Справа № 821/1822/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1822/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - Лущай В.О.,

представника відповідача - Юдіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат" (далі - позивач, ТОВ "Херсонський тепличний комбінат") звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ у м.Херсоні), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.05.2015 р. № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року на 447692 грн.

Свої вимоги мотивує протиправністю висновків відповідача щодо неправомірного формування податкового кредиту жовтня 2014 року у сумі 447692 грн. по відносинах з ТОВ "НПО "Донгрі", оскільки дані господарські операції підтверджено первинними бухгалтерськими документами, які мають всі необхідні реквізити, визначені ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних, що у повній мірі узгоджується з вимогами ст.198 ПК України.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, вказавши на неправомірне формування ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" податкового кредиту жовтня 2014 року у сумі 447692 грн. по відносинах з ТОВ "НПО "Донгрі", оскільки у позивача відсутнє належне документальне підтвердження здійснення господарських операцій з цим контрагентом. Відсутність належним чином оформлених первинних документів унеможливлює встановлення обставин поставок та реальності їх здійснення. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 22.04.2015 р. по 27.04.2015 р. відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2015 року, за результатами якої складено акт від 05.05.2015 р. № 77/21-08-15-02/37238536.

У висновку акту перевірки зазначено, що на порушення п.185.1 ст.185, п.186.1, п.186.2 ст.186, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" завищено суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за листопад 2014 року на 447692 грн.

Дані висновки відповідача ґрунтуються на неправомірності формування позивачем податкового кредиту жовтня 2014 року у сумі 447692 грн. по відносинах з ТОВ "НПО "Донгрі" внаслідок відсутності реального здійснення господарських операцій та дефектністю первинних документів, а саме: у видаткових накладних відсутні реквізити довіреностей згідно яких відбувалося отримання товару, у актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) відсутні ПІБ представника Замовника, адреса місця складання актів, у товарно-транспортних накладних відсутня інформація щодо вантажно-розвантажувальних операцій. Крім того, відповідач вказує на те, що по ланцюгу постачання товару неможливо встановити походження вугільного концентрату.

На думку ДПІ у м.Херсоні, ці обставини свідчать про те, що задокументовані ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" операції з вказаним контрагентом здійснювалися без мети реального настання юридичних наслідків, виключно з метою заниження об'єкта оподаткування, несплати податків.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 29.05.2015 р. № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року на 447692 грн.

Порядок формування податкового кредиту визначено Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (далі - Закон № 996) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку (який є основою будь-якого іншого обліку) господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбані товари (послуги, роботи) до складу податкового кредиту, необхідно мати первинні документи (платіжні доручення, податкові накладні, акти виконаних робіт (наданих послуг), тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ст.1 Закону № 996 первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Приписами п.44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Судом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності, а саме опалення теплиць, позивач 16.06.2014 р. уклав з ТОВ "НПО "Донгрі"" договір № 16-06-01 на поставку вугільної продукції. На виконання умов договору ТОВ "НПО "Донгрі" поставило позивачу у жовтні 2014 року вугільний концентрат марки ГСШ 0-13 на загальну суму 2686150 грн., з яких ПДВ 447691,67 грн., що підтверджується видатковими накладними від 07.10.2014 р. № РН-0000024, від 14.10.2014 р. № РН-0000025, від 26.10.2014 р. № РН-0000029, від 29.10.2014 р. № РН-0000030, податковими накладними від 07.10.2014 р. № 1, від 14.10.2014 р. № 3, від 26.10.2014 р. № 7, від 29.10.2014 р. № 8, посвідченнями якості вугільного концентрату від 07.10.2014 р. № 173, від 15.10.2014 р. № 185, від 26.10.2014 р. № 203, від 29.10.2014 р. № 204., актами приймання-передачі вугільної продукції від 07.10.2014 р., від 14.10.2014 р., від 26.10.2014 р., від 29.10.2014 р.

Транспортування вугільного концентрату від ТОВ "НПО Донгрі" до ст.Херсон здійснювалося залізничним транспортом згідно залізничних накладних від 07.10.2014 р., від 14.10.2014 р., від 26.10.2014 р., від 29.10.2014 р.

В подальшому перевезення вугільного концентрату від ст.Херсон до ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" здійснювалося перевізниками ПП "Вінсплав", ПП "СП ВІД", з якими позивачем укладено договори на здійснення комплексу послуг від 04.07.2014 р. № 03/070, від 02.10.2014 р. № 02/010, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 07.10.2014 р. № ОУ-0000002, від 09.10.2014 р. № ОУ-0000018, від 04.11.2014 р. №№ ОУ-0000004, ОУ-0000003, товарно-транспортними накладними від 25.10.2014 р. № 1, від 27.10.2014 р. № 2, від 01.11.2014 р. № 3, від 02.11.2014 р. № 4, від 03.11.2014 р. № 5, від 04.11.2014 р. № 6.

Оплату за поставлений товар здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 09.10.2014 р. № 2098, від 20.10.2014 р. №№ 2131, 2134, від 30.10.2014 р. № 2153, від 03.11.2014 р. №№ 2163, 2164, від 05.11.2014 р. № 2169, від 20.04.2015 р. № 2663, від 27.04.2015 р. № 2693, від 08.05.2015 р. № 2749, від 12.05.2015 р. №№ 2751, 2752, 2761, від 13.05.2015 р. № 2770, від 14.05.2015 р. №№ 2777, 2779, від 15.05.2015 р. № 2785, від 18.05.2015 р. № 2794, від 25.05.2015 р. № 2812, від 26.05.2015 р. № 2814, від 29.05.2015 р. № 2829, від 02.06.2015 р. № 2840, від 05.06.2015 р. №№ 2850, 2849.

Отриманий від ТОВ "НПО "Донгрі" вугільний концентрат використано позивачем у власній господарській діяльності, про що свідчать акти про списання товарів від 30.01.2015 р. № 10, від 27.02.2015 р. № 62.

Аналіз наданих ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" первинних документів свідчить про реальність отримання вугільного концентрату від ТОВ "НПО "Донгрі", внаслідок чого відбулися зміни в майновому стані позивача.

Вказуючи на документальне не підтвердження цих господарських операцій, ДПІ у м.Херсоні зазначає про дефекти видаткових накладних (відсутні реквізити довіреностей, згідно яких відбувалось отримання товару, а саме, номер та дата довіреності, ПІБ осіб, які отримували товар), актів приймання-передачі робіт (надання послуг) (відсутні ПІБ представника Замовника, адреса місця складання, ПІБ та посади від Виконавця та Замовника), товарно-транспортних накладних (відсутні реквізити довіреностей (номер, серія, дата, ким та на кого видана довіреність), дані щодо вантажно-розвантажувальних операцій).

Суд критично відноситься до цих тверджень відповідача, оскільки, по-перше, товарно-транспортна накладна не є документом суворої звітності і законодавець не ставить в залежність правильність оформлення транспортних документів на перевезення товару з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість, по-друге, товар безпосередньо отримував директор ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" Дяченко Ю.М., у зв'язку з чим довіреності не виписувалися, а тому у видаткових накладних і не зазначено номер, дату довіреності, по-третє, акти здачі-прийняття робіт складені між ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" та перевізниками вугільного концентрату ПП "Вінсплав", ПП "СП ВІД" і підтверджують витрати позивача, пов'язані з отримання послуг з перевезення, і не пов'язані з поставкою товарів від ТОВ "НПО "Донгрі".

Що стосується доводів ДПІ у м.Херсоні про неможливість встановити походження вугільного концентрату по ланцюгу постачання, то суд зазначає, що діюче податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів по ланцюгу постачання або зобов'язували б платника податків контролювати дотримання своїм контрагентом норм законодавства. Можливі порушення контрагентами платника податків у ланцюгах проходження товарів податкової дисципліни стосуються саме контрагентів і не можуть автоматично розповсюджуватися на позивача. Податковий кодекс України встановлює вимоги лише щодо документального підтвердження задекларованих господарських операцій, а судом встановлено правильності складання наданих позивачем первинних документів по господарських операціях з ТОВ "НПО "Донгрі".

Підсумовуючи викладене, суд відмічає, що сторонами у повному обсязі виконано умови договору поставки: ТОВ "НПО "Донгрі" поставило позивачу вугільний концентрат, а ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" оплатило його вартість. Зазначені первинні документи підтверджують реальність поставки ТОВ "НПО "Донгрі" товару, рух товару від ТОВ "НПО "Донгрі" до позивача, використання отриманого вугільного концентрату у господарській діяльності ТОВ "Херсонський тепличний комбінат".

На підставі складених за результатами цих взаємовідносин документів, позивачем сформовано податковий кредит жовтня 2014 року у сумі 447692 грн.

Надані позивачем документи - договір поставки, видаткові та податкові накладні, залізничні та товарно-транспортні накладні мають всі необхідні реквізити, передбачені ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та на підставі даних первинних документів можливо ідентифікувати контрагентів, зміст та обсяг проведених господарських операцій.

Також суд зазначає, що будь-які первинні документи (у тому числі договори, видаткові і податкові накладні, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

У той же час, з урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, ДПІ у м.Херсоні повинна була надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання товарів у ТОВ "НПО "Донгрі" в реальності не виконувались, а мало місце лише документування цих операцій з метою завищення податкового кредиту без фактичного отримання від цього контрагента товарів. А оскільки такі дії мають злочинний характер, то доказом їх вчинення може бути лише відповідне рішення, винесене в порядку кримінально-процесуального судочинства. Однак ДПІ у м.Херсоні не посилається на факти вчинення представниками позивача або ТОВ "НПО "Донгрі" таких дій і не надала докази притягнення їх до відповідальності за такі дії.

Крім того, ДПІ у м.Херсоні не надала суду належних доказів того, що на момент проведення операцій з позивачем ТОВ "НПО "Донгрі" вчиняло порушення в сфері оподаткування, документувало безтоварні операції з метою формування фіктивного податкового кредиту для інших суб'єктів господарювання, та укладало нікчемні правочини, які завідомо порушують публічний порядок та суперечать інтересам держави і суспільства.

Надані суду докази не дають підстав для висновку, що вчинені позивачем господарські операції з ТОВ "НПО "Донгрі" є сумнівними, не відповідають дійсному економічному змісту і вчинені з метою одержання доходу саме за рахунок податкової вигоди за відсутності наміру здійснювати реальну підприємницьку діяльність.

На думку суду, при здійсненні господарської операції з боку позивача обов'язковому контролю підлягають наявність у постачальника дозвільної документації на складання податкової накладної, відповідність реквізитів податкової накладної фактичним даним на момент вчинення правочину та фактична наявність товару (робіт, послуг), отримання (надання) яких документується сторонами господарської операції.

Суд зазначає, що на час здійснення господарських операцій з позивачем ТОВ "НПО "Донгрі" мало свідоцтво платника ПДВ, що не заперечується відповідачем, а тому мало право виписувати податкові накладні.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідачем не надано до суду доказів про наявність на час здійснення господарських операцій з позивачем записів у ЄДРПОУ про скасування державної реєстрації ТОВ "НПО "Донгрі" чи визнання його установчих документів недійсними, визнання підприємства банкрутом чи припинення юридичної особи.

Тобто, у судовому засіданні підтверджено, що на час здійснення господарських операцій з позивачем ТОВ "НПО "Донгрі" мало належну правосуб'єктність.

Підсумовуючи викладене, слід дійти висновку, що за відсутності доказів проведення позивачем фіктивних господарських операцій з ТОВ "НПО "Донгрі" та при наявності належним чином оформлених первинних документів по операціях з придбання товарів у цього постачальника, висновок ДПІ у м.Херсоні про завищення позивачем податкового кредиту за такими операціями є протиправним.

Тому ТОВ "Херсонський тепличний комбінат" правомірно сформувало податковий кредит жовтня 2014 року у сумі 447692 грн. по відносинах з ТОВ "НПО "Донгрі", у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 29.05.2015 р. № є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 29.05.2015 р. № .

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат" () судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 вересня 2015 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3