Справа № 815/4673/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4673/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірним та скасування Наказу від 10.08.2015р. № 55, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 або позивач) до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (надалі - Департамент ДАБІ в Одеській області або відповідач), в якому позивач просить суд визнати неправомірним та скасувати Наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 10.08.2015р. № 55 "СК" "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт", яким скасовано реєстрацію декларацію від 19.12.2014р. № 81 про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку та відкритого басейну за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виявлені Департаментом під час перевірки недостовірні відомості, зазначені позивачем у декларації про початок виконання будівельних робіт від 19.12.2014р. №81, не дають підстав вважати об'єкт (житловий будинок та відкритий басейн за адресою: АДРЕСА_1), самочинним будівництвом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що оскаржуваний наказ прийнято Департаментом у відповідності до вимог чинного законодавства за результатами проведеної перевірки, в ході якої встановлено порушення позивачем положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні, встановивши відсутність необхідності заслуховувати свідка чи експерта, судом поставлено на обговорення питання щодо можливості продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представники сторін проти продовження розгляду справи в письмовому провадженні не заперечували.

За таких умов суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що 19.12.2014р. Департаментом ДАБІ в Одеській області за №ОД 81 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт на будівництво житлового будинку та відкритого басейну за адресою: АДРЕСА_1, замовником якого виступив ОСОБА_1 (а.с. 15).

Як зазначено у письмових запереченнях Департаменту ДАБІ проти позовних вимог, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553, на підставі наказу Державної архітектурно будівельної інспекції України № 796 від 28.07.2015р. та направлення від 27.08.2015р. №2465, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил об'єкта будівництва: Будівництво індивідуального житлового будинку та відкритого басейна за адресою: АДРЕСА_1. Виїздом па місце встановлено, що на земельній ділянці виконані роботи з влаштування 4-поверхового житлового будинку з плоскою покрівлею розмірами 3,82*16,39 м. Також на момент перевірки встановлено, що замовником будівництва виконуються роботи з влаштування балконів по периметру вказаного будинку з 2-з по 4-й поверхи, також зафіксовано, що з тильної сторони будинку встановлені випуски арматури в міжповерхових перекриттях для з'єднання існуючої частини будинку з новою, що не передбачено проектною документацією. На момент перевірки також виконувалися будівельні роботи зі з'єднання існуючого стрічкового фундаменту під чашу басейна з фундаментом будинку та залиття єдиної залізобетонної монолітної плити також для влаштування нової частини будинку, яка не передбачена проектною документацією. Додатково встановлено, що розташування міжкімнатних перегородок не відповідає вимогам проектної документації

10.08.2015р. Департаментом ДАБІ в Одеській області прийнято наказ №55 «СК» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт», яким скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 81 від 19.12.2014р.

Незгода із зазначеним наказом спричинила звернення позивача до адміністративного суду.

Дослідивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Згідно Указу Президента України від 08.04.2011р. №439/2011 "Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України" (надалі - Положення), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Державна архітектурно-будівельна інспекція забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Державна архітектурно-будівельна інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень.

Згідно із ч. 4 Положення Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій, у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт; веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, виданих ліцензій на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, який формується на основі інформації, наданої відповідними інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі - Закон).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Згідно з ч. 10 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Статтею 39-1 Закону встановлено, що у разі, якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

Зазначеним нормам закону кореспондують положення Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 (надалі - Порядок №461).

Згідно з п. 19 Порядку замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Відповідно до п. 28 Порядку №461 у разі виявлення Інспекцією наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Інспекція письмово повідомляє замовника протягом одного робочого дня з дня такого виявлення. Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх Інспекцією до єдиного реєстру шляхом подання особисто або надсилання Інспекції рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Інспекція здійснює реєстрацію декларації, в якій враховано зміни, згідно з цим Порядком.

Відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з єдиного реєстру в установленому порядку.

До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в порядку, передбаченому цим пунктом, подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подану з помилками декларацію або виявлені в ній недостовірні дані не застосовуються.

Пунктом 29 Порядку №461 встановлено, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, підставою для його прийняття стало встановлення в результаті проведеної Департаментом ДАБІ перевірки факту зазначення у деклараціях недостовірних відомостей, що є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Зокрема, у спірному наказі зазначено наступне.

Згідно наданої під час перевірки виконробом затвердженої документації проектна документація розроблена Центром НТТМ з архітектури та будівництва Академії будівництва України (ліцензія АВ №. 595458). У ході перевірки згідно єдиного реєстру виданих ліцензій, ліцензія за № АВ 595458 належить Центру науково технічної творчості молоді по архітектурі та будівництву Одеської державної академії будівництва та архітектури. Виходячи з викладеного виконроб пред'явив проект, розроблений центром НТТМ з архітектури та будівництва академії будівництва України (ліцензія ЛІЗ № 595458) назва якого не відповідає даним єдиного реєстру. Також, у пред'явленому проекті у описовій частині на листі «АР-2» архітектурно-планувальне рішення запроектовано житловий 4-х поверховий будинок розмірами в осях 44, І X 16,39 м. Згідно містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки виданих, Управлінням архітектури та містобудування Одеською міською радою від 27.11.2014р. № 01-13/329ог, розміри в осях 20,82 X 16,39 м.

На підставі викладеного, перевіряючі особи дійшли висновку, що будівництво індивідуального житлового будинку та відкритого басейну за адресою: АДРЕСА_1, проводиться з грубим порушенням державних будівельних норм та вихідних даних на проектування, що зазначено в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.08.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, однією з підстав вважати об'єкт самочинним будівництвом, є здійснення будівельних робіт за відсутності належним чином затвердженого проекту.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, та підтверджується поясненнями представника відповідача, під час перевірки виконувачем робіт надано посадовим особам Департаменту ДАБІ в Одеській області проекту документацію, розробником якої є Центр НТТМ з архітектури та будівництва Академії будівництва України.

Зазначена інформація відповідає відомостям, вказаним замовником у графі «Проектна документація розроблена» Декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 81 від 19.12.2014р. (а. с. 15).

Разом з тим, інформації щодо реквізитів ліцензії розробника проектної документації замовником у декларації не вказано.

Таким чином, висновку про наявність підстав вважати об'єкт самочинним будівництвом, відповідач дійшов спираючись фактично лише на наявність розбіжностей між відомостями, вказаними у проектній документації, та відомостями, що містяться у єдиному реєстрі виданих ліцензій.

Щодо посилання відповідача на невідповідність розмірів в осях, зазначених у проекті, та розмірів, вказаних у містобудівних умовах, то суд вказує, що у декларації, поданій позивачем, не зазначено розмірів будівництва в осях, оскільки подання такої інформації не передбачено формою декларації, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. N466.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд зазначає, що, надавши до суду заперечення проти адміністративного позову, відповідач не надав жодних доказів того, що в результаті перевірки встановлено недостовірність даних, вказаних у декларації про початок виконання будівельних робіт, які б давали відповідачу підстави вважати зазначений об'єкт самочинним будівництвом.

За таких умов суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судові витрати розподілити відповідно до положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254, 267 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірним та скасування Наказу від 10.08.2015р. № 55, - задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати Наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 10.08.2015р. № 55 "СК" "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт".

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М.Токмілова