Справа № 826/13042/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 вересня 2015 року № 826/13042/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Аблов Є.В., Шулежко В.П. розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Караван"

до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля"

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Караван", звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (надалі-Відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Автолінії Поділля" про визнання протиправним та скасувати наказ Укртрансінспекції від 22.05.2015 № 201 "Про позбавлення дозволу та призначення перевізника"; визнати протиправними та скасувати всі дії Укртрансінспекції, спрямовані на організацію та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування Вінниця - Яремча, рейси 235/236, та всі можливі результати таких конкурсів, починаючи з 22.05.2015 та до моменту вирішення цієї справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що в супереч вимогам законодавства безпідставно скасовано Дозвіл на перевезення пасажирів Вінниця - Яремча, рейси 235/236, оскільки в наказі не зазначено підстави для скасування спеціального дозволу.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. В обґрунтування правомірності прийнятого наказу зазначив, що Наказ прийнято на підставі звернень зі скаргами, як фізичних осіб так і юридичних про наявність порушень щодо перевезення пасажирів, а отже спірний Наказ винесено у відповідності до законодавства.

Представник третьої особи щодо задоволення заявленого позову заперечив, подав письмові пояснення з даного приводу.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було надано дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування, а саме: серія АТ № 001208, міжміський міжобласний маршрут загального користування Вінниця-Яремча на рейсах № 235/236, термін дії із 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2019 року.

Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті 22.05.2015 року прийнято Наказ №201 про позбавлення перевізника ТОВ "Авто-Караван" (Дозвіл серії УП №001208 та Витягу з Дозволу серії УП №002259) на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Вінниця-Яремча на рейсах № 235/236.

ТОВ "Авто-Караван" вважає, що спірний наказ прийнято Відповідачем в супереч вимогам законодавства безпідставно без врахування усіх обставин справи та звернувся за захистом своїх прав до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень врегульовані Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до змісту ст. 7 Закону № 2344-III, забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації; на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району, - на районні державні адміністрації.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону № 2344-III, відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 43 Закону № 2344-III, Визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами. Визначення кандидатури автомобільного перевізника для роботи на міжнародному автобусному маршруті загального користування здійснюється на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 44 Закону № 2344-III, організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. До обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення. У разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до п'яти років. У разі відсутності перевізників-претендентів, які мають автобуси, що відповідають умовам конкурсу, конкурс проводиться серед претендентів, які пропонують використовувати на даному маршруті автобуси, що відповідають вимогам безпеки, але не відповідають умовам конкурсу за класом, пасажиромісткістю, параметрами комфортності, з урахуванням поданих інвестиційних проектів-зобов'язань щодо оновлення парку автобусів, які будуть повністю відповідати всім вимогам, у термін до п'яти років. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п'яти років. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) у разі відсутності в нього автобусів, що відповідають умовам конкурсу, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на один рік. Дозвіл органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування пасажирському перевізнику на обслуговування автобусних маршрутів надається на термін до п'яти років. Автомобільний перевізник - переможець конкурсу повинен самостійно забезпечувати перевезення. Для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет, до складу якого входять представники відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України, відповідальних за безпеку дорожнього руху, а також громадських організацій у сфері автомобільного транспорту.

Положенням про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 № 299, Укртрансінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, що реалізує державну політику з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до змісту пп. 21 п. 4 Положення Укртрансінспекція організовує та проводить конкурси з перевезення пасажирів на міжміських і приміських маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласних маршрутах).

Згідно з п. 46, п. 47 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (надалі - Порядок № 1081), Переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів. Претендентом, який посів друге місце, визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів без урахування показника переможця конкурсу. У разі коли учасники конкурсу набрали однакову кількість балів, під час визначення переможця конкурсу та перевізника-претендента, який посів друге місце, перевагу має той перевізник-претендент, що подав конкурсному комітетові сертифікат відповідності послуг з перевезення пасажирів ліцензійним умовам, а також (для міжміського автобусного маршруту) свідоцтво відповідності автобуса параметрам комфортності, а у разі неподання таких документів або подання їх кількома перевізниками-претендентами, що набрали однакову кількість балів, переможець визначається шляхом голосування. Перевізника-претендента, визнаного відповідно до пункту 42 цього Порядку переможцем, може бути визнано таким лише у разі набрання ним за окремим об'єктом конкурсу кількості балів, що є вищою нуля. Рішення про результати конкурсу приймається конкурсним комітетом на закритому засіданні в присутності не менш як половини його складу, у тому числі голови конкурсного комітету або його заступника, простою більшістю голосів. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови конкурсного комітету (або за його відсутності голос заступника голови конкурсного комітету).

Так, за результати оцінювання пропозицій перевізників-претендентів, переможцем конкурсу на паритетне виконання рейсів 235/236 маршруту Вінниця - Яремча визнано ТОВ «Авто - Караван».

Відповідно до пп. 3 п. 55 Порядку № 1081 Організатор має право достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі: порушення ним умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на маршруті призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (дозволу), який було розірвано (позбавлено), а в разі його відмови чи відсутності - призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більш як три місяці; надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації; порушення ним умов договору (дозволу) під час виконання перевезень на маршруті як перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце;

З матеріалів справи вбачається, що Департамент промисловості та інфраструктури Івано - Франківської обласної державної адміністрації листом від 16.12.2014 № 02.2-18-1663 проінформував Укртрансінспекцію, що на «гарячу телефонну лінію» звернулась жителька м. Надвірна М.Бугай щодо відновлення курсування автобусів на міжміських автобусних маршрутах загального користування «Яремче - Вінниця».

Також, ПАТ «Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій» Листом від 29.12.2014 року № 984 та ТДВ «Івано - Франківське обласне підприємство автобусних станцій» Листом від 13.01.2015 року № 01-008 повідомили, що рейси 235/236 по маршруту Вінниця - Яремча перевізником ТОВ «Авто - Караван» виконуються з недотриманням встановленої регулярності, а саме - нижче 90 відсотків.

Укртрансінспекція Листом від 19.01.2015 року № 62/11/16-15 зобов'язала ТОВ «Авто - Караван» у найкоротший термін забезпечити обслуговування вищезазначеного маршруту відповідно до вимог, визначених дозвільними документами.

Листом ПАТ «Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599» від 05.02.2015 року № 72 повідомило Відповідача, що перевізник ТОВ «Авто - Караван» за період з 03.10.2014 року по 02.02.2015 року по вищевказаному маршруту із запланованих 62 виконав 29 рейсів.

Крім того, з урахуванням вимог, встановлених Порядком визначення класу комфортності автобусів, сфери його використання за видами сполучень та режимами руху, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.04.2007 № 285, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.05.2007 за № 499/13766, для перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування Вінниця - Яремча, рейси 235/236, повинні використовуватись транспортні засоби категорії М3, класу III, однак з 27.01.2015 перевізник ТОВ «Авто - Караван» почав обслуговувати вищевказаний маршрут транспортним засобом II класу.

Пунктом 3.5 розділу III Порядку видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.05.2010 № 279, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.2010 за № 409/17704, (далі - Порядок видачі та анулювання дозволу) визначено, що до дозволу на перевезення вносяться показники якості транспортного обслуговування (регулярність виконання перевезень).

Пунктом 16 Дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування, виданого 11.09.2014 (серія УП 011208) ТОВ «Авто- Караван» на виконання перевезень на міжміському автобусному маршруті загального користування, рейси 235/236, маршруту Вінниця - Яремча, визначена регулярність виконання рейсів не нижче 90 відсотків від запланованої щомісячно.

У відповідності до ч. 3 ст. 31 Закону № 2344-III, форму дозволу, порядок його видачі та анулювання визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до ч. 4 статті 32 Закону № 2344-III відправлення чи прибуття автобусів приміських, міжміських та міжнародних автобусних маршрутів загального користування здійснюється тільки з автостанцій, а в разі їх відсутності - із зупинок, передбачених розкладом руху.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що суб'єктом, який володіє достовірною інформацією щодо здійснення перевезень та відповідно - дотримання умов дозволу на відповідне перевезення, є автостанція.

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансінспекція під час виконання покладених на неї завдань взаємодіє з іншими державними органами, а також підприємствами, установами та організаціями.

Як вже було встановлено Судом та не спростовано Позивачем, що на адресу відповідача надходила інформація, як ПАТ «Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599», так і від Департамент промисловості та інфраструктури Івано - Франківської обласної державної адміністрації про наявність у Позивача порушень вимог законодавства щодо перевезення пасажирів, а саме, з власної ініціативи Позивачем було змінено транспортний засіб на перевезення на нижчий за класом, здійснено менше рейсових маршрутів, ніж визначено було під час надання дозволу, що в свою чергу свідчить про порушення вимог законодавства зі сторони саме Позивача, а не Відповідача.

Виходячи з наведеного суд вважає, що приймаючи оскаржуваний Наказ Відповідач діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині щодо визнання протиправним та скасувати наказ Укртрансінспекції від 22.05.2015 № 201 "Про позбавлення дозволу та призначення перевізника" є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати всі дії Укртрансінспекції, спрямовані на організацію та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування Вінниця - Яремча, рейси 235/236, та всі можливі результати таких конкурсів, починаючи з 22.05.2015 та до моменту вирішення цієї справи по суті не підлягають задоволенню, оскільки спрямовані на майбутнє.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про не обґрунтування позовних вимог, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді Є.В. Аблов

В.П. Шулежко