Справа № 2а/1770/120/2011
Суддя: Ткачук Н.С.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/120/2011

17 лютого 2011 року 17год. 58хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Ткачук Н.С. за участю секретаря судового засідання Холод Т.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Підприємця-фізичної особи ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у м.Рівне
про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії , -
ВСТАНОВИВ :

Підприємець-фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівне про визнання незаконними дій та зобов'язання видати свідоцтво про сплату єдиного податку на 2011 рік.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Пояснив суду, що вважає відмову відповідача ОСОБА_1 в переході на спрощену систему оподаткування на 2011 рік незаконною, оскільки Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу і «відмова у заміні свідоцтва платника єдиного податку» серед заходів, які вживаються контролюючим органом не зазначена. Крім того, борг по податку з доходів фізичних осіб в сумі 427815 грн. є неузгодженим, оскільки рішення, що стало підставою для нарахування податку з доходів фізичних осіб, оскаржується позивачем в судовому порядку (справа перебуває у Вищому адміністративному суді України), а тому підстави для відмови у видачі йому свідоцтва про сплату єдиного податку на 2011 рік у відповідача відсутні. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач повторно не забезпечив участі повноважного представника в судовому засіданні. Причини неприбуття суду не повідомив, однак подав заперечення на адміністративний позов, які обґрунтовує тим, що оскільки на дату подання заяви за позивачем рахується борг по податку з доходів фізичних осіб в сумі 427815,00 грн., ДПІ у м. Рівне було правомірно відмовлено в переході на спрощену систему оподаткування на 2011 рік. Вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем виконавчим комітетом Рівненської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с.4).

Протягом 2010 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, що підтверджується копією свідоцтва про сплату єдиного податку на 2010 рік серії Ж № 014936, виданого ДПІ в м. Рівне 01.01.2010 року (а.с.5).

10 грудня 2010 року позивач звернувся до відповідача із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на 2011 рік (а.с.6), датою переходу на спрощену систему в якій зазначив січень 2011 року, до якої долучив квитанцію №1863.5491 від 09.12.2010 р. про сплату єдиного податку в сумі 220 грн. (а.с.7), що підтверджується копією опису вкладення в цінний лист і фіскальним чеком відділення поштового звязку від 10.12.2010 р. (а.с.8).

22 грудня 2010 року Державна податкова інспекція в м. Рівне своїм листом за вих. №55315/17-234 від 22.12.10 р. (а.с.9) відмовила позивачу в переході на спрощену систему оподаткування на 2011 рік, оскільки на дату подання заяви за ОСОБА_1 рахується борг по податку з доходів фізичних осіб в сумі 427815 грн.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 р. №727/98 (надалі Указ), суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Пунктом 4 Указу встановлено, що для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації. Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

Згідно з п. 2 Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України від 29 жовтня 1999 р. № 599, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 752/4045 (далі Порядок), підставою для видачі свідоцтва про сплату єдиного податку є подання субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до цього Порядку та платіжного документа ( квитанція, копія платіжного доручення з відміткою банківської установи) про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць. Заява має бути подана не пізніше ніж за 15 днів до початку кварталу, з якого він обирає спосіб оподаткування доходів за єдиним податком за умови сплати всіх встановлених податків та обовязкових платежів, термін сплати яких настав на дату подання заяви. Орган державної податкової служби за місцем державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи за наявності платіжного документа про сплату єдиного податку зобов'язаний протягом десяти робочих днів після отримання заяви безоплатно видати Свідоцтво або надати письмову мотивовану відмову.

З аналізу змісту зазначених норм законодавства, вбачається, що законодавець в якості необхідних передумов для отримання субєктом підприємницької діяльності свідоцтва про право сплати єдиного податку визначає письмову заяву зацікавленої особи, обовязкову сплату нею всіх встановлених податків та обовязкових платежів, термін сплати яких настав на дату подання заяви та подачу квитанції про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що з 26.02.2009 р. по 12.03.2009 р. ДПІ в м. Рівне було проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2008 р., за результатами якої складено Акт № 45/17-119/НОМЕР_1 від 24.03.2009 р. (а.с.26-34).

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у м. Рівне було винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 07.04.2009 р., яким позивачу визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 427815 грн.(а.с.25).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку, звернувшись із адміністративним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.09.2009 року по справі № 2-а-3859/09/1770 (а.с.40-41) позов субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 07.04.2009 р. задоволено повністю.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2010 року (а.с.42-43), за наслідками розгляду апеляційної скарги ДПІ в м. Рівне на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 03.09.10 р. апеляційну скаргу ДПІ в м. Рівне задоволено, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 03.09.10 р. скасовано та прийнято нову, якою в позові субєкту підприємницької діяльностіфізичній особі ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до п.1.2 ст.1 Закону України «Про порядок погашення податкових зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.123.2000 р. № 2181-ІІІ (надалі Закон № 2181) (в редакції чинній до 31.12.2010 р.), податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Порядок узгодження сум податкових зобов`язань встановлено статтею 5 Закону №2181 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із п. п. 5.2.4., 5.2.5. Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення. У цьому випадку зазначене рішення контролюючого органу не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України (в редакції від 13.05.2010 р. - чинній на момент прийняття постанови Львівським апеляційним адміністративним судом) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Зі змісту положень пп.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону № 2181 випливає, що сумою податкового боргу, наявність якого відповідно до пункту 4 Указу № 727/98 є перешкодою для переходу на спрощену систему оподаткування може бути визнана лише узгоджена сума податкового зобов`язання.

Так як постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2010 року набрала законної сили, то підстав вважати суму податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб, визначену позивачу податковим повідомленням-рішенням №/0 від 07.04.2009 р. в розмірі 427815 грн. неузгодженою, у суду немає.

Станом на 31.12.2010 року та станом на 20.01.2011 р. згідно з даними обліку відповідача за позивачем рахується податковий борг по податку з доходів фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності в сумі 427815 грн., що підтверджується копіями облікових карток платника податку (а.с.35,36).

Відсутність узгодженої заборгованості позивача в сумі 427815 грн. внаслідок її часткової або повної сплати матеріалами справи не підтверджується і позивачем в судовому засіданні не доведена.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що податкове зобов`язання ОСОБА_1 по податку з доходів фізичних осіб на момент звернення до ДПІ у м. Рівне із заявою про перехід на спрощену систему оподаткування мало статус узгодженого податкового зобов`язання (податкового боргу), а тому дії ДПІ в м. Рівне щодо відмови позивачу у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку на 2011 рік вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України і відповідно підстави для визнання їх незаконними та зобовязання відповідача видати позивачу свідоцтво про сплату єдиного податку на 2011 рік в суду відсутні.

В матеріалах справи також міститься подана позивачем копія звіту суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за IV квартал 2010 року від 05.01.2011 р. (а.с.39), згідно з яким сума фактично сплаченого позивачем єдиного податку у звітному кварталі становить 630 грн.: відповідно за жовтень 2010 р. в сумі 200 грн., листопад 2010 р.- 230 грн., грудень 2010 р. - 200 грн., а обсяг виручки від реалізації товарів за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році склав 93150 грн. Проте, відповідачем у запереченнях на позов не ставиться під сумнів сплата позивачем єдиного податку за жовтень-грудень 2010 року, так само як і розмір обсягу виручки підприємця за звітний кватрал, так як підставою для відмови відповідача у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про сплату єдиного податку на 2011 рік є факт несплати узгодженого податкового зобов'язання в сумі 427815 грн. по податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державною податковою інспекцією в м. Рівне доведено перед судом законність своїх дій щодо відмови підприємцю ОСОБА_1 в переході на спрощену систему оподаткування на 2011 рік.

За таких обставин, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконними дій та зобовязання ДПІ в м. Рівне видати свідоцтво про сплату єдиного податку на 2011 рік є необгрунтованими і безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Підприємцю-фізичній особі ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Державної податкової інспекції у м.Рівне про визнання незаконними дій та зобов'язання видати свідоцтво про сплату єдиного податку на 2011 рік - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Ткачук Н.С.