Справа № 826/14105/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 вересня 2015 року № 826/14105/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В. І., суддів Данилишина В. М., Качура І. А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної казначейської служби України
до Міністерства юстиції України

проскасування постанови
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Державна казначейська служба України (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з позовом про скасування постанови від 11.06.2015 ВП № 41614818 про накладення штрафу.

Позов вмотивовано тим, що відповідачем незаконно винесено оскаржувану постанову, оскільки з урахуванням положень п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень Бюджетного кодексу України та п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011, стягнення коштів державного або місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Відповідачем не враховано, що на виконанні у Казначействі перебувають виконавчі листи по інших справах про стягнення коштів на користь того самого стягувача.

19.08.2015 року в судовому засіданні замінено відповідача з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на Міністерство юстиції України (далі - відповідач).

Відповідач - Міністерство юстиції України - заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Проте, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи.

В судовому засіданні з урахуванням положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою державного виконавця від 21.01.2014 відкрито виконавче провадження № 41614818 щодо примусового виконання виконавчого листа № 801/8720/13-а виданого 09.12.2013 Окружним адміністративним судом Автономної Республіки Крим про зобов'язання Державну казначейську службу України вчинити дії, направлені на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 на підставі документів, направлених Головним управлінням Державної казначейської служби України в Автономній Ресчпубліці Крим листом від 18.07.2013 № 04.0-10.2/172-5499.

06.03.2014 року та 12.03.2014 року головним державним виконавцем винесені вимоги про виконання виконавчого листа № 801/8720/13-а шляхом вчинення дій направлених на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1.

Постановою державного виконавця від 14.04.2014 року закінчено виконавче провадження № 41614818.

Постановою державного виконавця від 19.01.2015 року відновлено виконавче провадження № 41614818.

19.01.2015 року головним державним виконавцем винесено вимогу про виконання виконавчого листа № 801/8720/13-а шляхом вчинення дій направлених на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1.

11.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин у розмірі 680,00 грн.

Зазначена постанова мотивована тим, що Державна казначейська служба України у даний для самостійного виконання строк рішення Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим про зобов'язання Державну казначейську службу України вчинити дії, направлені на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 на підставі документів, направлених Головним управлінням Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим листом від 18.07.2013 № 04.0-10.2/172-5499 не виконало.

Позивач не погоджується з вказаною постановою, виходячи з того, що Державна казначейська служба України виконує в повному обсязі свої зобов'язання у порядку черговості надходження виконавчих документів, а тому вважаючи, що оскаржуваною постановою порушуються права та інтереси позивача звернувся до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті, суд, керуючись частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, виходить з того, що оскільки позивачем як спосіб захисту порушеного права обрано оскарження постанови про накладення штрафу, суд досліджуючи надані сторонами докази повинен встановити відповідність змісту оскарженої постанови суб'єкта владних повноважень чинному законодавству та законність процедури її прийняття.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що позивачем судове рішення з примусового виконання якого відкрито спірне виконавче провадження у добровільному порядку не виконано.

Стаття 89 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та вказувалось вище, постановою державного виконавця від 21 січня 2014 року відкрито виконавче провадження та встановлено божнику самостійно виконати вимоги виконавчого документа в 7-денний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; вимогами головного державного виконавця від 06 березня 2014 року, 12.03.2014 року та 19.01.2015 року зобов'язано Державну казначейську службу України з моменту отримання вимог вчинити дії, спрямовані на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 про що повідомити відділ з наданням письмових доказів.

З урахуванням положень статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Оскільки станом на момент винесення оскаржуваної постанови рішення Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 06.11.2013 року у справі № 801/8720/13-а про зобов'язання Державну казначейську службу України вчинити дії, направлені на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 на підставі документів, направлених Головним управлінням Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим листом від 18.07.2013 № 04.0-10.2/172-5499 суд вважає, що при вчиненні дій з примусового виконання згадуваного виконавчого листа відповідач діяв відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження".

Посилання позивача на положення Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 в частині вчинення дій щодо виконання виконавчих документів в порядку черговості їх надходження суд вважає необґрунтованими, з огляду на відсутність зазначених положень в Законі України «Про виконавче провадження», який має вищу юридичну силу та нормами якого керується відповідач при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, судом враховано, що відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не надав доказів, які б підтверджували добровільне виконання рішення суду та вчинення ним дій, передбачених у виконавчому листі Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 09.12.2013 року № 801/8720/13-а та доказів, які б підтверджували поважність невиконання рішення суду, зокрема звернення до державного виконавця або до суду про зупинення виконавчого провадження чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність накладення на позивача штрафу у розмірі 680 грн. та відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про накладення штрафу від 11 червня 2015 року ВП № 41614818.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши всі наявні у справі докази та заслухавши пояснення представника позивача по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 122, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур