Справа № 826/9725/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 серпня 2015 року 17:24 № 826/9725/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі Махинько Ю.О. розглянувши у відритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8»
до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
за участі:

представника позивача - Лесечко О.М.,

представника відповідача - Катамай Г.М.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 12 серпня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 14.05.2015р. №, , .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно п.п. 75.1.2 статті 75, п.п. 78.1.1, 78.1.8 п. 78.1 статті 78 та ст. 79 ПК України відповідачем проведено перевірку ТОВ «Трансджейнт 8» за результатами якої 24.04.2015р. складено акт №2455/26-51-15-02-07/39432828 про результати позапланової невиїзної документальної перевірки з питань законності декларування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19) в податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року на суму 20 155 749,00грн., та залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) в податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року на суму 20 155 749,00грн., за січень 2015 року на суму 20 151 653,00грн., та бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку (рядок 30) в податковій декларації з ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 18 617 860,00грн. (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення п.п. 48.5.1 п. 48.5, п. 48.7 статті 48, п. 185.1 статті 185, п. 188.1 статті 188, п. 198.3 та п. 198.6 статті 198, п. 201.1, 201.6 статті 201 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту за листопад 2014 року на суму 20 155749,00грн.; абз. б) п. 200.4 статті 200 ПК України, п.п. 3, 4, 5, 6, 7 п. 5 Порядку №966, що призвело до завищення суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2014 року на суму 20 155 749,00грн., за січень 2015 року на суму 20 151 645,00грн.; п. 200.1, 200.2 статті 200 ПК України, а саме заниження суми, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду за січень 2015 року на суму 4104,00грн.; п. 200.1, 200.2 статті 200 ПК України, п.п. 1, 3, 7, 8 п. 6 Порядку №966, за лютий 2015 року завищена сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 18 617 860,00грн., завищена сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 1 219 986,00грн. а занижена сума, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду на суму 313 799,00грн.

На підставі встановлених порушень відповідачем 14.05.2015р. прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким позивачу завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 18 617 860грн. та застосовано штрафні санкції - 4 654 465грн.; №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 41 527 380грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 397 078,75грн., у тому числі основний платіж - 317 903грн. та штрафні санкції - 79 475,75грн.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Приписами п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

У разі коли частка товару/послуги не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної (додаток 1) і в повній вартості враховується у податковій накладній та загальних податкових зобов'язаннях (додаток 1 виписується у двох примірниках, з яких оригінал видається покупцю товарів/послуг, а копія залишається у продавця товарів/послуг).

Відповідно до п.192.1ст.192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Норма пункту 192.1 цієї статті не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок.

Зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов'язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.

Згідно п. 192.3. ПК України результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною завищення ТОВ «Трансджейнт 8» суми бюджетного відшкодування стало формування позивачем податкового кредиту за рахунок здійснення попередніх оплат постачальникам за доставку товару у листопаді - грудні 2014 року та січні - лютому 2015 року.

Позивачем в підтвердження своєї позиції та правомірності виникнення податкових зобов'язань та формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Трайдагропостач-61» () надано:

- договір купівлі - продажу нерухомо майна від 21.11.2014р.; договір купівлі - продажу від 21.11.2014р.; Додаток №1 до Договору від 21.11.2014р.; Акт приймання - передачі до Договору від 21.11.2014р.; платіжні доручення; податкові накладні №№1-26 від 21.11.2014р.; видаткові накладні; оборотно - сальдові відомості; договір купівлі - продажу земельної ділянки від 21.11.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно з поданою ТОВ «ТРАНСДЖЕЙНТ 8» до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві податковою декларацією з ПДВ за листопад 2014 року та додатками (від 19.12.2014 року, №) сума від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду складає у розмірі 20 155 749,0грн. (рядок 19 Декларації).

Згідно з поданою ТОВ «ТРАНСДЖЕЙНТ 8» до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві податковою декларацією з ПДВ за грудень 2014 року та додатками (від 19.01.2015 року, №) сума залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2014 року відображеного у рядку 24 складає в сумі 20 155 749,00грн.

Згідно з податковою декларацією з ПДВ за січень 2015 року та додатками (від 21.02.2015 року, №) сума залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за січень 2015 року відображеного у рядку 24 складає в сумі 20 151 653,00грн.

Згідно з податковою декларацією з ПДВ за лютий 2015 року та додатками (від 20.03.2015 року, №) з врахуванням уточнюючого розрахунку від 02.04.2015 № сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015 року відображеного у рядку 30 складає в сумі 18 617 860,00грн.

Як вбачається з Акту перевірки, відповідачем від Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області отримано акт про проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Трейдагропостач - 61» (код за ) з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.11.2014р. по 30.11.2014р. по взаємовідносинах з ТОВ «ТРАНСДЖЕЙНТ 8» (код за ) від 19.03.2015р. №371/22-4/34979368), яким встановлено порушення ТОВ «Трейдагропостач - 61»:

- відсутність факту реального здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Трейдагропостач - 61» при розрахунках з ТОВ «ТРАНСДЖЕЙНТ 8» (код за ) за листопад 2014 року, а саме встановлено відсутність факту реалізації ТОВ «Трейдагропостач - 61» на адресу ТОВ «ТРАНСДЖЕЙНТ 8» за період листопад 2014р. майнового комплексу та інших товарів в зв'язку з не підтвердженням факту придбання даного комплексу та товарів;

- відсутність об'єктів, які підпадають під визначення ст.135, 138, 187, 198, 201 ПК України. Дані, відображені у деклараціях з податку на додану вартість, внаслідок операцій з ТОВ «ТРАНСДЖЕЙНТ 8» (код за ) за листопад 2014року - не є дійсними.

На підставі викладеного податковим органом зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 18 617 860грн. з нарахуванням штрафних санкцій у розмірі 4 654 465грн., зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 41 527 380грн. за податковими деклараціями з ПДВ за період: грудень 2014 року, січень 2015 року та лютий 2015 року та збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 317 903грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 79 475,75грн.

Податковим кодексом України встановлено єдиний випадок, коли не відносяться до податкового кредиту суми податку сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг (пунктом 198.6 статті 198 ПК України), - це суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів(послуг), які не підтверджені податковими накладними або оформленні з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК України).

Як вбачається з Акту перевірки податковим органом не виявлено порушень порядку складання податкових накладних та внесення їх в Єдиний реєстр податкових накладних.

Окрім цього, на підтвердження реальності здійснення відповідної фінансово-господарської операції позивачем було надано суду фотокартки майнового комплексу, який був предметом договору, копії технічного паспорту на вказаний об'єкт, копії акту про результати документальної позапланової перевірки позивача №617/26-51-15-02-07/39432828 від 05.02.2015р. відповідно до якого перевіркою правомірності визначення податкового законодавства та податкового кредиту, розрахунків з бюджетом та показників, відображених у декларації за листопад 2014 року у позивача не встановлено.

Окрім цього, позивачем надано копії фінансових звітів ТОВ «Трансджейнт 8» та ТОВ «Трайдагропостач-61», які подані до фіскальних органів та органів статистики з яких вбачається факт наявності основних засобів придбаних позивачем.

Отже, висновки відповідача відображені в Акті перевірки на підставі якого винесені оскаржувані позивачем податкові повідомлення - рішення є припущеннями, які спростовані позивачем під час розгляду даної адміністративної справи.

Таким чином, відповідачем безпідставно зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 18 617 860грн. з нарахуванням штрафних санкцій у розмірі 4 654 465грн., зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 41 527 380грн. за податковими деклараціями з ПДВ за період: грудень 2014 року, січень 2015 року та лютий 2015 року та збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 317 903грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 79 475,75грн.

Окрім цього, суд зазначає, що виходячи зі змісту статей 109-113 Податкового Кодексу України, відповідальність платника податків у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій можлива лише за умови вчинення ним порушень, визначених законами з питань оподаткування.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем дотримано вимоги п. 200.4 статті 200 ПК України, у зв'язку із чим вимоги позивача про скасування податкових повідомлень-рішень від 14.05.2015р. №, , є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

За правилами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн. з Державного бюджету України.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 14.05.2015р. №, , .

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн. (чотириста вісімдесят сім гривень, 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко