Справа № 2а-1670/827/11
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року м. ПолтаваСправа № 2a-1670/827/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Слободянюк Н.І.,

за участю секретаря Дубовик О.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Кременчуцького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2011 року Кременчуцьке міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області /далі по тексту - позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 /далі по тексту - відповідач/ про затримання та примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у ході проведеної перевірки 03.09.2010 співробітниками сектору ГІРФО Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області встановлено, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2, який прибув до України 14.09.2009, до відділу ГІРФО Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області з питання реєстрації не звертався, тому допустив порушення правил перебування іноземців в Україні, за що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.12.2010 притягався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 203 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. У зв'язку з порушенням відповідачем законодавства України Кременчуцьким МУ УМВС України в Полтавській області прийнято рішення від 07.10.2010 № 25 про видворення його за межі України із забороною в'їзду в Україну терміном на 5 років. Разом з тим, відповідач добровільно виїжджати за межі України відмовляється, при цьому постійного місця проживання не має, законні підстави для його перебування на території України відсутні, а тому він підлягає примусовому видворенню за межі України. Постанову суду про примусове видворення позивач просив допустити до негайного виконання.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми права, суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_3, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта серії СМ № 2201909.

14.09.2009 ОСОБА_2 в'їхав на територію України, що підтверджується штампом у його паспорті.

Пунктом 19 Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.1995 № 1074, встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на законній підставі, можуть тимчасово перебувати на території країни за паспортним документом, зареєстрованим у порядку, встановленому цими Правилами.

Як слідує із копії паспорта ОСОБА_2, відповідачем не подано паспорт для реєстрації до органів внутрішніх справ, чим порушено встановлений законодавством порядок перебування іноземців на території України.

03.09.2010 у ході проведення перевірки ГІРФО Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області встановлено, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2, прибувши в Україну 14.09.2009, перебуває на її території незаконно.

Згідно зі статтею 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

03.09.2010 відносно громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з цією нормою порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

02 грудня 2010 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука у справі № 3-2816/10 громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 203 КУпАП України, та накладено на нього адміністративний штраф у розмірі 340,00 гривень.

Як встановлено у судовому процесі та підтверджено наявною у матеріалах справи копією постанови про закінчення виконавчого провадження, вказана сума штрафу сплачена відповідачем.

Частинами 1, 3 статті 32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" встановлено, що іноземець та особа без громадянства, які вчинили злочин або адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення може бути видворений за межі України. Рішення про видворення його за межі України після відбуття ним покарання чи виконання адміністративного стягнення приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України може супроводжуватися забороною подальшого в'їзду в Україну строком до п'яти років. Строки заборони подальшого в'їзду в Україну обчислюються з дня винесення вказаного рішення. Порядок виконання рішення про заборону подальшого в'їзду в Україну визначається законодавством України.

Іноземець та особа без громадянства зобов'язані покинути територію України у строк, зазначений у рішенні про видворення. У разі прийняття рішення про видворення іноземця або особи без громадянства за межі України в її паспортному документі негайно анулюється віза і вилучаються документи на право перебування в Україні.

Частинами 5, 6 статті 32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" встановлено, що орган внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду.

Іноземці та особи без громадянства, затримані за незаконне перебування на території України (в порушення заборони щодо в'їзду в Україну, за відсутності визначених законодавством та міжнародними договорами України підстав для перебування в Україні (транзитного проїзду через її територію), у тому числі перебування за чужими, підробленими, зіпсованими або такими, що не відповідають встановленому зразку, візою (дозволом), паспортним документом), розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з регламентованим внутрішнім розпорядком на період, необхідний для підготовки їх видворення за межі України у примусовому порядку, але не більше ніж шість місяців.

Зважаючи на те, що відповідач незаконно перебуває в Україні, суд доходить висновку, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає затриманню з метою підготовки його видворення за межі держави у примусовому порядку.

А враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує рішення про видворення за межі України, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухиляється від виїзду з України.

Таким чином, позов слід задовольнити.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

З огляду на те, що відповідач у порушення вимог чинного законодавства нелегально перебуває в Україні, рішення про видворення за межі України у добровільному порядку не виконує, суд вважає за необхідне звернути постанову про примусове видворення за межі України ОСОБА_2 до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3 затримати та примусово видворити з України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня її проголошення, а у разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановленого строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.І. Слободянюк