Справа № 2а/1770/2545/2011
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2011-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/2545/2011

27 липня 2011 року 12год. 28хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пушкової О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Рокитнівський держспецлісгосп"
до Сарненської міжрайонної державної податкової інспекції
про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 19.11.2010 року
ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Рокитнівський держспецлісгосп" (далі ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп") звернулося в суд з позовом до Сарненської міжрайонної державної податкової інспекції - Рокитнівське відділення (далі Сарненська МДПІ) про визнання дій протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 19.11.2010 року.

Позовні вимоги в повній мірі підтримані представником позивача в судовому засіданні, який на їх обґрунтування вказав, що ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" впродовж 2009 року I кварталу 2010 року подавало до податкового органу два види декларацій з податку на додану вартість: основну та скорочену. Останню звітність подавало на підставі виданого Сарненською МДПІ свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як субєкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, за яким ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" надано право застосовувати спеціальний режим оподаткування до таких видів робіт, як "надання послуг у лісовому господарстві, лісництво та лісозаготівлі". Доводив, що при проведенні планової виїзної перевірки податковим органом протиправно зроблено висновки про безпідставність використання позивачем спеціального режиму оподаткування у сфері лісового господарства до операцій з продажу вирубаних дерев у вигляді: пиловика, фансировини, балансів, техсировини та дров. Зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України №23 від 21.01.2009 року (зі змінами та доповненнями) затверджено перелік видів діяльності, на які поширюються норми ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року і до цього переліку включено діяльність в сфері лісівництва та лісозаготівлі код 02.01 за КВЕД. Саме вказаний вид діяльності зазначений у довідці підприємства з ЄДРПОУ і саме за результатами провадження такого виду підприємством формувалися податкові зобовязання з ПДВ з наступним їх включенням до скороченої декларації. Питома вага такої продукції в обсягах поставки підприємства становить більше ніж 75%. Відтак, вказав, що позивач на законних підставах перебував на спеціальному режимі оподаткування податком на додану вартість як сільськогосподарське підприємство і у податкового органу не було правових підстав для висновків про заниження в охопленому перевіркою періоді податкових зобовязань з ПДВ за рахунок їх віднесення до спеціальних, а не до основних декларацій з ПДВ. Відтак донарахування позивачу за наведених висновків податкового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 387180,00 грн. є протиправним. Додатково зазначив, що висновки податкового органу ґрунтуються не на нормах податкового законодавства, а на листах ДПА України, які не мають сили нормативно-правових актів і не можуть встановлювати додаткові правила, що обмежують чи звужують права платника податків в порівнянні з тими, що прямо передбачені нормами Закону. За наведеного просив позов задовольнити в повному обсязі, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.11.2010 року та визнати протиправними дії податкового органу щодо його прийняття.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що для підприємств, які здійснюють діяльність у сфері лісового господарства, спеціальний режим оподаткування поширюється лише на ті операції, які здійснюються в межах видів діяльності, визначених Законом України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року та постановою Кабінету Міністрів України №23 від 21.01.2009 року (зі змінами та доповненнями). Відповідно до п.8-1.6 ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є поставка вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів (послуг) становить не менше 75% вартості всіх товарів (послуг), поставлених протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів сукупно. В свою чергу, сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у групах 1-24 УКТ ЗЕД згідно із Законом України "Про Митний тариф України" №2371-III від 05.04. 2001 року, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються) безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування. Як вбачається із Національного класифікатора України ДК 009:2005 "Класифікація видів економічної діяльності", затвердженого наказом Держспоживстандарту №375 від 26.12.2005 року до групи 06 під кодом 0602 90 41 00 УКТ ЗЕД відносяться "дерева лісові" та "інші"; а у примітці до групи 06 визначено, що за умови дотримання винятків, зазначених у другій частині назви товарної позиції 0601, до цієї групи належать тільки живі дерева та рослини, включаючи розсаду овочів, що поставляються з парників, оранжерей чи розсадників для висадки чи для декоративних цілей. Оскільки ж позивачем в охопленому перевіркою періоді здійснювалась реалізація не живих дерев, а продаж вирубаних дерев у вигляді: половника, технічної сировини, дров, які відносяться до інших груп УКТ ЗЕД, то така його діяльність не підпадала під визначення діяльності у сфері лісового господарства. Як наслідок, податковий орган правомірно констатував, що позивачем впродовж 2009 року та I кварталу 2010 року проводилась діяльність та реалізовувалась продукція в сфері лісового господарства, на яку не поширюються норми ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, а тому податковий орган правомірно провів перерахунок оподаткування податком на додану вартість таких операцій поза межами спеціального режиму оподаткування у загальновстановленому порядку. За даних обставин в задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення часткво.

Судом встановлено, що позивач являється юридичною особою, за організаційно-правовою формою є державним підприємством, і провадить такі види діяльності за КВЕД, як 02.02.0 Надання послуг у лісовому господарстві; 01.50.0 Мисливство; 02.01.1 Лісництво та лісозаготівлі; 2010.0 Лісопильне та стругальне виробництво, просочування деревини; 51.53.1 Оптова торгівля деревиною; 51.90.0 Інші види оптової торгівлі (а.с.223 том 1).

З 01.01.2009 року перебуває на спеціальному режимі оподаткування податком на додану вартість, що підтверджується відповідним свідоцтвом №100163712, на бланку ф.2-РС серії НБ №070810, дата дії початку свідоцтва 30.01.2009 року (а.с.11,45,100 том 1, а.с.42 том 2). При цьому, для отримання відповідного свідоцтва, позивачем у заяві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як субєкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, було зазначено, що питома вага вартості сільськогосподарських товарів (послуг) складає 93% - 99% вартості всіх товарів (послуг). Обсяг поставок за даними підприємства, що підпадають під дію спеціального режиму оподаткування становить 1459065,00 грн. протягом останніх 12 місяців, поставки інших товарів (послуг) 52042,00 грн., а загальний обсяг всіх поставок за попередні дванадцять послідовних звітних податкових періодів сукупно 1511107,00 грн. За результатами розгляду вказаної заяви прийнято рішення про реєстрацію (а.с.101-102 том 1).

Сарненською МДПІ на підставі направлень №93 від 19.08.2010 року та №103 від 11.10.2010 року та наказів №382 від 02.09.2010 року та №383 від 03.09.2010 року в період з 19 серпня по 22 жовтня 2010 року з призупиненням з 03 вересня по 11 жовтня включно, проведена планова виїзна перевірка ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2009 року по 31.03.2010 року (а.с.62-64 том 1). Її результати оформлені актом №510/23/33166992 від 29.10.2010 року (а.с.13-44 том 1) з відповідними додатками (а.с.68-98 том 1).

З акту вбачається, що позивач починаючи з січня 2009 року дійсно користується спеціальним режимом оподаткування у сфері лісового господарства. Для користування спеціальним режимом оподаткування ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" подавав до податкового органу ОСОБА_3 питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів (послуг) до вартості всіх товарів (послуг)(а.с.1-15 том 2).

У відповідності до поданих позивачем ОСОБА_3 питомої ваги, позивач користувався спеціальним режимом оподаткування та подавав до податкового органу скорочені декларації з податку на додану вартість (а.с.103-222 том 1).

За наслідками проведеної перевірки з питань правомірності користування спеціальним режимом оподаткування у сфері лісового господарства, відповідачем було констатовано, що позивач невірно відносив обсяги поставки з реалізації пиловика, фансировини, балансів, техсировини та дров до обсягів поставок сільськогосподарських товарів, оскільки така діяльність не підпадає під визначення діяльності у сфері лісового господарства. Як наслідок, податковим органом зроблено висновок про завищення позивачем податкових зобовязань з ПДВ по скороченій декларації та заниження на аналогічні суми податкових зобовязань з ПДВ по основній декларації, а також про завищення податкового кредиту з ПДВ по скороченій декларації та заниження на аналогічні суми податкового кредиту по основній декларації з ПДВ. В результаті такого перерахунку, враховуючи ту обставину, що за основною декларацією ПДВ сплачується до бюджету, а за скороченою залишається в розпорядженні платника податку, податковим органом констатовано, що позивач занизив суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на 258120,00 грн., в тому числі за січень 2009 року на 8279,00 грн., за лютий 2009 року на 21612,00 грн., за березень 2009 року на 25743,00 грн., за квітень 2009 року на 10734,00 грн., за травень 2009 року на 11354,00 грн., за червень 2009 року на 7193,00 грн., за липень 2009 року на 14681,00 грн., за серпень 2009 року на 19277,00 грн., за вересень 2009 року на 15343,00 грн., за жовтень 2009 року на 19845,00 грн., за листопад 2009 року на 22032,00 грн., за грудень 2009 року на 26189,00 грн., за січень 2010 року на 7286,00 грн., за лютий 2010 року на 20888,00 грн., за березень 2010 року на 27664 грн.

Вказані висновки слугували підставою для винесення Сарненською МДПІ податкового повідомлення-рішення №/0 від 19.11.2010 року, згідно якого ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" визначено суму податкового зобовязання за платежем "податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" в розмірі 387180,00 грн., в тому числі 258120,00 грн. за основним платежем та 129060,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.46, 99 том 1).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалося позивачем в адміністративному порядку до керівників Сарненської МДПІ, ДПА в Рівненській області та ДПА України, рішеннями яких скарги платника податків залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін (а.с.224-251 том 1)

Оспорюване податкове повідомлення-рішення винесено відповідно до пп."б" пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року, чинного на час його винесення, на підставі висновків про порушення позивачем вимог пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.5 п.7.4, ст.7 п.8-1.1, п.8-1.6 ст.8-1Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, чинного на час існування відповідних правовідносин.

Відповідно до п.8-1.1 ст.ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 8-1.6 цієї статті, може обрати спеціальний режим оподаткування. В свою чергу, згідно п.8-1.6 ст.8-1 Закону сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є поставка вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів послуг) становить не менше 75% вартості всіх товарів (послуг), поставлених протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Пунктом 8-1.7 ст.8-1 вказаного Закону встановлено, що сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у групах 1-24 УТК ЗЕД згідно із Законом України "Про Митний тариф України" №2371-III від 05.04. 2001 року, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються) безпосередньо платником податку - субєктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів у інших осіб), а також продукти обробки (переробки) таких товарів, які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Згідно з Законом України "Про Митний тариф України" №2371-III від 05.04. 2001 року, продукція лісогосподарських підприємств відноситься до групи 06 УКТ ЗЕД (живі дерева та інші рослини) розділу ІІ "Продукція рослинного походження".

Підпунктом 8-1.15.6 п.8-1.15 ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року визначено, що обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільського та лісового господарства і рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовляється) безпосередньо платником податку (крім придбання їх в інших осіб).

Згідно із пп.8-1.15.7 п.8-1.15 ст.8-1 зазначеного Закону, Кабінет Міністрів України визначає та оприлюднює повний перелік видів діяльності, на які поширюються норми цієї статті, згідно з Національним класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності", затвердженим відповідно до Закону України "Про стандартизацію" №2408-III від 17.05.2001 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №23 від 21.01.2009 року (зі змінами та доповненнями) затверджено Перелік видів діяльності, на які поширюються норми ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року відповідно до кодів видів економічної діяльності (КВЕД).

Відповідно до пункту 9 (лісівництво і лісозаготівлі КВЕД 02.01.1) та відповідно до пункту 15 (надання послуг у лісовому господарстві КВЕД 02.02.0) даного Переліку, підприємства, що провадять такі види діяльності підпадають під дію ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД в тому числі є: 02.02.0 надання послуг у лісовому господарстві та 02.01.1. лісівництво та лісозаготівля.

ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" провадить підприємницьку діяльність у сфері лісового господарства і його діяльність відповідає критеріям, встановленим у п.8-1.6 ст.8-1, а тому мало підстави для обрання спеціального режиму оподаткування.

Щодо посилань Сарненської МДПІ, на те, що норма пункту 8-1.7 ст.8-1 Закону поширюється виключно на сільськогосподарські товари, зазначені у групах 1-24 УКТ ЗЕД згідно із Законом України "Про Митний тариф України" №2371-III від 05.04. 2001 року, слід зазначити наступне.

Як зазначалося вище, п.8-1.7 ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року прямо передбачено, що сільськогосподар-ськими вважаються, також продукти обробки (переробки) таких товарів, які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Товари групи 44 "деревина і вироби з дерева" є продуктом переробки товару групи 06 код УКТ ЗЕД 0602 90 41 00 назва "дерева лісові", а отже є сільськогосподарськими товарами в розуміння п.8-1.7 ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року. Товар "дерева лісові", вирощені безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування та ним же перероблені, в результаті чого створено новий продукт групи 44 УКТ ЗЕД - "деревина і вироби з дерева". Крім цього, продуктом переробки товару групи 06 код 0602 90 41 00 назва "дерева лісові" є товари які не можливо віднести до інших товарних груп окрім 44. Також нормами вказаного Закону не передбачено, що в поняття сільськогосподарських не входять товари групи 44 УКТ ЗЕД - "деревина і вироби з дерева".

Крім цього, в примітці до Переліку видів діяльності, на які поширюються норми ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №23 від 21.01.2009 року (зі змінами та доповненнями) зазначено, що обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності у сфері сільського господарства, та обробка чи переробка та/ або консервація продукції, одержаної в результаті діяльності у сфері сільського (в частині тваринництва) та лісового господарства, рибальства і рибництва, у цьому Переліку вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства, рибальства і рибництва за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовляється) безпосередньо платником податку на додану вартість (крім їх придбання в інших осіб).

В свою чергу, Національний класифікатор України ДК 009:2005 "Класифікація видів економічної діяльності", затверджений наказом Держспоживстандарту України №375 від 26.12.2005 року визначає перероблення як технологічний процес, здійснення якого змінює форму, властивості або склад сировини, напівфабрикатів або, в окремих випадках, готової продукції з метою отримання нової продукції, а оброблення як технологічний процес, який здійснюється з метою збереження певних видів продукції, надання їм деяких властивостей або для упередження шкідливого впливу, який може виявлятися у результаті їх використання. Наприклад, оброблення сільськогосподарських культур, деревини, металів або оброблення відходів. При цьому в поясненнях до розділу 01 зазначено, що діяльність з перероблення сільськогосподарської продукції не відноситься до сільськогосподарської діяльності, а відноситься до відповідних розділів переробної промисловості: 15 "Харчова промисловість", 16 "Тютюнова промисловість". Проте, як виняток із загального правила кодування щодо комплексних видів діяльності, одиниця, що переробляє власне вирощену сільськогосподарську продукцію безпосередньо в господарстві, віднесена до розділу 01, незважаючи на те, що звичайно перероблення сільськогосподарської продукції класифіковане у розділах 15 та 16.

У Переліку видів діяльності, на які поширюються норми ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №23 від 21.01.2009 року (зі змінами та доповненнями) прямо передбачені такі види діяльності, що пов'язані з переробленням або обробленням продукції, як: лісозаготівлі, рубання лісу та виробництво ділової деревини, такої як колоди, стовпи, жердини, одержування паливної деревини (пункт 9 Переліку, КВЕД 02.01.1).

Відповідно до цього, примітка до Переліку застосовується тими сільськогосподарськими підприємствами, які здійснюють названі у Переліку види діяльності, повязані з переробленням чи обробленням продукції. Відповідні розяснення були і надані ДПА України у листі №2095/5/16-1116 від 23.02.2009 року (а.с.30-31 том 2).

Враховуючи примітку та пряму вказівку постанови Кабінету Міністрів України про віднесення здійснюваного позивачем виду діяльності, що пов'язаний з переробленням або обробленням продукції, одержаної в результаті безпосередньої діяльності позивача у сфері лісового господарства, до видів діяльності, на які поширюються норми ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, суд вважає, що ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" підставно застосовував спеціальний режим оподаткування. Та обставина, що позивачем перероблялися та оброблялися власні дерева не ставилась під сумнів податковим органом та доведена матеріалами справи (а.с.53-236 том 2, а.с.1-228 том 3, а.с.1-222 том 4, а.с.1-86 том 5).

Оскільки діяльність позивача безпосередньо включена до пункту 9 Переліку, на тому на нього розповсюджуються положення ст.8-1 Закону України "Про податок на додану вартість №168/97-ВР від 03.04.1997 року.

Таким чином, висновок Сарненської МДПІ про безпідставність використання ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" спеціального режиму оподаткування у сфері лісового господарства, є неправомірним та безпідставним. З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованим і висновок щодо заниження позивачем податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 258120,00 грн. за період з січня 2009 року по березень 2010 року.

Крім того, суд враховує і ту обставину, що видачі позивачу свідоцтва передував розгляд та вивчення податковим органом документів. А саме, податковому органу було надано інформацію щодо ваги вартості сільськогосподарських товарів (послуг) у сукупній вартості всіх товарів (послуг), заяву з виключним переліком видів діяльності сільськогосподарського підприємства, що підпадають під дію статті 8-1 Закону та входять до переліку таких видів діяльності, визначеного та оприлюдненого Кабінетом Міністрів України, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, який містить відомості про основні види діяльності сільськогосподарського підприємства за КВЕД.

Відповідно до процедури видачі свідоцтва, орган державної податкової служби відмовляє сільськогосподарському підприємству у реєстрації його як суб'єкта спеціального режиму оподаткування, якщо такий платник податків, зокрема, вказує у заяві про реєстрацію види діяльності, які не входять до визначеного та оприлюдненого Кабінетом Міністрів України повного переліку видів діяльності, що підпадають під дію статті 8-1 Закону. Перевіривши документи позивача відповідач прийшов до висновку про те, що позивач відповідає критеріям ст. 8-1 Закону, зауважень до документів або щодо їх достовірності відповідач не мав, однак більше ніж рік часу податковий орган дійшов висновку про не відповідність позивача критеріям ст.8-1 Закону.

Прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.11.2010 року не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ст.2 КАС України, оскільки є необґрунтованим, упередженим, не розсудливим, прийнятим без дотримання принципу рівності перед законом, а тому судом визнається протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно ж позовної вимоги про визнання протиправними дій Сарненської МДПІ по винесенню вказаного рішення, то слід зазначити, що вказана позовна вимога не є належним способом захисту порушених прав позивача, позаяк його права фактично порушуються правовим актом індивідуальної дії податковим повідомленням-рішенням, а не діями субєкта владних повноважень по його винесенню. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94 КАС України стягуються на користь позивача з Державного бюджету в пропорційній задоволеним позовним вимогам частині.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Податкове повідомлення-рішення Сарненської міжрайонної державної податкової інспекції (Рокитнівське відділення) №/0 від 19.11.2010 року, згідно якого Державному підприємству "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Рокитнівський держспецлісгосп" визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів" в сумі 387180,00 грн., в тому числі 258120,00 грн. за основним платежем та 129060,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, - скасувати.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Присудити на користь позивача Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Рокитнівський держспецлісгосп" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Друзенко Н.В.