Справа № 810/1864/13-а
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м.Київ 810/1864/13-а

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Панової Г.В., суддів Василенко Г.Ю., Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України,

Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області,

про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової служби України, Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області в якому просила суд:

- зобовязати ДПС України не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів;

- зобовязати ДПС України зберегти за мною форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації - ст.ст.28, 294, 296 Цивільного кодексу України);

- зобовязати ДПІ в Обухівському районі Київської області ДПС здійснювати в подальшому облік, як платника податків за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та місцем реєстрації);

- зобовязати ДПІ в Обухівському районі Київської області ДПС не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів;

- зобовязати ДПІ в Обухівському районі Київської області ДПС проставити в паспорті (на ст. 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є віруючою людиною, сповідує православну релігію, а тому не бажає обліковуватись за будь-якими цифровими ідентифікаторами (у тому числі за серією та номером паспорта). З наведених підстав вона звернулась до відповідачів з заявами, у яких просила здійснювати її облік, як платника податків та інших обовязкових платежів, під власним імям (прізвище, імя, по батькові).

Разом з тим, позивач зазначив, що контролюючі органи, посилаючись на норми Податкового кодексу України, неправомірно відмовили їй у задоволенні вказаної заяви, оскільки, на думку ОСОБА_1, спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України та нормами підзаконних правових актів.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013, адміністративний позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.07.2015 скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи вказані судові рішення судів, Вищий адміністративний суд України зазначив, що під час судового розгляду справи судами попередніх інстанцій було залишено поза увагою ту обставину, що з набранням чинності Податковим кодексом України, норми законодавства, якими керувались суди приймаючи рішення по даній справі, а саме Закон № 320/94-ВР «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів», а також спільний наказ Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 №602/1226 "Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за №1345/9944, втратили чинність з 01.01.2011 та 21.01.2011 відповідно.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що Київським окружним адміністративним судом, а також Київським апеляційним адміністративним судом не було досліджено та встановлено певних фактичних обставин, що випливають з норм Податкового кодексу України та мають значення для правильного вирішення спору в даній справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2015 вказану адміністративну справу прийнято до провадження, призначено до судового розгляду та замінено Державну податкову службу України на правонаступника - Державну фіскальну службу України.

У судове засідання призначене 03.09.2015 сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, не зявились, явку уповноважених представників до суду не забезпечили.

При цьому, матеріали адміністративної справи містять клопотання ОСОБА_1 про здійснення судового розгляду справи за її відсутності в порядку письмового провадження (а.с.89).

Від Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області до суду надійшли клопотання, в яких відповідачі просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та розглянути справу за відсутності уповноважених представників податкового органу.

Відповідно до положень частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження.

10.08.2015 від Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов.

В обґрунтування доводів заперечень відповідач зазначив, що з 01.01.2011 відносини які виникають у сфері справляння податків і зборів, а також обліку платників податків регулюються Податковим кодексом України.

Порядок обліку фізичних осіб, які є громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобовязані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України, - у Державному реєстрі визначено Положенням «Про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків», яке затверджене наказом Державної податкової служби України від 17.12.2010 № 954.

Згідно з нормами вказаних актів законодавства облік фізичних осіб платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від реєстраційного номера облікової картки платника податків здійснюється за прізвищем, імям, по батькові, серією та номером паспорта громадянина України. При цьому, порядок обліку таких фізичних осіб - платників податків лише за прізвищем, імям, по батькові, роком народження та місцем реєстрації чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи, що позивач звернувшись з відповідною заявою до податкового органу не надала всі необхідні відомості встановлені нормами чинного законодавства, відповідач був позбавлений можливості взяти на облік в окремому реєстрі Державного реєстру ОСОБА_1

За наведених обставин, відповідач стверджує, що рішення про відмову в задоволенні заяви позивача було прийнято Державною податковою інспекцію в Обухівському районі Київської області в межах, спосіб та відповідно до вимог діючого податкового законодавства України, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є прихожанкою Української Православної Церкви (а.с.10).

01.03.2013 позивач звернулась до ДПС України з заявою, в якій просила не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів та зберегти за нею форму обліку платників податків за прізвищем, імям та по батькові, роком народження на підставі ст.ст. 28, 294, 296 Цивільного кодексу України (а.с.8).

Крім того, 01.03.2013 позивач звернулась до ДПІ в Обухівському районі Київської області ДПС із заявою в якій просила здійснювати в подальшому її облік, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора (за прізвищем, імям, по батькові та місцем проживання); не вносити інформацію про неї до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; проставити у її паспорті (на ст.7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без номера облікової картки та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою (а.с.9).

Суд звертає увагу, що у вказаних заявах позивач зазначила, що не погоджується з нормами статей 63 та 70 Податкового кодексу України, якими передбачено, що облік фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків здійснюється зокрема за серією та номером паспорта.

Також позивачем було направлено до податкового органу повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляються від реєстраційного номера облікової картки платника податків від 25.12.2012 Форми № 1П (а.с.13).

Листом від 12.03.2013 № 1500/Д/18-8514 про розгляд звернення ДПС України було повідомлено ОСОБА_1 про те, що Податковим кодексом України збережено право фізичних осіб-платників податків відмовитись від податкового номеру через релігійні переконання. Водночас, положеннями вказаного нормативно-правового акта не передбачено ведення обліку фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків виключно за прізвищем, ім'ям та по батькові (а.с.12).

Разом з цим, 26.03.2013 ДПІ в Обухівському районі Київської області листом № 644/Д/18-011 у відповідь на звернення від 01.03.2013 розяснила ОСОБА_1, що відповідно до вимог Податкового кодексу України фізична особа-платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт.

З огляду на зазначене, ДПІ в Обухівському районі Київської області зауважило ОСОБА_1, що у ДПІ не має правових підстав для задоволення її заяви.

Не погоджуючись з таким діями відповідачів, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2013р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013р., позов задоволено частково: зобовязано Державну податкову службу України не вносити про ОСОБА_1 інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів; зобовязано Державну податкову інспекцію в Обухівському районі Київської області Державної податкової служби здійснювати в подальшому облік ОСОБА_1, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та місцем реєстрації); зобовязано Державну податкову інспекцію в Обухівському районі Київської області Державної податкової служби не вносити інформацію про ОСОБА_1 до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів, в решті позовних вимог відмовлено.

При цьому, оскільки суд касаційної інстанції вказав на необхідність при новому розгляді справи встановити певні фактичні обставини, що випливають з норм Податкового кодексу України та мають значення для правильного вирішення спору в даній справі, слід зазначити про таке.

Нормативно правовими актами, які регулюють відносини у сфері обліку платників податків та були чинними станом на час виникнення спірних правовідносин є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, а також Положення «Про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків», затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 06.11.2012 № 1147 (далі Положення).

Відповідно до пунктів 63.1. та 63.2 статті 63 Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Взяттю на облік або реєстрації в органах державної податкової служби підлягають всі платники податків.

Пунктом 63.6 статті 63 Податкового кодексу України передбачено, що облік платників податків в органах державної податкової служби ведеться за податковими номерами.

При цьому, законодавець визначає, що облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Пунктом 70.1 статті 70 Податкового кодексу України та пунктом 1 розділу ІІ Положення визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються в органах державної податкової служби шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Відповідно до пункту 70.5 статті 70 Податкового кодексу України фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, а також яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт.

Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Вимоги до оформлення документів, які подаються та видаються при реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків визначено розділом ІІІ Положення, зокрема, частиною 3 зазначеного розділу передбачено, що до Облікової картки та Повідомлення вноситься така інформація: прізвище, ім'я, по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство; реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб'єкт, що видав документ).

Форма повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок її подання встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

В даному випадку, форма Повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та порядок його заповнення передбачено Додатком 8 до Положення (Форма 1П).

Про проведення державної реєстрації фізичної особи - платника податків у Державному реєстрі та внесення змін до даних, які містяться у Державному реєстрі, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, інформує територіальний орган (пункт 70.8 статті 70 Податкового кодексу України).

Водночас, у разі виявлення недостовірних даних або помилок у поданій обліковій картці або повідомленні (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) фізичній особі може бути відмовлено у реєстрації та/або внесенні відмітки до паспорта або продовжено строк реєстрації.

Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що однією з обовязкових умов для взяття реєстрації в органах державної податкової служби фізичної особи платника податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків є надання такою особою контролюючому органу реквізитів документа, що посвідчує особу (назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб'єкт, що видав документ).

Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, зазначені норми є обовязковими для всіх без виключення платників податків, та міркування щодо їх неправомірності не звільняють особу від обовязку неухильного дотримання цих норм, а також юридичної відповідальності.

Крім того, вказані норми права є імперативними та будь якого іншого порядку реєстрації та обліку платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків не передбачають.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні від 25.12.2012 Форми № 1П, ОСОБА_1 не було внесено інформації про реквізити документа, що ідентифікує її особу, а саме не заповнено графи 29-31 «паспорт фізичної особи» (серія і номер; дата видачі; ким видано»).

При цьому, зі змісту заяв, направлених позивачем до податкових органів, судом встановлено, що ОСОБА_1 просила останні здійснювати її облік, як платника податків, за прізвищем, іменем та по-батькові без використання серії та номера її паспорта.

Отже, з огляду на зазначене, судом встановлено, що позивачем не було дотримано встановленої законодавством форми повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, у звязку з чим відмова Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області у реєстрації та внесенні відмітки до паспорта ОСОБА_1 є правомірною.

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог щодо зобовязання ДПІ в Обухівському районі Київської області здійснювати в подальшому облік ОСОБА_1, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та місцем реєстрації) відсутні.

З наведених підстав не підлягає задоволенню і вимога позивача про зобовязання ДФС України зберегти за ОСОБА_1 форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації - ст.ст.28, 294, 296 Цивільного кодексу України), оскільки така форма обліку платників податків чинним законодавством не передбачена.

Відносно вимоги позивача зобовязати ДПІ в Обухівському районі Київської області проставити в паспорті (на ст. 7,8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою, суд зазначає про таке.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку передбачено, що порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає зокрема: отримання та перевірку документів, які подаються фізичними особами до органу державної податкової служби для проведення реєстрації, обліку, внесення змін щодо додержання повноти відомостей, що зазначено в Обліковій картці, Повідомленні або Заяві; включення до Державного реєстру відомостей про фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців і осіб, які проводять незалежну професійну діяльність; оформлення і видачу документа, що засвідчує реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі; внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта; внесення до паспорта громадянина України даних про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру.

Таким чином, внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта можливо лише після належного оформлення документів поданих до контролюючого органу фізичною особою платником податків для реєстрації у Державному реєстрі. При цьому, суд звертає увагу, що така відмітка в паспорті громадянина України свідчить про можливість здійснювати будь-які платежі за виключно серією та номером паспорта.

Водночас, як зазначалось судом, позивачем не було дотримано форми Повідомлення, що є обовязковим документом для реєстрації фізичної особи платника податків, а тому підстави для внесення до паспорту ОСОБА_1 відмітки про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без номера облікової картки відсутні.

З огляду на зазначене позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Як вбачається з прохальної частини адміністративного позову, ОСОБА_1 також просить суд зобовязати відповідачів не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Пунктом 1 розділу VI Положення передбачено обовязок фізичної особи подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення для реєстрації у Державному реєстрі відповідно до порядку, встановленого цим Положенням.

Пунктами 2, 3 розділу V Положення встановлено, що відомості з Державного реєстру використовуються органами державної податкової служби виключно для здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства України та є інформацією з обмеженим доступом, крім відомостей про взяття на облік фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Інформація, що збирається, використовується, формується органами державної податкової служби у зв'язку з реєстрацією і обліком фізичних осіб, вноситься до Державного реєстру та використовується з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, внесення інформації до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів є однією з необхідних умов дотримання визначеної чинним законодавством процедури реєстрації фізичних осіб - платників податків та досягнення мети здійснення обліку таких осіб.

Враховуючи зазначене, вимога позивача зобовязати відповідачів не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з цим, чиним, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавством визначено певний порядок реєстрації та обліку фізичних осіб-платників податків, дотримання якого є обовязковим як для платників податків так і для органів державної влади. При цьому, жодних порушень вказаного порядку з боку Державної податкової служби України та Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області судом під час розгляду справи - не встановлено.

Отже, всі наведені вище обставини, свідчать про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення, ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки будь-які докази понесення відповідачем зазначених витрат у суду відсутні, з клопотанням про їх відшкодування відповідач до суду не звертався, то вони стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Панова Г. В.

Судді: Василенко Г.Ю.

ОСОБА_2