Справа № 817/876/13-а
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2013-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/876/13-а

03 квітня 2013 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Кравчук Т.О. при секретарі судового засідання Чередняку В.В.,

за участю: :

позивача - не з'явився,

представника позивача Дяденчука А.І.,

представника відповідача Полюхович О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Фламінго Тойс"

до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів у Рівненській області
визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,
в с т а н о в и в :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Фламінго Тойс" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України про визнання неправомірними дій посадових осіб відповідача щодо проведення 24 - 25 січня 2013 року позапланової перевірки характеристик продукції у позивача, визнання протиправною та скасування постанови від 04.02.2013 року №25 про накладення штрафних санкцій у сумі 15300,00 грн. згідно статті 44 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працівниками Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України безпідставно в порушення вимог Закону України "Про Державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції здійснено перевірку характеристик продукції на Приватному підприємстві "Фламінго Тойс", порушено порядок проведення перевірки характеристик продукції. Крім того, на думку позивача акт про проведення оскаржуваної перевірки є сфальсифікованим, а тому він не міг бути доказом при накладенні стягнення та винесення оскаржуваної постанови.

Ухвалою від 07.03.2013 року судом відкрито провадження в адміністративній справі (суддя Клименко О.М.), розгляд справи призначено на 19.03.2013 року.

14.03.2013 року розпорядженням Рівненського окружного адміністративного суду №49, в зв'язку з обранням судді Клименко О.М. на посаду судді Львівського окружного адміністративного суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Ухвалою суду від 18.03.2013 року справу прийнято до провадження суддею Кравчук Т.О.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час до суду з'явився представник позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, обґрунтовуючи заперечення тим, що вважає проведення перевірки обґрунтованою та правомірною, виявлені порушення підтверджуються відповідними доказами, а тому складення акту та прийняття постанови про накладення на Приватне підприємство "Фламінго Тойс" штрафних санкцій за порушення Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" не можуть бути визнанні протравними та скасованими.

Ухвалою від 25.03.2012 року судом в якості свідків були викликані працівники, які здійснювали перевірку підприємства позивача ОСОБА_3 - завідуючий сектором Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України, ОСОБА_4 - головний спеціаліст Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України.

Заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Приватне підприємство "Фламінго Тойс" є юридичною особою, що зареєстрована виконавчим комітетом Рівненської міської ради 10.01.2012 року, як платник податків перебуває на обліку в Державній податковій інспекції Рівненського району Рівненської області.

У вересні 2012 року працівниками Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України здійснено виїзну перевірку характеристик продукції магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" АДРЕСА_1. Предметом перевірки були іграшки дитячі, що реалізовувались в зазначеному магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" (акт перевірки від 25.09.2012 року №009, підстави для здійснення заходу Наказ від 24.09.2012 №009, направлення від 24.09.2012 року №009).

За результатами перевірки посадові особи Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінпекції України дійшли висновку про порушення пункту 32 Технічного регламенту безпеки іграшок затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року №901. А саме, при перевірці м'якої іграшки "Ведмідь" (виробник Приватне підприємство "Фламінго Тойс" м. Рівне, вул. Млинівська, 18) встановлено відсутність на етикетці національного знаку відповідності.

Акт засвідчений підписами посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України та директором магазина "ІНФОРМАЦІЯ_1" фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 графі зауваження суб'єкта господарювання щодо проведеної перевірки та складеного акту зазначено - до акту перевірки зауважень немає.

В грудні 2012 року Державною інспекцією України з питань захисту прав споживачів, відповідно до частини третьої статті 23 та пункту першого частини першої статті 25 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", на підставі актів перевірок характеристик продукції територіальних органів Держспоживінпекції України та Управління ринкового нагляду Держспоживінспекції України визначено перелік суб'єктів господарювання, стосовно яких необхідно забезпечити проведення позапланових перевірок характеристик продукції (Наказ від 20.12.2012 року №213 "Про проведення позапланових перевірок", додаток до Наказу Держспоживінспекції України від 20.12.2012 №213 на 112 сторінках)

Як вбачається з додатку до Наказу Держспоживінспекції України від 20.12.2012 №213 на сторінці 71 пункт 96 проведення позапланової перевірки Приватного підприємства "Фламінго Тойс" покладено на Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України.

В січні 2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінпекції України, з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів при здійсненні господарської діяльності Приватного підприємства "Фламінго Тойс", фактична адреса: вул. Млинівська, 18, м. Рівне, Наказом від 23.01.2012 №18 "Про проведення позапланової перевірки" перевірку доручено провести завідувачу сектору ринкового нагляду ОСОБА_3 та головному спеціалісту ОСОБА_4., контроль за виконанням наказу залишено за ОСОБА_3

23 січня 2013 року згідно Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статті 11 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", відповідно до направлення №05 завідувачу сектору ОСОБА_3 та головному спеціалісту ОСОБА_4 доручено здійснити перевірку характеристик продукції; додержання вимог щодо представлення продукції за місцем проведення ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції, що не відповідає встановленим вимогам; стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у формі позапланової виїзної перевірки у суб'єкта господарювання Приватного підприємства "Фламінго Тойс", який розташований м. Рівне, вул. Млинівська, 18 з питань дотримання законодавства державного ринкового нагляду. Строк проведення перевірки з 24.01.2013 по 25.01.2013 року.

24 та 25 січня 2013 року працівниками Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінпекції України здійснено перевірку характеристик продукції позивача (акт від 25.01.2013 №00040).

За результатами перевірки працівники Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінпекції України дійшли висновків про порушення позивачем:

- пунктів 30, 32, 33 Технічного регламенту безпеки іграшок затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року №901;

- пунктів 4.6.4, 4.6.8 ДСТУ 4519:2006 "споживче маркування товарів легкої промисловості. Загальні правила".

А саме, на маркуванні іграшок та на етикетці іграшок: "Ведмідь середній білий" (артикул 5084/40, "Пес лежачий "Макс" (артикул 1111/43), "Каталка-кінь "Вогонь" (артикул 10310), "Ведмідь великий 90 см" (артикул 4179) не нанесений національний знак відповідності та ідентифікаційний номер органу з оцінки відповідності згідно з державним реєстром таких органів. На маркуванні іграшок та на етикетці не зазначена адреса виробника. Крім того, на маркувальному ярлику на іграшках не зазначена назва товару (виробу), дата виготовлення (місяць, рік), інструкція щодо експлуатації.

Під час судового розгляду судом встановлено, що примірник акту був складений в двох примірниках. В оригіналі акту перевірки, що міститься в матеріалах перевірки відповідача міститься підписи працівників, що здійснювали перевірку та директора Приватного підприємства "Фламінго Тойс" ОСОБА_6. Однак, в копії яка була у позивача та додана до позовної заяви, підпис директора ОСОБА_6 відсутній.

Як зазначила суду свідок ОСОБА_3, до початку перевірки було встановлено, що юридичне місцезнаходження Приватного підприємства "Фламінго Тойс" за адресою: Рівненський район, село Корнин, вул. Тракторна, 2. Однак, для підтвердження фактичного місцезнаходження м. Рівне, вул. Млинівська, 18 (адреса, яка була вказана на ярлику іграшки, що знаходилась у реалізатора в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1") було взято ще інформацію з інтернет сайту, а саме адресу: м. Рівне, вул. Млинівська, 18, тел. мобільний 07, тел. стаціонарний (0362)401640 - телефон який був зазначений на ярлику іграшки. За зазначеними телефонами відповідав ОСОБА_7 і підтвердив місцезнаходження саме за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 18.

ОСОБА_3 пояснила, що здійснення перевірки відбувалось в два дні - 24 та 25 січня 2013 року. 24 січня вона особисто буда присутня на підприємстві позивача та здійснювала перевірку характеристик продукції. Для оформлення відповідних висновків за результатами перевірки нею та іншим працівником, якого уповноважено здійснювати таку перевірку, ОСОБА_3 особисто були зроблені фотознімки перевіряємої продукції, а саме іграшок. Як пояснила ОСОБА_3 фотознімки робились таким чином, щоб видимість наявних порушень з них була достовірною. Тобто прив'язка лейб, цінників до конкретної іграшки у відповідному ракурсі. Крім того, ситуатиіна прив'язка фотознімків є і до самого приміщення, кабінету директора ОСОБА_6 Після здійснення фотознімків ОСОБА_3 разом з перевіряючою ОСОБА_4 в приміщенні інспекції оформили висновки перевірки продукції позивача та склали за його результатами відповідний акт. Розбіжність в наявності та відсутності підпису ОСОБА_6 - директора підприємства "Фламінго Тойс" ОСОБА_3 пояснила тим, що спочатку акт склався та підписався нею та ОСОБА_4, а потім, коли прийшов ОСОБА_6 йому було вручено один примірник та запропоновано поставити підписи, які засвідчують факт перевірки та встановлені порушення, а також надати необхідні пояснення. Свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_6 особисто поставив свій підпис в оригіналі акту перевірки, в розділі ІІ акту "Зауваження суб'єкта господарювання щодо проведеної перевірки та складеного акту" зазначив - зауваження відсутні. Крім того, як зазначила ОСОБА_3, ще 24 січня 2013 року ОСОБА_6 надав письмові пояснення з приводу виявлених порушень. Відповідно до яких, причиною відсутності назви товару на маркувальних ярличках, дати виготовлення, нанесення національного знаку відповідності зазначив - помилку підприємства що друкувало ярлички, національний знак якості не був нанесений як в зв'язку з тим, що не знайшов вимог щодо нанесення цього знаку.

На питання щодо заперечень по проведенню перевірки підприємства позивача або недопущення інспектора ОСОБА_3 на перевірку, перешкоджання проведенню перевірки, ОСОБА_3 зазначила, що жодних не було. На підприємство допустив ОСОБА_6 без заперечень, перешкод для фотозйомки або зауважень до її проведення з боку ОСОБА_6 не було.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що 25 січня нею на підставі фотознімків зроблених ОСОБА_3 під час перевірки позивача зроблені висновки про існуючи порушення характеристик продукції позивача, про що складено акт перевірки, та засвідчено його підписами. На рахунок відсутності підпису ОСОБА_6 та зауважень до акту в другому екземплярі акту, що знаходиться у позивача, ОСОБА_4 зазначила, що спочатку акт склався та підписався нею та ОСОБА_3, а коли прийшов ОСОБА_6, то підпис він поставив на оригіналі і примітку щодо відсутності зауважень також зробив тільки в оригіналі акту, але другий з підписами тільки інспекторів забрав з собою не проставивши очевидно свій власний.

На питання щодо заперечень по проведенню перевірки підприємства позивача або недопущення інспектора ОСОБА_3 на перевірку, перешкоджання проведенню перевірки, складання акту перевірки та його висновків ОСОБА_4 зазначила, що жодних не було. Для підписання акту ОСОБА_6 з'являвся без заперечень та перешкод, вів себе спокійно, погоджуючись з існуючими порушеннями.

28 січня 2013 року на підставі оскаржуваного акту характеристик продукції від 25.01.2013 №00040 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінпекції України прийнято рішення № 64 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Обмежувальний (корегувальний) захід: обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Строк виконання 11 лютого 2013 року.

Цього ж дня, ОСОБА_3 складено Протокол від 28.01.2013 року №00023 про виявлене (і) порушення позивачем вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та статті 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Як вбачається з графи "Пояснення керівника або уповноваженого представника суб'єкта господарювання" протоколу, ОСОБА_6 зазначив - "що виробництво почали нещодавно, зобов'язуюсь помилки при маркуванні виправити відповідно до вимог діючого законодавства у найближчий термін" (пояснення засвідчені власним підписом ОСОБА_6.).

Крім того, в протоколі ОСОБА_6 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про ринковий нагляд, про що також свідчить власний підпис ОСОБА_6

В лютому 2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України прийнято Постанову про накладення штрафних санкцій від 04.02.1013 року №25 відповідно до якої, позивачу постановлено сплатити у 15-дений строк штраф у розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 15300,00 грн.

05.02.2013 року листом № 227/01-25 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України позивача повідомлено про прийняте рішення та направлено постанову про накладення штрафних санкцій від 04.02.2013 року №25 для виконання.

Не погоджуючись з діями працівників Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України щодо підстав проведення перевірки та прийняття постанови про накладення штрафних санкцій позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту першого Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів затвердженою Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 465/2011 - Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України. Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів та є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Згідно пункту третього Положення основними завданнями Держспоживінспекції України є реалізація державної політики у сферах: державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері; державного ринкового нагляду, державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил.

В пункті четвертому Положення зазначено, що Держспоживінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів; здійснює у межах своєї компетенції контроль за додержанням законодавства про рекламу; здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності; здійснює у межах своєї компетенції державний нагляд за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил; сприяє органам місцевого самоврядування у здійсненні ними повноважень щодо захисту прав споживачів; надає методичну допомогу органам виконавчої влади з питань здійснення заходів щодо реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів; сприяє реалізації в Україні Керівних принципів для захисту інтересів споживачів, прийнятих Генеральною Асамблеєю ООН 9 квітня 1985 року; здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на неї Президентом України.

Згідно підпункту четвертого пункту п'ятого Положення Держспоживінспекція України з метою організації своєї діяльності розробляє плани та організує роботу своїх територіальних органів, надає їм методичну та практичну допомогу, контролює їх діяльність, вживає заходів щодо усунення виявлених недоліків і порушень, а також підвищення ефективності здійснення такого контролю.

Відповідно до пункту шостого Положення Держспоживінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; відбирати у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектувальних виробів для проведення перевірки їх якості на місці або незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством; проводити контрольні перевірки правильності здійснення розрахунків зі споживачами; давати суб'єктам господарювання обов'язкові до виконання приписи щодо припинення порушень прав споживачів; припиняти відвантаження і реалізацію товарів, які не відповідають вимогам нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим, до усунення суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, виявлених недоліків; забороняти суб'єктам господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, реалізацію споживачам продукції в разі: відсутності документів, що засвідчують її відповідність вимогам нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим; відсутності сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності такої продукції, якщо її внесено до переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації; ввезення такої продукції на територію України без документів, які підтверджують її належну якість; коли строк придатності продукції не зазначено або зазначено з порушеннями відбирати у суб'єктів господарювання сфери виробництва та оптових торговельних організацій зразки продукції для проведення перевірки її відповідності технічним регламентам, стандартам, нормам і правилам, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим; давати обов'язкові до виконання суб'єктами господарювання сфери виробництва та оптовими торговельними організаціями приписи про усунення порушень вимог технічних регламентів, стандартів, норм і правил, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим;

Крім того, у разі створення суб'єктом господарювання перешкод під час здійснення державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил звертатися до органів внутрішніх справ для забезпечення усунення цих перешкод; повідомляти органи ліцензування про порушення технічних регламентів, стандартів, норм і правил суб'єктами господарювання сфери виробництва та оптовими торговельними організаціями, які одержали ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності; розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення; накладати відповідно до законодавства адміністративні стягнення та застосовувати адміністративно-господарські санкції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №573 По затвердження переліку органів державного ринкового нагляду та сфер їх відповідальності затверджено перелік органів державного ринкового нагляду та сфер їх відповідності. Відповідно до додатку до зазначеної Постанови Держспоживінспекція є органом державного ринкового нагляду сфера відповідальності якого поширюється на відповідний перелік видів продукції. Одним з таких видів є іграшки.

Статтею 23 Закону України від 02.12.2010 №2735VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено порядок проведення перевірок характеристик продукції.

Так, відповідно до частини першої статті 23 Закону України від 02.12.2010 №2735VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України від 02.12.2010 №2735VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

В частині п'ятій статті 23 Закону України від 02.12.2010 №2735VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" зазначено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" ( 877-16 ). У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

Частиною шостою статті 23 Закону України від 02.12.2010 №2735VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Відповідно до частини сьомої Закону України від 02.12.2010 №2735VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: декларація про відповідність; супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; документи щодо системи якості чи системи управління якістю; висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); документи і матеріали щодо стану виконання суб'єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб'єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; повідомлення та інша інформація, надана суб'єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; інші документи та матеріали, звернення, одержані органами ринкового нагляду відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Статтею 25 Закону України від 02.12.2010 №2735VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено особливості проведення перевірок характеристик продукції у її виробників

Відповідно до пункту першого частини першої статті 25 Закону України від 02.12.2010 №2735VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її виробників якщо за результатами перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції.

Відповідно до частини другої 2 статті 25 Закону України від 02.12.2010 №2735VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" під час проведення перевірки характеристик продукції у її виробників на початковому етапі перевірки об'єктами перевірки є: наявність на продукції Національного знака відповідності (у тому числі ідентифікаційного коду призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення Національного знака відповідності; наявність супровідної документації, що має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкції щодо користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами), та їх відповідність встановленим вимогам;

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 901 "Про затвердження Технічного регламенту безпеки іграшок" визначено вимоги до безпеки іграшок, процедуру оцінки їх відповідності таким вимогам, установлює правила маркування, а також введення в обіг іграшок як імпортованих, так і вітчизняного виробництва, їх продажу і безкоштовного розповсюдження.

Пунктом восьмим Nt[ysxyjuj регламентe передбачено процедури оцінки відповідності, вимоги до маркування.

Так, відповідно до підпункту 30 Технічного регламенту безпеки іграшок у разі? коли процес виробництва іграшок відповідає вимогам національних стандартів, застосовується процедура оцінки відповідності за модулем Аа (внутрішній контроль виробництва). Виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність іграшки вимогам Технічного регламенту за формою згідно з додатком та наносить національний знак відповідності на кожній іграшці або її пакованні згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. N 1599 "Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності" (Офіційний вісник України, 2001 р., N 49, ст. 2188). Виробник або уповноважений представник зберігає разом з технічною документацією копію декларації про відповідність іграшки вимогам Технічного регламенту протягом трьох років після виготовлення останньої іграшки і надає їх для перевірки в установлених законодавством випадках.

Відповідно до підпункту 32 Технічного регламенту безпеки іграшок на іграшку та (або) її етикетку (паковання) наноситься національний знак відповідності та ідентифікаційний номер органу з оцінки відповідності згідно з державним реєстром таких органів.

Згідно з підпунктом 33 Технічного регламенту безпеки іграшок маркування повинно легко читатися, бути чітким, зрозумілим і не змиватися. Для невеликих за розміром іграшок і таких, що складаються з дрібних деталей, допускається нанесення маркування на етикетку (паковання) або супровідну документацію. Маркування містить:

товарний знак та (або) найменування виробника або уповноваженого представника чи особи, що відповідає за введення іграшок в обіг (у разі, коли виробник чи уповноважений представник не провадить діяльності на території України);

адресу виробника та (або) уповноваженого представника чи особи, що відповідає за введення іграшок в обіг (у разі, коли виробник чи уповноважений представник не провадить діяльності на території України).

У разі ненанесення зазначених відомостей на іграшку, слід звертати увагу споживача на доцільність збереження етикетки (паковання) або супровідної документації.

Забороняється нанесення на іграшки, їх етикетку (паковання) знаків чи написів, подібних до національного знака відповідності. Обсяг інформації, що міститься на етикетці (пакованні) або в супровідній документації, повинен бути достатнім для ідентифікації виробника або уповноваженого представника чи особи, що відповідає за введення іграшок в обіг (у разі, коли виробник чи уповноважений представник не провадить діяльності на території України). Іграшки повинні містити попереджувальну інформацію про небезпеку, пов'язану з їх експлуатацією, та способи запобігання виникненню такої небезпеки. Органи виконавчої влади вживають відповідно до законодавства заходів для забезпечення вибіркового контролю за введеними в обіг іграшками з метою підтвердження їх відповідності вимогам цього Технічного регламенту).

Відповідно до пункту другого частини другої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону (за яких продукція підлягає вилученню)), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Виходячи з аналізу вищезазначених норм суд вважає здійснення відповідачем перевірки та накладення штрафних санкцій на позивача правомірним та обґрунтованим.

Крім того, суд звертає увагу що під час судового засідання 02.04.2013 року представник відповідача поставив під сумнів підпис директора Приватного підприємства "Фламінго Тойс", ОСОБА_6 на акті перевірки, протоколі та постанові. Однак, зазначити чітко чи ставив ОСОБА_6 підпис чи ні представник відповідача не міг, посилаючись на те, що не ставив таке питання ОСОБА_6, хоча обґрунтування своїх позовних вимог почав саме з факту можливої фальсифікації документів представниками відповідача. Для встановлення даного факту в судовому засіданні було оголошено перерву для виклику ОСОБА_6 в судове засідання. В залі судового засідання представник позивача намагався додзвонитись з особистого мобільного телефону ОСОБА_6, однак телефон не відповідав. Секретарем судового засідання були здійсненні спроби повідомлення ОСОБА_6 через засобаи телефонного зв'язку суду, однак позивча також на телефон не відповів.

Надаючи можливість доведення або заперечення ідентичності свого підпису в документах, що піддались його представником та ним сумніву, суд оголосив перерву та визнав явку до суду 03.04.2013 року ОСОБА_6 обов'язковою.

В судове засідання ОСОБА_6 не з'явився, представник позивача повідомив, що у вечері 03.04.2013 року він виїжджає за кордон, а тому не має можливості прибути. В підтвердження доказів такої поїздки будь яких документів, або власного письмового пояснення позивачсуду не надав.

Як пояснив представник позивача, стосовно власного підпису на оригіналі акту проведення перевірки ОСОБА_6 зазначив, що не пам'ятає чи ставив він такий підпис чи ні, а тому це є підтвердженням підроблення такого документу представниками відповідача. Враховуючи зазначене, представник позивача заявив клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи.

На запитання представнику позивача чи спростовує ОСОБА_6 написання власноручного пояснення, що міститься в матеріалах справи про наявні порушення, представник зазначив, що написання пояснення позивач все ж такі здійснював і його підпис на ньому не підлягає сумніву.

Розглядаючи клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 81 Кодексу адміністративного судочинства України для з'ясування обставин справи, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу.

Однак, при розгляді та вирішенні справи в судовому засіданні представник відповідача не заперечував факт здійснення перевірки, на його думку саме підстави та правове обґрунтування такої перевірки є протиправними. Але, ані факт присутності посадової особи на підприємстві 24 січня 2013 року (свідок - ОСОБА_3.), ані факт присутності ОСОБА_6 в приміщенні інспекції під час підписання акту та під час складання протоколу представником відповідача не заперечувалось.

Однією з позовних вимог є визнання протиправними дій посадових осіб відповідача починаючи з видання Наказу на проведення перевірки закінчуючи прийняттям оскаржуваної постанови, що передбачає собою оцінку саме правового обґрунтування таких дій до початку проведення перевірки та подальших прийнятих рішень.

Відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів передбачена статтею 358 Кримінального кодексу України.

Відповідно до Кримінального кодексу України "Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду". Це конституційне положення водночас уособлює в собі презумпцію невинуватості - демократичний принцип правосуддя.

Суд вважає, що позивач зловживає своїм правом на захист, неповажливо ставиться до виконання вимог суду щодо явки в судове засідання в разі визнання такої обов'язковою та намагається ввести в оману суд загострюючи увагу на моментах, які при розгляді справи не знайшли доказового обґрунтування. В разі протилежного, позивач не був позбавлений права про захист своїх прав шляхом з'явлення до суду на підтвердження або спростування достовірності фактів зазначених свідками ( в тому числі підтвердження або спростування власного підпису на документах). Крім того, в разі впевненості у фальсифікуванні представниками відповідача документів, ОСОБА_6 або його представник не позбавлені права про повідомлення відповідних органів про злочин. Таким чином, суд вважає клопотання представника позивача безпідставним та відмовив у проведенні судової почеркознавчої експертизи.

Щодо факту розбіжностей в зазначенні адреси Приватного підприємства "Фламінго Тойс" при складані відповідачем відповідних документів про проведення перевірки та за результатами її проведення, суд зазначає наступне.

Поняття "юридична адреса" та "фактична адреса" є свого роду образними виразами, які зміцнилися в ділового мовлення і навіть іноді присутні в офіційних документах. Законодавець же оперує поняттями «податкова адреса» та «місцезнаходження юридичної особи». Так, згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України. Поняття «місцезнаходження юридичної особи» визначається статтєю 39 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї статті, це фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводитиметься керівництво діяльністю юридичної особи, а також здійснюється управління та облік.

«Юридична адреса» у законодавстві України мається на увазі поняття «місцезнаходження юридичної особи». Ця адреса вказується при державній реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності й фіксується в Єдиному реєстрі як його фактичне розташування. Ця адреса визначає районне підпорядкування. Саме вона використовується державними органами для офіційного спілкування з підприємством або підприємцем. Але, як що у ході підприємницької діяльності фактичне знаходження фірми змінюється, у цьому випадку необхідно провести зміни в реєстраційних документах. Чого очевидно позивач незробив в свою чергу.

Відповідно до пункту 183.15 статті 185 Податкового кодексу України у разі зміни платником податку місцезнаходження (місця проживання) або його переведення на обслуговування до іншого органу державної податкової служби зняття такого платника з обліку в одному органі державної податкової служби і взяття на облік в іншому здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. У разі зміни даних про платника податку, які зазначаються у свідоцтві про реєстрацію, а також у разі встановлення розбіжностей чи помилок у записах свідоцтва про реєстрацію та/або реєстру платників податку, втрати або непридатності свідоцтва для користування платник податку подає реєстраційну заяву до органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника податку або виникли інші підстави для перереєстрації та заміни свідоцтва про реєстрацію.

Як свідчать, фактичні обставини справи юридична адреса підприємства: Рівненський район, село Корнин, вул. Тракторна, 2, однак фактична адреса: м. Рівне, вул. Млинівська. Тобто, здійснення господарської діяльності позивач здійснює саме за фактичним місцезнаходженням, що підтверджено свідками в судовому засіданні та про що зазначено на власному інтернет сайті підприємства.

Тому суд вважає, що за відсутність за юридичною адресою та неповідомлення про своє фактичне місцезнаходження позивач несе відповідальність перед податковими органами. Однак, на відповідальність за виробництво продукції (дитячі іграшки), яка не відповідає встановленим нормам та технічному регламенту цей факт не впливає ніяким чином.

Суд ще раз звертає увагу на те, що факт того, що директором Приватного підприємства "Фламінго Тойс" як за адресою:м. Рівне, вул.. Млинівська, 18 так і за адресою: село Корнин, Рівненського району, вул.. Тракторна, 2 - є саме ОСОБА_6, факт того що саме його виробництва іграшка була перевірена під час перевірки магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Волинській області, факт того що працівник Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекції України здійснювала перевірку саме на тому Приватному підприємстві "Фламінго Тойс", що є виробником іграшки, яка виявлена з відповідними порушеннями працівниками Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області - не заперечувався ані представником позивача, ані позивачем.

З 01.01.2011 року іграшки виключені з Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні. З цього часу стає обов'язковим застосування Технічного регламенту безпеки іграшок, їх продажу і безкоштовного розповсюдження.

З виходом українських підприємств на зовнішній ринок та доступністю українського ринку для зарубіжних фірм, проблема якості продукції стала пріоритетною для вітчизняного товаровиробника. У розвинених країнах світу питання покращення якості займає провідне місце в забезпеченні конкурентоспроможності товарів культурно-побутового призначення, в тому числі й іграшок. Від показників якості у галузі на сьогоднішній день залежить, чи вдасться економіці України та її підприємствам швидко інтегруватися у світове господарство, чи ввійде Україна у світове товариство як рівноправний партнер. Успішна інтеграція українських підприємств неможлива без стабільної якості і на цій основі забезпечення конкурентоспроможності продукції є основним завданням виробників.

Суд вважає, що власне переконання виробника дитячих іграшок про безпечність такої продукції не повинно мати місце взагалі. Навіть при виготовленні іграшки з природних матеріалів: дерева, каучуку, бавовни, вовни, може бути використано фарби та емалі, які є композиціями сполук з речовинами різної хімічної природи і містити шкідливі елементи. Однак, і широко використовуються полімерні та синтетичні матеріали на основі таких шкідливих хімічних сполук як стирол, хлористий вініл, нітрил акрилова кислота, етилен, пропілен, формальдегід, фенол, капролактам тощо. М'яконабивні іграшки теж виготовляють із синтетичних матеріалів. Синтетичний ворс, за твердженнями лікарів, може спровокувати бронхіально-легеневі хвороби і навіть астму. При порушенні цілісності швів може виглядати синтапон або вата, що часто викликає алергічні прояви (це ще в кращому випадку). Лякає і вміст у набивці таких домішок як ртуть, миш'як, свинець тощо.

Таким чином, вимоги до виробництва та реалізації дитячої продукції повинні чітко відповідати встановленим нормам Закону та технічному регламенту, що забезпечує в свою чергу гарантовану безпеку кожної дитини будь то на території України будь то за її межами.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач доказав суду належними, допустимими та достатніми доказами факт вчинення позивачем правопорушення, обґрунтованість проведення перевірки підприємства позивача, правомірність рішення про застосування до нього штрафних санкцій санкцій та правильність визначення міри відповідальності.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволені адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 5 квітня 2013 р.