Справа № 2а/1570/2909/2011
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/2909/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Катеренчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд визнати недійним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 12.03.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, які покладені в основу оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій, є необґрунтованими та протиправними. Зокрема на позивача не розповсюджується обовязок із ведення обліку товарних запасів, а сама книга обліку доходів і витрат не передбачає обліку товарних запасів, оскільки обовязковому заповненню підлягають лише графи «період обліку», «витрати на виробництво продукції», «сума виручки (доходу)»та «чистий дохід». Крім того, сама перевірка не проводилась. Зважаючи на протиправність оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, позивач звернувся до суду.

В судовому засідання позивач позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, зазначивши, що при перевірці господарюючого субєкта було встановлено, що позивач здійснював ведення обліку доходів та витрат у книзі обліку доходів та витрат Ф №10 неналежним чином: реалізовував товари, які не обліковані у встановленому порядку, чим порушив п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Зважаючи на правомірність прийнятого рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 02.03.2010 року о 15:10 годині Роздільнянською МДПІ відповідно до плану-графіку перевірок на березень 2010 року, згідно направлення на перевірку № 183/23 від 01.03.2010 року проведено перевірку субєкта господарювання ФОП ОСОБА_1 за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складений акт на бланку № 000393, реєстраційний номер в органі ДПС № 63/15/24/23/НОМЕР_2 від 03.03.2010 року. Перевірка проведена у присутності ОСОБА_2, останньому предявлено для ознайомлення направлення на перевірку та посвідчення перевіряючих, про що зроблена відповідна відмітка.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 неналежним чином здійснював ведення обліку доходів та витрат у книзі обліку доходів та витрат: здійснював реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, чим порушив п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(далі Закон України «Про РРО»).

На підставі вищевказаного акту перевірки Роздільнянською МДПІ прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 12.03.2010 року, яким до підприємця застосовано штрафні санкцій в розмірі 72240 гривень. Штрафна санкція розрахована у відповідності до ст.21 Закону України «Про РРО»: за наявність товару на загальну суму 36120 гривень, що не облікований у встановленому порядку 72240 гривень (36120 гривень х 2).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначене рішення субєкта владних повноважень обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

За період, що перевірявся, ФОП ОСОБА_1 оподаткування доходів від здійснення господарської діяльності здійснював на спрощеній системі оподаткування згідно вимог Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування».

Як свідчить акт перевірки № 63/15/24/23/НОМЕР_2 від 03.03.2010 року, перевіряючими встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснював ведення обліку доходів та витрат у книзі обліку доходів та витрат Ф №10 неналежним чином, а саме реалізовував товари, які не обліковані у встановленому порядку, що є порушенням Постанови Кабінету Міністрів України № 1269 від 26.09.2001 року «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів та витрат»та листа Державної податкової адміністрації України № 17-0117/10-8886 від 05.11.1997 року.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про РРО»субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі ст.6 Закону України «Про РРО»облік товарних запасів фізичною особою субєктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням іншим відокремленим підрозділом) у порядку, визначеному відповідним національним положеннями (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для субєктів малого підприємництва. Обовязок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до п.6 ст.9 Закону України «Про РРО»реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Відповідно до п.1 та п.5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1269, книга обліку доходів і витрат ведеться субєктами підприємницької діяльності фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування субєктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку). При цьому до Книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, повязаної з проведенням витрат і/або отриманим доходом; суми витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) з підсумком за день.

На виконання Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»видано наказ ДПА України від 29.10.1999 року № 599 «Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі», пунктом 8 якого встановлено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно з додатком № 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом ГДПІ України від 21.04.1993 року № 12. При цьому обовязковому заповненню підлягають лише графи «період обліку», «витрати на виробництво продукції», «сума виручки (доходу)», «чистий дохід».

У графі «Сума виручки (доходу)»відображається фактично отримана сума виручки (як за наявності первинних документів, так і за їх відсутності). Згідно зі ст.1 Указу виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана субєктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

У графі «Витрати на виробництво продукції» відображаються документально підтверджені витрати, безпосередньо повязані з одержанням доходу, на підставі первинних документів про здійснення витрат.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що ФОП ОСОБА_1 у графі «Витрати на виробництво продукції»Книги обліку доходів та витрат не відобразив витрати на придбання товарів, суд дійшов висновку про неналежний облік підприємцем запасів.

Сукупність вищезазначених обставин дає суду підставі вважати, що в результаті неналежного ведення Книги обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 допущено порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що виразилося у реалізації товарів, які не були обліковані належним чином, внаслідок неналежного ведення Книги обліку доходів та витрат.

Приписами ст.20 Закону України «Про РРО»встановлено, що до субєктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушення встановленого порядку обліку товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи, що перевіркою встановлені фактичні залишки запасів на суму 36120 гривень, при відсутності залишків запасів за даними обліку, відображених у Книзі обліку доходів і витрат, ФОП ОСОБА_1 порушено п.12 ст.3 Закону України «Про РРО», у звязку із чим штрафна санкція в розмірі 72240 гривень застосована правомірно. При цьому суд враховує, що як під час проведення перевірки, так і на час підписання акту перевірки позивач не надав доказів обліку залишків запасів.

При цьому суд критично оцінює доводи позивача про те, що перевірка не проводилась, оскільки вони є беззмістовними та необґрунтованими. Так, перевірка проведена у присутності підприємця, а згідно п.4.1 акту перевірки ОСОБА_1 вчинено запис про відсутність зауважень до акту перевірки. При цьому, згідно з п.4.3 акту перевірки підприємцю розяснено право надати вмотивовані пояснення та документи щодо фактів, викладених в акті перевірки, а також документи, які були відсутні на момент проведення перевірки (п.4.4), у термін до 10.03.2010 року, яким позивач не скористався.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що у нього відсутній обовязок щодо ведення обліку запасів, оскільки законодавством встановлений обовязок підприємців заповнювати графи Книги ф.10 «період обліку», «витрати на виробництво продукції», «сума виручки (доходу)», «чистий дохід». При цьому суд звертає увагу на суперечливість доводу позивача про відсутність в нього обовязку вести облік товарних запасів, з огляду на визнаний ним обовязок заповнювати графу Книги обліку доходів і витрат «витрати на виробництво продукції», яка була не заповнена належним чином, оскільки позивач у графі «Витрати на виробництво продукції»Книги обліку доходів та витрат не відобразив витрати на придбання товарів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, зясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що Роздільнянською міжрайонною державною податковою інспекцією Одеської області правомірно винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 12.03.2010 року, законних підстав для скасування вказаного рішення немає, у звязку із чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2011 року.

Суддя /ПІДПИС/ ОСОБА_3