Справа № 826/6235/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6235/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17 липня 2015 року 13 год. 20 хв. № 826/6235/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім-Стандарт" до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім-Стандарт" (далі - позивач) до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача по складанню акту від 25 березня 2015 року №115/26-59/22-02/32856593 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ-СТАНДАРТ" (код ЄДРПОУ 32856593) з питання дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з платниками податків за період із 01.08.2014 року по 31.08.2014 року" (далі - акт перевірки);

- зобов'язання відповідача вилучити з інтегрованої автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок" (далі - АІС "Податковий блок") інформацію про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом перевірки;

- зобов'язання відповідача відновити в обліковій картці платника - позивача, а також в усіх електронних системах показники декларації з ПДВ за серпень 2014 року у частині визначених позивачем показників податкових зобов'язань та податкового кредиту.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки викладені в акті перевірки висновки не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача, у зв’язку з чим складання акту перевірки є протиправним, як і внесення до АІС "Податковий блок" інформації про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом перевірки.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача у судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

До суду 18 травня 2015 року через канцелярію після судового засідання представником відповідача подано письмові заперечення проти позову разом із доказами на їх обґрунтування, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у період із 17 по 23 березня 2015 року проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт перевірки, згідно з висновками якого, перевіркою документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин позивача з підприємствами-постачальниками та підприємствами-покупцями за період із 01 по 31 серпня 2014 року. Встановлено відсутність об’єктів оподаткування, які підпадають під визначення ст.ст. 22, 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), щодо операцій з отримання товарів позивачем у підприємств-постачальників та щодо операцій з продажу товарів покупцям за період із 01 по 31 серпня 2014 року.

У ході розгляду справи судом з’ясовано, що позивачем фактично оскаржуються висновки акту перевірки, у зв’язку з чим суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року №984 (далі - Порядок №984).

Зокрема, згідно з п.п. 2-6 Порядку №984, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Довідка - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про не встановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків або його законними представниками.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

З аналізу викладених норм вбачається, що складення за результатами документальної перевірки акту є обов’язком контролюючого органу, який, до того ж, не порушує прав позивача як платника податків та не створює для нього будь-яких обов’язків.

Відповідач, виявивши у ході перевірки певні невідповідності (порушення), склав акт перевірки, у якому зазначив обставини фінансово-господарської діяльності позивача, які мають відношення до фактів, виявлених у ході перевірки.

Акт перевірки є службовим документом, який стверджує факт проведення документальної невиїзної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

У свою чергу, діяльність зі складання актів перевірок є службовою діяльністю працівників податкових органів на виконання покладених на них посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Наявність акту перевірки чи включення до його змісту певних висновків самі собою не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків.

Акт перевірки таких ознак не має, тому у правовому регулюванні участі не приймає, а є тільки носієм певної інформації та може бути доказом в адміністративній справі згідно з нормами ст. 69 КАС України.

У постанові Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2013 року К/800/9399/13 зазначено, що акт звірки не є обов’язковим до виконання, сам по собі не тягне для платника будь-яких правових наслідків.

Суд зазначає, що не прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення про визначення грошових зобов’язань позивачу не порушує прав та інтересів платника податків, стосовно якого проведено перевірку.

Отже, підсумовуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заявлена позивачем вимога про визнання протиправними дій відповідача по складанню акту перевірки не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що у ході судового розгляду справи не розглядалося питання реальності/нереальності здійснення позивачем фінансово-господарської діяльності та господарських операцій, оскільки викладене не входить до предмету позову. Зазначене питання повинно розглядатися під час встановлення факту правомірності/протиправності рішення, прийнятого за результатами перевірки на підставі акту перевірки.

Стосовно заявлених позивачем вимог про вилучення з АІС "Податковий блок" інформації про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом перевірки, та відновлення в обліковій картці платника - позивача, а також в усіх електронних системах показників декларації з ПДВ за серпень 2014 року у частині визначених позивачем показників податкових зобов'язань та податкового кредиту, суд зазначає наступне.

Відповідач, як контролюючий орган, може змінити задекларовані платником податків дані податкової звітності тільки шляхом визначення суми грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, у випадках, передбачених п. 54.3 ст. 54 ПК України.

Висновки акту перевірки не можуть бути підставою для внесення змін до податкової звітності, оскільки в АІС "Податковий блок" підлягають відображенню виключно задекларовані платником податку у податкових деклараціях показники податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Суд зазначає, що зміна контролюючим органом в автоматизованих базах даних показників податкових зобов'язань та податкового кредиту на підставі актів перевірки без прийняття податкового повідомлення-рішення або без зміни показників податкової звітності самим платником податків, безпосередньо порушує права та інтереси останнього, спричиняє реальні зміни майнового стану такого платника податків.

Разом з тим, суд зазначає, що у ході судового розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про внесення до АІС "Податковий блок" інформації про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом перевірки, а тому відсутні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог про вилучення з АІС "Податковий блок" інформації про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом перевірки, та відновлення в обліковій картці платника - позивача, а також в усіх електронних системах показників декларації з ПДВ за серпень 2014 року у частині визначених позивачем показників податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім-Стандарт" до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв’язку з ухваленням судового рішення на користь суб’єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю "Ексім-Стандарт".

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин