Справа № 2а-5740/10/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

12:14

17.12.2010 р. Справа № 2а-5740/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мельника О. М.

за участю секретаря судового засідання Бондарь В.О. розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, вул. Конєва, 3, м.Миколаїв,54003

доУправління у справах захисту прав споживачів в Одеській області державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, вул. Канатна, 83,ОСОБА_2,Одеська область,65107

проскасування припису №11/12 від 15.03.2010 року, скасування постанови №445 від 29.03.2010 р.,
В С Т А Н О В И В:

08.09.2010 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики про скасування припису №11/12 від 15.03.2010 року та скасування постанови про накладення стягнень №445 від 29.03.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач був визнаний винним в скоєнні правопорушень п.2,7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" протиправно, порушення вимог п.2,7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" не допускав, шкіряну куртку не продавав ОСОБА_2

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову, згідно яких в результаті проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів при реалізації непродовольчих товарів у ФОП ОСОБА_3 на підставі заяви ОСОБА_2, було встановлено порушення статті 6 та п.2, 7 статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" та було правомірно притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

В письмових запереченнях відповідач просив розглядати справу за його відсутності.

Вивчивши доводи позову та заперечень на позов, всебічно, повно та обєктивно зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд встановив наступне.

На підставі заяви споживача ОСОБА_2 №К-59 від 28.01.2010 року, направлення на проведення перевірки від 15.02.2010 року за №00000216, за наявності згоди Держспоживстандарту України №02/18-1059-2010 від 15.02.2010 року 16.02.2010 року спеціалістами Головного обласного управління у справах захисту прав споживачів було проведено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів при реалізації непродовольчих товарів у ФОП ОСОБА_3 (Одеська область, Овідіопольський район, ТОВ „Промринок 7 км", у контейнері №1448, результати якої зафіксовано актами № та №00015159.

Перевіркою було встановлено, що у порушення ст.6 ЗУ „Про захист прав споживачів" ФОП ОСОБА_1 допустив у реалізацію товар - куртку шкіряну із хутром, що не відповідає вимогам нормативних документів (ТОСТ 10581-91; ГОСТ 19878-74) за маркуванням: відсутні найменування та адреса виробника. Встановлено також, що протягом гарантійного терміну споживачем заявлена претензія щодо належної якості придбаної у контейнері шкіряної куртки на підкладці з натурального хутра. 16.01.2010 року споживач ОСОБА_2 звернувся до ФОП ОСОБА_1 з вимогою повернути гроші, так як куртка виявилась неякісною. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні його вимозі, він і звернувся з заявою до Управління у справах захисту прав споживачів.

Під час перевірки щодо порушення вимог законодавства про захист прав споживачів при реалізації непродовольчих товарів ФОП ОСОБА_1 з заявою споживача ОСОБА_2 В.П. було ознайомлено, про що складено ним власноруч пояснення до зазначеної заяви, згідно яких він надав згоду на проведення експертизи товару.

15.03.2010 року була проведена експертиза, зафіксована експертним висновком №5, згідно якої виявлено наявність істотних недоліків у виробі, що виникли з вини виробника, а саме: розрив шкіри по проймі довжиною 11,5 см, розрив на рукавах у плечовій та ліктьовій частині в кількості 7 шт. розміром 0,8-3,0 см.

На підставі чого Відповідачем було винесено припис №11/2 від 15.03.2010 року щодо задоволення вимог ОСОБА_2 та постанову про накладення стягнень від 29.03.2010 року №445, на ФОП ОСОБА_1 за порушення статті 6, п.2,7 статті 23 Закону України „Про захист прав споживачів" накладено штраф у розмірі 1000 грн.

Згідно матеріалів адміністративної справи 01.03.2010 року ОСОБА_1 надав відповідачеві інформацію щодо усунення порушень встановлених актом перевірки "15159 від 16.02.2010 року, а саме куток покупця обладнаний, куртка без маркування повернена постачальнику.

Таким чином, посилання позивача на те, що він не має відношення до продажу куртки ОСОБА_4 спростовуються його особистими поясненнями від 16.02.2010 року та повідомленням від 01.03.2010 року про усунення виявлених порушень.

В обґрунтування позову позивач також посилається на те, що штрафні санкції на нього накладені неправильно, оскільки він є фізичною особою підприємцем, тобто суб'єктом господарювання, а штраф накладено на нього як на фізичну особу.

п.7 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів»відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач є платником єдиного податку, правовий режим сплати та обчислення якого регулюється Указом Президента України від 3 липня 1998 року N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва".

Статтею 4 Указу визначено, що форма Книги обліку доходів і витрат, які підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, а також порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюється Державною податковою адміністрацією України.

Для платника єдиного податку фізичної особи порядок ведення Книги обліку доходів і витрат затверджено наказом ДПА України від 29 жовтня 1999 року N 599 "Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі" та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за N 752/4045.

Відповідно до п.8 -цього Порядку для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів та витрат згідно із додатком N 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.93 р. N 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.93 р. за N 64.

Так, з огляду на правовий аналіз норм п.7 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів»та норм Указу Президента України від 3 липня 1998 року N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" і наказу ДПА України від 29 жовтня 1999 року N 599 "Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі" до позивача як до суб'єкта господарювання, який зобов'язаний вести облік доходів і витрат, застосовані господарські санкції згідно вимог п.п.2,7 ч.1 ст.23 Закону України „Про захист прав споживачів" на сумму 1000,00 гривень правомірно.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду довів, обґрунтував, тому припис №11/12 від 15.03.2010 року та постанова про накладення стягнень №445 від 29.03.2010 року не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики про скасування припису №11/12 від 15.03.2010 року та скасування постанови про накладення стягнень №445 від 29.03.2010 року-відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.М. Мельник