної ділянки. Відчуження частини земельної ділянки з виділенням її в окрему земельну ділянку здійснюється після отримання її власником державного акта, що посвідчує право власності на сформовану нову земельну ділянку. У разі якщо державним актом на право власності на земельну ділянку було посвідчено право власності на декілька земельних ділянок, відчуження однієї з цих ділянок здійснюється після виготовлення державного акта, що посвідчує право власності на кожну з цих ділянок. Державний акт на право власності та право постійного користування земельною ділянкою видається на одну земельну ділянку. Право постійного користування на декілька земельних ділянок, наданих під будівництво та обслуговування лінійних об'єктів (доріг, трубопроводів, ліній електропередачі та зв'язку), може посвідчуватися одним державним актом.

Враховуючи зазначені вище приписи Закону та пояснення сторін по справі, судом встановлено, що позивач не здійснив державної реєстрації відповідних договорів оренди земельних ділянок та інших документів, що посвідчують право користування земельними ділянками.

Відповідно до приписів ст. 31 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на 01.01.2008 року, договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на 01.01.2008 року, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Як вбачається із вказаних вище приписів Закону України «Про оренду землі», договір оренди земельної ділянки, за відсутності письмових заперечень орендодавця, підлягає поновленню, а не поновлюється автоматично. Отже навіть за дотримання позивачем всіх умов договору, у разі закінчення строку його дії, він має бути поновлений у передбаченому законом порядку за дотримання відповідної процедури.

Судом встановлено, що з метою поновлення договорів оренди земельних ділянок позивач звертався із необхідними зверненнями.

Частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України, в редакції від 02.07.2009 року, що діяла на час спірних правовідносин, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Положеннями частин 2 та 3 статті 134 Земельного кодексу України, в редакції від 02.07.2009 року, що діяла на час спірних правовідносин, встанволено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі, крім випадків відмови власника розташованого на земельній ділянці нерухомого майна від її викупу або укладення договору оренди; використання земельних ділянок для користування надрами та спеціального водокористування відповідно до отриманих спеціальних дозволів (ліцензій); використання релігійними організаціями, які легалізовані Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; перебування в користуванні земельних ділянок або розташованих на них будівель підприємств, установ та організацій, що належать до державної та комунальної власності, підприємств і громадських організацій у сферах культури і мистецтв (у тому числі національних творчих спілок); розміщення дипломатичних та прирівняних до них представництв іноземних держав і міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; будівництва та обслуговування лінійних об'єктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, газопроводів, водопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, нафто- та газових терміналів, електростанцій тощо); проведення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду відповідно до закону; будівництва соціального та доступного житла; будівництва об'єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, що фінансується за рахунок державного чи місцевих бюджетів.

Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 123 Земельного кодексу України, в редакції від 02.07.2009 року, що діяла на час визначений для звернення щодо поновлення Договору оренди земельної ділянки від 10.08.2004 року, встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

21.07.2009 року позивач, на виконання вказаних вимог Закону та договору від 10.08.2004 року, звернувся до міського голови із листом про продовження договору оренди земельної ділянки (копія а.с.41).

21.08.2009 року начальником Одеського міського управління земельних ресурсів на адресу позивача було надіслано лист №01-18/1306-04 згідно із яким позивачу повідомлялось, що для подальшого вирішення питання та підготовки пропозицій Одеській міській раді про продовження терміну договору оренди на земельну ділянку за адресою: м.Одеса, вул. 25 Чапаївської дивізії, 15-а, йому необхідно провести комплекс землевпорядних робіт з інвентаризації земельної ділянки та надати до управління земельних ресурсів такі документи: статут, установчий договір, довідку обласного управління статистики про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (нотаріально посвідченої копії); документи, що посвідчують право власності на будівлі та споруди, що розташовані на ділянці (нотаріально посвідченої копії); технічний паспорт будівель і споруд, що розташовані на ділянці; довідку податкової інспекції про відсутність заборгованості по платежах до бюджету та по орендній платі; висновок управління архітектури та містобудування про умови надання земельної ділянки а оренду із зазначенням можливого терміну укладання договору оренди землі; фотофіксацію об'єкту (копія а.с.42).

На виконання вимог вказаного листа позивачем, на адресу міського голови було надіслано лист від 18.05.2010 року №668 в якому позивач послався на зміну назви ВАТ «ОДЕСА-АВТО» на ПАТ «ОДЕСА-АВТО» та додав ряд необхідних документів на 12-ти аркушах .

31.05.2010 року Одеським міським управлінням земельних ресурсів на адресу начальника управління архітектури та містобудування було надіслано лист №01-18/705-04 в якому вказано про підготовку пропозицій міській раді про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 0,7693 га укладеного від 10.08.2004 року, у зв'язку із чим адресата просять надати висновок про умови надання її в оренду із зазначенням можливого терміну укладання договору оренди, а також про наявність обмежень та сервітутів у користуванні земельною ділянкою.

Із досліджених письмових доказів, а саме листування з приводу укладання договору оренди земельної ділянки площею 0,7693 га у зв'язку із сплином дії договору укладеного 10.08.2004 року, судом встановлено, що позивачем здійснено всі залежні від нього заходи спрямовані на укладення вказаного договору, та повноваженими органами із порушенням визначеного законом місячного терміну не прийнято рішення щодо поновлення зазначеного вище договору оренди чи щодо укладання нового договору оренди.

Поряд із цим, згідно зі висновками акту перевірки відповідачем встановлено порушення ПАТ «ОДЕСА-АВТО» умов договору оренди земельної ділянки від 20.05.2003 рок, яким ПАТ «ОДЕСА-АВТО» передана в оренду земельна ділянка, загальною площею 0,0180 га (180 кв.м), за адресою: м.Одеса вул. 25-ї Чапаївської дивізії, 15-а, для розміщення, експлуатації та обслуговування тимчасового відкритого майданчика для демонстрації зразків легкових автомобілів». Зазначена ділянка була надана у володіння та користування терміном на 5 років. На час сплину дії вищевказаного договору земельна ділянка не повернута Одеській міській раді та продовжує використовуватись ПАТ «ОДЕСА-АВТО».

Відповідно до приписів ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Згідно із підпунктом 3.4.7 Договору оренди земельної ділянки, що зареєстрований 02.06.2003 року за №806/70 (копія а.с.47-50) орендар зобов'язаний в разі дострокового припинення дії договору або після закінчення терміну договору оренди повернути орендодавцю орендовану землю в стані, придбаному для використання її за цільовим призначенням, по акту, що підписується орендарем та орендодавцем.

Судом встановлено, що 12.03.2009 року за №799 на адресу Одеського міського голови було надіслано лист згідно зі яким, позивач просить продовжити договір оренди земельної ділянки загальною площею 180 кв.м укладений на підставі рішення Одеської міської ради від 29.04.2003 року терміном на 5 років та термін дії якого закінчується 02.06.2008 року (копія а.с.52).

На вказаний лист директору ВАТ «ОДЕСА-АВТО» було надано відповідь Одеським міським управлінням земельних ресурсів у листі від 04.04.2008 року №01-18/725-04. Вказаним листом управління земельних ресурсів повідомляло позивача про необхідність надання додаткових документів з метою подальшого розгляду питання. Зазначені у листі документи були отримані відповідальною особою, що підтверджується її підписом та зазначенням про отримання документів по вказаному списку.

На даний час рішення щодо продовження договору оренди зазначеної земельної ділянки не прийнято, проте необхідні документи, що підтверджують право на користування земельною ділянкою у позивача відсутні не з його вини, а з вини орендодавця. Крім того, у зв'язку із проходженням процесу оформлення необхідних документів для отримання в оренду земельної ділянки площею 180 кв.м, позивач не мав наміру повертати її орендодавцю, а отже і підстав для вчинення дії щодо повернення земельної ділянки, на які посилається перевіряючий у акті перевірки немає.

Судом встановлено, що одним із порушень виявлених під-час перевірки є використання позивачем земельних ділянок орієнтовними площами 200 кв.м та 1300 кв.м для паркування транспортних засобів та розміщення торгівельного майданчика без правовстановлюючих документів на землекористування.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.12.2012 року між позивачем та комунальним підприємством «Парксервіс - Одеса» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 200 кв.м для паркування транспортних засобів.

Позивач у заявленому позові вказав, що дані земельні ділянки ним використовуються для паркування службового транспорту, проте земельна ділянка знаходиться у загальному користуванні та не використовується позивачем у господарській діяльності у зв'яжу із чим позивач не вважає за необхідне укладати новий договір оренди зазначеної земельної ділянки.

Рішенням Одеської міської ради №1251-VI від 20.09.2011р. «Про затвердження Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі» затверджено Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі.

Згідно із приписами вказаного Положення встановлено, що його дія цього поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування (далі - користувачі), а також на суб'єктів господарювання, які утримують такі майданчики.

П.8.1 Положення визначено, що об'єкт і база оподаткування збором:

- об'єктом оподаткування є земельна ділянка, яка згідно з рішенням Одеської міської ради спеціально відведена для забезпечення паркування транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, тротуарах або інших місцях, а також комунальні гаражі, стоянки, паркінги (будівлі, споруди, їх частини), які побудовані за рахунок коштів місцевого бюджету, за винятком площі земельної ділянки, яка відведена для безоплатного паркування транспортних засобів, передбачених статтею 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»;

- базою оподаткування є площа земельної ділянки, відведена для паркування, а також площа комунальних гаражів, стоянок, паркінгів (будівель, споруд, їх частин), які побудовані за рахунок коштів місцевого бюджету.

Рішенням Одеської міської ради №1889-VI від 19.04.2012р. Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 20.09.2011р. № 1251 -VI «Про затвердження Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі» визначено комунальні підприємства «Парксервіс-Одеса» та «Одестранспарксервіс» уповноваженими особами по здійсненню організації та експлуатації майданчиків для платного паркування транспортних засобів та укладання договорів балансоутримання місць для паркування на території м. Одеси.

Із врахуванням зазначених вище рішень Одеської міської ради повноваження на здійснення управління земельними ділянками призначених для паркування автомобілів надано комунальному підприємству «Парксервіс-Одеса».

Позивач у поданому позові підтвердив здійснення утримання майданчика для паркування автомобілів площею 200 кв.м та сплату до Одеської міської ради збір за місця паркування. Крім того, вказуючи на невикористання зазначеної земельної ділянки у господарській діяльності товариства, позивач підтвердив її використання для паркування службового транспорту.

Таким чином, позивачу для законного використання даної ділянки необхідно було укласти новий договір із комунальним підприємством «Парксервіс-Одеса», чого зроблено не було, а отже позивачем порушено положення статей 125. 126 Земельного кодексу України.

01.03.2009 року позивачем також було укладено договір оренди окремого індивідуально визначеного майна за №386 із управлінням споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради в особі заступника начальника управління. Вказаним договором позивачу було передано в строкове платне користування окреме індивідуально - визначене майно - тверде покриття, площею 1300 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. 25 Чапаївської дивізії, 15-а. Строк дії договору визначено з 01.03.2009 року по 01.03.2012 року. Таким чином вказаний строк сплинув та у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи для підтвердження законності використання зазначеного індивідуально визначеного майна - твердого покриття площею 1300 кв.м.

Обґрунтовуючи не укладення нового договору із орендарем, позивач вказав, що у зв'язку із відсутністю будь-яких заперечень, дія даного договору автоматично продовжується.

Суд вважає безпідставними зазначені твердження позивача, з підстав викладених вище, а саме згідно із нормами законодавства договір оренди земельної ділянки, у разі відсутності заперечень після сплину терміну оренди, має бути поновлено, а не поновлюється автоматично.

Крім того, відповідно до пункту 5.4 вказаного вище договору, після закінчення дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов'язаний у 15-денний термін здати орендодавцю майно за актом приймання - передачі в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачу його в оренду, з урахуванням нормального зносу, в повному обсязі, з усіма зробленими поліпшеннями, безоплатно.

Пунктом 8.9 цього договору визначено, що його дія припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, посилання представника позивача на автоматичне продовження договору оренди є безпідставним та не підтвердженим належними доказами.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З урахуванням встановлених судом фактів, оцінюючи надані сторонами по справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні публічного акціонерного товариства «ОДЕСА-АВТО» до державної інспекції сільського господарства в Одеській області про скасування, як незаконних приписів державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 31.01.2013 року №000618 та №000950 від 05.03.2013 року підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання незаконними та скасування приписів державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 31.01.2013 року №000618 та №000950 від 05.03.2013 року в частині встановлення використання публічним акціонерним товариством «ОДЕСА-АВТО» земельних ділянки загальною площею 7693 кв.м та загальною площею 180 кв.м, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. 25 Чапаївської дивізії, 15-А в порушення вимог статей 125 та 126 Земельного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «ОДЕСА-АВТО» до державної інспекції сільського господарства в Одеській області про скасування, як незаконних приписів державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 31.01.2013 року №000618 та №000950 від 05.03.2013 року - задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати приписи державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 31.01.2013 року №000618 та №000950 від 05.03.2013 року в частині встановлення використання публічним акціонерним товариством «ОДЕСА-АВТО» земельних ділянки загальною площею 7693 кв.м та загальною площею 180 кв.м, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. 25 Чапаївської дивізії, 15-А в порушення вимог статей 125 та 126 Земельного кодексу України.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 20 травня 2013 року.

Суддя С.М.Корой