Справа № 6518/10/1570
Суддя: Бойко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6518/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року.

головуючого судді Бойко Л.М.

при секретарі Давтян Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Відкритого акціонерного товариства «Сонячне»про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році у розмірі 22 559 грн. 71 коп. та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 379 грн. 00 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

22.06.2010р. до суду надійшов адміністративний позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Відкритого акціонерного товариства «Сонячне»про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році у розмірі 22 559 грн. 71 коп. та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 379 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відкритим акціонерним товариством «Сонячне»(надалі ВАТ «Сонячне») згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік від 15.02.2010р. порушено ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»від 21.03.1991р. №875-ХІІ, а саме Відповідачем порушена середньооблікова чисельність працюючих інвалідів і становить менше, ніж встановлено нормативом, зокрема, Відповідачем у відповідності із нормативом місць, призначених для працевлаштування інвалідів, повинно було створено 6 місць, проте створено тільки 4 робочих місця.

В судовому засіданні представник Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити позов з підстав, зазначених у позові.

Представник Відповідача у судове засідання не зявився про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 57). 26.07.2010р. через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду вхід. № 24722 від Відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов, в яких він зазначив, що ВАТ «Сонячне»на виконання вимог законодавства регулярно направляло до ОСОБА_1 районного центру зайнятості Одеської області відповідну звітність з інформацією щодо можливості працевлаштування інвалідів, але робочі місця залишились вакантним у звязку з ненаправленням для працевлаштування інваліда уповноваженими органами, що підтверджується ОСОБА_1 районного центру зайнятості № 1175 від 20.07.2010р. Також Відповідач зазначив, що він власними силами, без допомоги спеціалізованих державних органів працевлаштував необхідну кількість інвалідів та повністю виконав встановлений законодавством норматив. У своєму запереченні Відповідач також зазначив, що вимоги позивача та факт застосування до відповідача санкцій є безпідставними, оскільки обовязок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обовязком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування, також у своєму клопотанні Відповідач зазначив, що не має змоги направити до суду свого представника, а тому заявляє клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника Позивача, розглянувши доводи на яких ґрунтується позовна заява, та заперечення проти адміністративного позову, проаналізувавши та дослідивши наявні матеріали справи, чинне законодавство, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно ч. 8 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»від 21.03.1991р. №875-ХІІ відділення Фонду соціального захисту інвалідів з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, мають право в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, здійснювати перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подачі ними звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у тому числі шляхом зарахування, та сплати ними адміністративно-господарських санкцій.

15 лютого 2010 року ВАТ «Сонячне»надав до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік із списком працюючих інвалідів-штатних працівників, які були зайняті на підприємстві у 2009 році, з якого вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу ВАТ «Сонячне» за 2009 рік склала 139 осіб. У відповідності з Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, складає 4 % від середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу за 2009 р., тобто ВАТ «Сонячне»у 2009 р. мало створити 6 робочих місця для працевлаштування інвалідів ( а.с. 7).

Відповідачем було створено робочі місця для працевлаштування інвалідів та здійснені відповідні заходи по виконанню нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у період з січня по квітень 2009р., а саме відповідач протягом 2009 року шляхом надання статистичної звітності за формою № 3-ПН «Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних) посад на потребу в працівниках»сповіщав ОСОБА_1 районний центр зайнятості та Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів про наявність створених вакантних місць для працевлаштування інвалідів (а.с. 18-22).

На підставі даних «Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік»Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів було складено розрахунок суми адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2009 рік у розмірі 22 559 грн. 72 коп., яку відповідач повинен був сплатити у строк до 15 квітня (а.с. 9).

Станом на 10.06.2010 року Відповідач, крім адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для інвалідів у розмірі 22 559 грн. 72 коп. у звязку з їх несплатою у термін, встановлений законодавством, повинен сплатити й пеню, яка нарахована виходячи з 120 % річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк та становить 379 грн. 00 коп. за 56 днів прострочення.

Незважаючи на викладене, ВАТ «Сонячне» в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»від 21.03.1991р. №875-ХІІ, суми нарахованих Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій у розмірі 22 559 грн. 72 коп. сплачено не було, у звязку з чим Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовними вимогами про стягнення у примусовому порядку з ВАТ «Сонячне» вищезазначеної суми штрафних санкцій.

Пунктом 4 Положення «Про Фонд соціального захисту інвалідів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 р. № 1434, передбачено, що Фонд, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

Згідно ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991р. №875-ХІІ (надалі Закон №875-ХІІ) з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда. Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоровя перешкоджає виконанню професійних обов'язків, загрожує здоровю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоровя інвалідів.

Відповідно до ст. 19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Про зайнятість та працевлаштування інвалідів роботодавець повідомляє територіальне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі відділення Фонду) шляхом подання не пізніше 1 березня, наступного після звітного періоду статистичної звітності передбаченої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 лютого 2007 року №42.

У судовому засіданні було встановлено, що згідно «Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік»середньооблікова чисельність штатних працівників на ВАТ «Сонячне» склала 139 осіб, в звязку з чим норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у відповідності до ст. 19 Закону № №875-ХІІ склав 6 робочих місць.

У відповідності з Порядком сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою КМУ від 31 січня 2007 р. № 70, роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на балансовий рахунок 3510 в установах Національного банку, відкритий в органах Державного казначейства, або на балансовий рахунок 2510 в установах комерційних банків до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону №875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

У відповідності до ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань, здійснює Державна служба зайнятості.

Крім того, відповідно до пункту 10 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1995 року № 314, працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоровя інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

В свою чергу, підприємства на підставі п. 5 та п. 14 вказаного Положення розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів, у межах нормативу повинні створювати за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів інформувати державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовувати праця інвалідів.

Відповідно до вимог пункту 3 Положення робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Згідно Інструкції щодо заповнення форми звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.2005 року № 420, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.2005 року за № 1534/11814, для інформування населення про наявність вакансій, сприяння працевлаштуванню громадян, зареєстрованих у центрах зайнятості як такі, що шукають роботу, для підбору персоналу на замовлення роботодавців використовується форма звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій».

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ «Сонячне» подавало до ОСОБА_1 районного центру зайнятості звіти про наявність вакансій, відповідно до яких Відповідач протягом 2009 року інформував центр зайнятості про наявність вільних робочих місць, на які можуть бути працевлаштовані інваліди (а.с. 18-22). ОСОБА_1 районним центром зайнятості інваліди на заявлені відповідачем вакантні місця не направлялись у звязку з відсутністю даної категорії громадян, які мешкають на території Миколаївської ради та віддаленістю місця працевлаштування для інших безробітних інвалідів, які взяті на облік у ОСОБА_1 районному центру зайнятості, що підтверджується ОСОБА_1 районного центру зайнятості від 20.07.2010р. № 1175/03/05 (а.с. 17).

Згідно Довідки ОСОБА_1 районного центру зайнятості № 1934/03/05 від 29.11.2010 р. ВАТ «Сонячне» надавало звіти за формою 3-ПН «Про наявність вакансій»з урахуванням можливого працевлаштування інвалідів за 2009р.: січень 5 інвалідів, лютий 3 інваліда, березень 3 інваліда, квітень 4 інваліда (а.с. 49-53). У звязку з цим судом не приймаються доводи Позивача щодо того, що Відповідачем несистематично подавав звіти до центру зайнятості, оскільки з листа ОСОБА_1 районного центру зайнятості слідує, що інваліди не направлялися на підприємство саме у звязку з відсутністю таких у даній місцевості та віддаленістю для інших безробітних інвалідів, тобто незалежно від кількості поданих звітів інваліди не могли бути працевлаштовані в силу зазначених вище причин. Відповідно, інваліди не були працевлаштовані на підприємстві Відповідача з причин, незалежних від нього. Отже кількість поданих Відповідачем звітів в даному випадку не враховується судом як невиконання Відповідачем відповідного обовязку з створення робочих місць для інвалідів.

Таким чином, підприємство протягом 2009 року здійснювало необхідні заходи щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Обовязок підприємства по створенню робочих місць для інвалідів не супроводжується його обовязком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування. Такий обовязок згідно ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»покладено на органи виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органи місцевого самоврядування, громадські організації інвалідів.

Суд, беручи до уваги вищезазначені обставини та враховуючи те, що відповідач інформував органи державної служби зайнятості про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів, та зазначеними органами інваліди для працевлаштування до відповідача не направлялися у звязку із відсутністю даної категорії громадян та віддаленістю місця працевлаштування для інших безробітних інвалідів, які взяті на облік у ОСОБА_1 районному центрі зайнятості, приходить до висновку, що ВАТ «Сонячне»виконано вимоги законодавства щодо створення робочих місць для інвалідів та їх працевлаштування. Таким чином, адміністративно господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обовязковим платежем), обовязкова сплата яких передбачена Конституцією та Законом України «Про систему оподаткування», а є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у звязку зі скоєнням правопорушення, отже, у звязку із тим, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, на нього не може бути покладена відповідальність за ненаправлення уповноваженими органами інвалідів для працевлаштування, та відсутність інвалідів, які бажають працевлаштуватися.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог і вони не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 18, 18-1, 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»від 21.03.1991р. №875-ХІІ, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 164, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Відкритого акціонерного товариства «Сонячне» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році у розмірі 22 559 грн. 71 коп. та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 379 грн. 00 коп. відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 02.02.2011 року.

Суддя Л.М. Бойко

02 лютого 2011 року .

/