Справа № 2а-1870/2132/11
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2011 р. Справа № 2a-1870/2132/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.

за участю секретаря судового засідання - Михайленко О.В.,

позивача - ФОП ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 2а-1870/2123/11

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1В.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції (далі відповідач, ОСОБА_3 МДПІ) про скасування штрафної санкції в сумі 11 686, 99 грн. та визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 31 березня 2011 року

Свої вимоги ФОП ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідачем за результатами документальної виїзної планової перевірки неправомірно зменшено суму валових витрат в розмірі 77 913, 24 грн., внаслідок чого було донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 11 686, 99 грн., оскільки вказані витрати ним фактично були понесені під час здійснення підприємницької діяльності та безпосередньо повязані з цією діяльністю, що підтверджується договорами купівлі-продажу, видатковими накладними, податковими накладними, рахунками, актами звірок, розрахунковими документами, листами постачальників та ін. Тобто, на переконання позивача, включення зазначеної суми в розмірі 77 913, 24 грн. до складу валових витрат є цілком правомірним і відповідає діючому законодавству, в звязку з чим, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 позовні вимоги з вищевказаних підстав підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 МДПІ з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у запереченні на позов (т. І, а.с. 218-220), податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 31 березня 2011 року, яким позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 11 686, 99 грн., вважає законним та обґрунтованим і просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши позивача та повноважного представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, згідно свідоцтва про державну реєстрацію (т. І а.с. 242), зареєстрований як фізична особа-підприємець Буринською районною державною адміністрацією Сумської області 29 жовтня 2003 р. Основними видаи діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами, здавання в оренду власного майна. Як платник податків, взятий на облік ОСОБА_3 МДПІ 29 жовтня 2003 року, та, згідно свідоцтва № 100024001 від 22 лютого 2007 року, є платником податку на додану вартість (т. І, а.с. 245).

Під час здійснення позивачем підприємницької діяльності, на підставі п. 75.1 ст. 75, ст. 77 Податкового кодексу України, відповідно до повідомлення № 1/С/17-1 від 08.02.2011 р., наказу № 200 від 08.02.2011 р., направлення № 0171-001 від 25.02.2011 р., наказу про продовження перевірки № 358 від 14.03.2011 р. та направлення № 0171-002 від 12.03.2011 р., виданих ОСОБА_3 МДПІ, головними державними податковими ревізорами-інспекторами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також старшим державним податковим ревізором-інспектором ОСОБА_6, проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року, за результатами якої, 24 березня 2011 року складено акт № 172/17-1/НОМЕР_2 (т. І, а.с. 179-208).

На підставі висновків вказаного акту перевірки, 31 березня 2011 року ОСОБА_3 МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 (т. І, а.с. 209), згідно якого позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 11 686, 99 грн.

Відповідно акту № 172/17-1/НОМЕР_2 від 24.03.2011 року про результати документальної планової виїзної перевірки, при перевірці правильності визначення та правомірності включення до декларації сум витрат, пов'язаних з одержанням доходу від здійснення підприємницької діяльності, відповідач дійшов висновку про завищення позивачем валових витрат на загальну суму 77 913, 24 грн., внаслідок чого було порушено ст. 13 Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян», та занижено податок з доходів фізичних осіб за 2010 рік на суму 11 686, 99 грн.

Так, на думку ОСОБА_3 МДПІ, у періоді з 01 січня 2010 р. по 31 грудня 2010 р. ФОП ОСОБА_1 до складу валових витрат за 2010 р. безпідставно були включені суми витрат, повязані з придбанням товару у таких постачальників, як: ПП «Свіфт», TOB «Універсальні дистрибюторські Системи», ПП «Баядера», TOB «Темп-СВ», TOB «Лодіс-Суми», СФ ЗАТ «Вікторія», TOB «Авант-Трейд», Сумська філія TOB «Кримська водочна компанія», оскільки їх розрахункові документи, а саме: фіскальні чеки, не містили обов'язкових реквізитів, визначених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого Наказом ДПА України № 614 від 01.12.2000 р.

Тобто, на переконання відповідача, в звязку з тим, що розрахункові документи вказаних контрагентів не містили таких реквізитів, як: кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги), вартість одиниці виміру товару (послуги), літерне позначення ставки ПДВ, позначення форми оплати (готівкою, карткою, у кредит, чеками тощо) та суму коштів за даною формою оплати, вони, згідно п.п. 2.1 п. 2 Положення про форму та зміст розрахункових документів, не можуть вважатись «розрахунковими документами», що в свою чергу, відповідно п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», позбавляє права витрати по вказаним документам включати до складу валових витрат.

Проте, суд не може погодитись з указаними доводами ОСОБА_3 МДПІ, з огляду на наступне.

Згідно ст. 13 Декрету КМУ № 13-92 від 26.12.1992 р. «Про прибутковий податок з громадян» оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву. При цьому, до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Так, відповідно п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Зокрема, до складу валових витрат включаються, окрім іншого суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг).

Обмеження щодо віднесення витрат до складу валових, визначені пунктом 5.3 статті 5 згаданого Закону. Зокрема, абзацем 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

На переконання суду, виходячи із системного аналізу вказаних нормативних актів, за своїм змістом наведені норми передбачають як підставу для не включення до валових витрат лише випадок повної відсутності будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів, а тому і неможливість віднесення до складу валових витрат субєкта господарювання сум, непідтверджених будь-якими документами взагалі.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що одним із основних видів діяльності позивача є роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами. Здійснюючи свою підприємницьку діяльність, ФОП ОСОБА_1, придбавав вказані алкогольні напої та тютюнові вироби, в тому числі, і у таких постачальників, як ПП «Свіфт», TOB «Універсальні дистрибюторські Системи», ПП «Баядера», TOB «Темп-СВ», TOB «Лодіс-Суми», СФ ЗАТ «Вікторія», TOB «Авант-Трейд», Сумська філія TOB «Кримська водочна компанія», з якими були укладені відповідні договори купівлі-продажу та поставки (т. І, а.с. 246-250, т. ІІ, а.с. 1-7), згідно умов яких, поставка придбаних товарів здійснювалась з розстрочкою платежу по видатковим чи товарно-транспортним накладним у кількості та строки згідно замовлень позивача.

Так, на підставі вказаних договорів, ФОП ОСОБА_1 відповідно до видаткових накладних та товарно-транспортних накладних (т. І, а.с. 6-156), придбав в 2010 році товарів на загальну суму 119 325, 07 грн., що також підтверджується розрахунковими документами, податковими накладними (т. ІІ, а.с. 9-239), актами звірки взаєморозрахунків (т. І, а.с. 157-171), листами контрагентів про сплачені за придбаний товар суми коштів (т. І, а.с. 172-178).

Отже, вказані документи, які також надавались позивачем ОСОБА_3 МДПІ під час проведення перевірки, в повній мірі свідчать про придбання та оплату товарів у ПП «Свіфт», TOB «Універсальні дистрибюторські Системи», ПП «Баядера», TOB «Темп-СВ», TOB «Лодіс-Суми», СФ ЗАТ «Вікторія», TOB «Авант-Трейд», Сумська філія TOB «Кримська водочна компанія».

Відповідно п. 5.11 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що висновки ОСОБА_3 МДПІ про безпідставність включення витрат на придбання товарів до складу валових витрат лише через невідповідність встановленим вимогам фіскальних чеків, є необґрунтованими. Тим більше, що в судовому засіданні, факт придбання позивачем товарів у вищевказаних контрагентів, відповідач не заперечував.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що витрати за наслідками господарських взаємовідносин з ПП «Свіфт», TOB «Універсальні дистрибюторські Системи», ПП «Баядера», TOB «Темп-СВ», TOB «Лодіс-Суми», СФ ЗАТ «Вікторія», TOB «Авант-Трейд», СФ TOB «Кримська водочна компанія» правомірно включені позивачем до складу валових витрат, в звязку з чим податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 31.03.2011 р., яким позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 11 686, 99 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Варто також зазначити, що в своєму позові ФОП ОСОБА_1, окрім визнання неправомірним податкового повідомлення-рішення, також просить суд скасувати штрафну санкцію в сумі 11 686, 99 грн. На переконання суду, вказана вимога є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року, Конотпська МДПІ дійшла висновку про завищення ФОП ОСОБА_1 валових витрат на загальну суму 77 913, 24 грн., внаслідок чого було занижено податок на доходи фізичних осіб за 2010 рік на суму 11 686, 99 грн. На підставі вказаних висновків, відповідачем 31 березня 2011 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу було донараховано податок на доходи фізичних осіб у вказаній сумі.

Тобто, в даному випадку, ОСОБА_3 МДІ не застосовувала до позивача ніяких штрафних санкцій в розмірі 11 686, 99 грн. Вказана сума є донарахованим згідно податкового повідомлення-рішення податком на доходи з фізичних осіб.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги ФОП ОСОБА_1 в частині скасування штрафної санкції в сумі 11 686, 99 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 31 березня 2011 року про донарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 11 686, 99 грн. таким, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в звязку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області від 31 березня 2011 року № НОМЕР_1 про донарахування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб в сумі 11 686, 99 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

Повний текст постанови складений 30 травня 2011 року.