Справа № 820/3032/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 серпня 2015 р. № 820/3032/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.,

за участю представників позивача - Вінніченка В.А., Мамсенко А.Л.,

представника відповідача - Шляхти В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівське хлібоприймальне підприємство"
до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лозівське хлібоприймальне підприємство" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Лозівське ХПП", Товариство) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, Лозівська ОДПІ), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 29.10.2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 11837, 50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та податкове повідомлення - рішення від 04.02.2015 року № про збільшення Товариству суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 23675, 00 грн. за основним платежем.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 29.10.2014 року № винесене на підставі неправомірного висновку акта перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівське хлібоприймальне підприємство» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку фінансово-господарських операцій з платником податків ТОВ «Ю Онлайн» () за липень 2014 року» № 1035/20-27-22-12/31148877 від 15.10.2014 р., а податкове повідомлення - рішення від 04.02.2015 року № про збільшення Товариству суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 23675, 00 грн. за основним платежем незаконно було винесено за результатами розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівське хлібоприймальне підприємство» на підставі рішення ГУ Міндоходів у Харківській області № 191/10/20-40-10-04-17 від 15.01.2015 р. про результати розгляду скарги, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 23675, 00 грн. за основним платежем, визначеного в податковому повідомленні - рішенні від 29.10.2014 року № .

Як зазначив позивач податковим органом неправомірно зроблено висновок про те, документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Ю Онлайн» за липень 2014 року, внаслідок чого порушено норми ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку, що залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та спрямовується на спеціальний рахунок. Такі висновки, як стверджує позивач, відповідач зробив у зв'язку з віднесенням позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість сум податку на додану вартість, сплачених позивачем постачальнику ТОВ «Ю Онлайн» у складі вартості продукції, у зв'язку із податковою інформацією ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, що надійшла до відповідача, згідно якої ТОВ «Ю Онлайн» має « 9 стан» - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

Вважає, що висновки акта перевірки щодо нього позивач вважає незаконними, оскільки факт реального проведення господарських операцій повністю підтверджується первинними документами, оформленими у відповідності до вимог законодавства, встановлених для первинних документів.

Зазначає, що єдиною підставою для висновків про відсутність реальності вчинення господарських операцій з контрагентами стала вищевказана податкова інформація, яка, на думку позивача не є належним та допустимим доказом по справі у розумінні ст. 70 КАС України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача до суду надав письмові заперечення в яких зазначив, що у підприємства відсутні будь-яка технічна документація яка б характеризувала придбані трекери в цілому та кожну одиницю окремо, а також виробника зазначеної продукції такі як паспорт, інструкція, гарантійний талон, тощо, а також товарно-транспортна накладна.

Зазначає, що податкова інформація, отримана від ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, містить висновок про те, що аналізом звітності з ПДВ за липень 2014 року та наявної податкової інформації, встановлено факти формування податкових зобов'язань та податкового кредиту за рахунок маніпулювання показниками декларації з ПДВ за липень 2014 року та додатків до неї, відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності у зв'язку з відсутністю трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту.

Вищенаведене свідчить про неможливість реального здійснення фінансово -господарських операцій позивача з підприємством ТОВ «Ю Онлайн" та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України.

У зв'язку з цим вважає правомірним висновок акта перевірки про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), а прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення таким, що прийняте в межах повноважень, порядку та у спосіб, передбачені чинним законодавством України.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, вказаних у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив у повному обсязі та просив відмовити позивачу у повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом ТОВ «Лозівське ХПП» зареєстроване юридичною особою 27.11.2001 р. за №1 000762 про що свідчать копії виписки та витягу з ЄДР ЮО та ФОП (а.с. 4 - 13 т.2), діє на підставі статуту, зареєстрованого в новій редакції 10.02.2014 року реєстраційною службою Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 54-66 т.1), перебуває на податковому обліку з 30.11.2001 року в Лозівській ОДПІ за № 307 та зареєстроване платником ПДВ з 06.12.2001 р. (свідоцтво № 200054707 від 11.07.2012 р.).

Судом встановлено, що на підставі направлення від 02.10.2014 року № 664, виданого Лозівською ОДПІ та відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, п.п 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ та відповідно до наказу Лозвської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області № 740 від 30.09.2014 року, посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Лозівське ХПП» за результатами якої був складений акт перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівське хлібоприймальне підприємство» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку фінансово-господарських операцій з платником податків ТОВ «Ю Онлайн» () за липень 2014 року» № 1035/20-27-22-12/31148877 від 15.10.2014 р. (далі по тексту - акт перевірки) (а.с. 14-23 т.1).

Відповідно до висновку акта перевірки перевіркою документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Ю Онлайн» за липень 2014 року, внаслідок чого порушено норми ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку, що залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та спрямовується на спеціальний рахунок.

На підставі акта перевірки було винесено податкове повідомлення - рішення від 29.10.2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 11837, 50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 24-25 т.1).

Позивачем, у порядку передбаченому статтею 56 Податкового Кодексу України, до ГУ Міндоходів у Харківській області за № 745 від 10.11.2014 року була направлена скарга з вимогою про скасування вищезазначеного податкового повідомлення -рішення за результатами розгляду якої рішенням ГУ Міндоходів у Харківській області № 191/10/20-40-10-04-17 від 15.01.2015 р. «Про результати розгляду скарги» позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 23675, 00 грн. за основним платежем, визначеного в податковому повідомленні - рішенні від 29.10.2014 року № (а.с. 26-31 т.1).

Позивачем до Державної фіскальної служби України було направлено скаргу (вх. № 2250/6 від 02.02.2015 р.) на прийняте податкове повідомлення - рішення та рішення ГУ Міндоходів у Харківській області № 191/10/20-40-10-04-17 від 15.01.2015 р. «Про результати розгляду скарги», за результатами розгляду якої рішенням «Про результати розгляду скарги» № 3225/6/99-99-10-01-01-25 від 18.02.2015 року Державна фіскальна служба України оскаржувані податкове повідомлення-рішення та рішення ГУ Міндоходів у Харківській області № 191/10/20-40-10-04-17 від 15.01.2015 р. про результати розгляду первинної скарги залишила без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с. 32- 35 т.1).

За результатами рішення ГУ Міндоходів у Харківській області № 191/10/20-40-10-04-17 від 15.01.2015 р. «Про результати розгляду скарги» Лозівською ОДПІ було винесено податкове повідомлення - рішення від 04.02.2015 року № про збільшення Товариству суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 23675, 00 грн. за основним платежем.

Судом встановлено, що ТОВ "Лозівське ХПП" у перевіряємому податковим органом періоді мало взаємовідносини з ТОВ „Ю Онлайн", яке зареєстровано юридичною особою 28.02.2011 р. номер запису 1 008013, видами господарської діяльності ТОВ „Ю Онлайн" за КВЕД 2010 є: 45.31. оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); 46.43 оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення; 46.52 оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 62.01 комп'ютерне програмування; 63.11 оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність; 33.20 установлення та монтаж машин і устаткування. Місцезнаходження юридичної особи - 40007, м. Суми, вул. Черкаська, 4; статус відомостей про юридичну особу - відомості підтверджено, що підтверджується копією витягу з ЄДР ЮО та ФОП № 20742544 станом на 18.06.2015 р. (а.с. 14-20 т.2).

При судовому розгляді справи встановлено, що ТОВ "Лозівське ХПП" (Замовник) укладено з ТОВ "Ю Онлайн" (виконавець) укладені договори поставки обладнання № 618 від 12.06.2014 р. та № 643 від 25.06.2014 р. за умовами яких виконавець поставляє обладнання в комплекті згідно специфікації, а саме персональний трекер UР-200-UА/2000 в кількості 20 штук вартістю за одиницю 2399,00 грн., загальна вартість обладнання з урахування податку на додану вартість становить 47980,0 грн. (а.с. 36 - 38 т.1) та ліцензії ПЗ у кількості 20 шт., вартістю 8840, 00 грн. з урахуванням ПДВ. (а.с. 39 - 41 т.1).

15.07.2014 р. між сторонами укладено договір поставки за № 746 на поставку 30 трекерів UP-300-UA/2400 та 30 ліцензій для програмного забезпечення до трекерів на загальну вартість обладнання та робіт 85230, 00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 42-44 т.1)

Згідно п. 2.2 вищезазначених договорів № 618 від 12.06.2014 р., № 643 від 25.06.2014 р. та № 746 від 15.07.2014 р. Замовник зобов'язаний здійснити перевірку кількості обладнання в момент приймання обладнання. Претензії Замовника щодо кількості та комплектності Обладнання після підписання відповідних видаткових накладних не приймається.

Гарантійний строк обладнання становить 12 календарних місяців з дати вводу в експлуатацію. Датою вводу в експлуатацію є дата підписання Сторонами видаткової накладної на постачання обладнання (п.п. 2.3.1 п. 2 Договору).

Згідно п. 4.1 договору загальна ціна обладнання виконавця за цим договором вказана у специфікації та рахунку - фактурі. Замовник здійснює 100% оплату обладнання згідно із специфікацією та рахунком-фактурою, отриманою від виконавця п. (4.2 договору).

Факт реального здійснення господарських операцій за договором № 618 підтверджується копіями: рахунку № 618 від 12.06.2014 р. на 20 трекерів UA -300-UA/2400 (а.с. 21 т.2), платіжного доручення № 2923 від 07.07.2014 р. проведеного банком 08.07.2014 р. (а.с. 48 т.1), податкової накладної №22 від 08.07.2014 р. (а.с. 52 т.1), видаткової накладної № 500 від 08.07.2014 р. (а.с. 45 т.1).

За договором поставки № 643 копіями: рахунку на оплату № 643 від 25.06.2014 р. на 20 ліцензій для програмного забезпечення до трекерів (а.с. 22 т.2), платіжного доручення № 2917 від 02.07.2014 р. проведеного банком 08.07.2014 р. (а.с. 50 т.1), податкової накладної № 20 від 08.07.2014 р. (а.с. 51 т.1), видаткової накладної № 501 від 08.07.2014 р. (а.с. 46 т.1).

За договором поставки № 746 - копіями: рахунку № 746 від 15.07.2014 р. на 30 трекерів UP-300-UA/2400 та 30 ліцензій для програмного забезпечення до трекерів (а.с. 23 т.2), платіжного доручення № 3070 від 21.07.2014 р. проведеного банком 21.07.2014 р. (а.с. 49 т.1), податкової накладної № 70 від 21.07.2014 р. (а.с. 53 т.1), видаткової накладної № 638 від 02.09.2014 р. (а.с. 47 т.1).

Доставка товару з м. Києва підтверджується копіями: звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 11.07.2014 р., посвідчення про відрядження №120/, видаткового касового ордеру від 22.07.2014 р., звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 11.07.2014 р., посвідчення про відрядження № 199, фіскальних чеків на ПММ, подорожнього листа службового легкового автомобілю (а.с. 1-10 т.3).

Оприбуткування отриманого товару підтверджується відомостями основних засобів по рахунку 106 (трекера) та по рахункам 105 та 104 (техніка), оборотно-сальдовими відомостями з картками по рахунку 63131 та по рахунку 1521 за липень 2014 року (а.с. 24 - 52 т.2).

Використання в подальшій господарській діяльності підтверджується копіями: наказів «Про введення в експлуатацію основних засобів» та актів приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с. 58-138 т.2), договорів оренди майна та автотранспортної техніки з додатковими угодами, специфікаціями та актами приймання - передачі транспортних засобів (а.с. 139-167 т.2), копіями договорів про надання послуг по перевезенню вантажів з актами приймання - передачі трекерів та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 168-235 т.2).

Суми податку на додану вартість за отриманими від ТОВ «Ю Онлайн» податковими накладними включено до податкового кредиту липня 2014 року, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за липень 2014 року (а.с. 246- 250 т. 2).

В свою чергу ТОВ „Ю Онлайн" відніс суми податку на додану вартість за виписаними податковими накладними позивачу до податкових зобов'язань липня 2014 року, що підтверджується копією податкової інформації від 22.09.2014 р. № 1948/7/26-56-22-05-07 (а.с. 98-116 т.1).

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльні платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, п відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податкової накладною.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби сумі податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

Проаналізувавши надані документи відповідно до чинного законодавства суд дійшов до висновку, що договори були складені з метою їх реального виконання. Позивач ставив за мету здійснення господарської діяльності, а не отримання податкової вигоди.

Судом також перевірено та встановлено, що усі витрати позивача з придбання товарів були об'єктивно необхідні позивачу для забезпечення господарської діяльності, та підтверджені належним чином складеними первинними документами.

Крім того, слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, які були видані за договором за своєю формою та змістом відповідають вимогам, які актами чинного законодавства встановлені для первинних документів.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Чинне законодавство, зокрема Податковий кодекс України, не встановлює обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару. Сума податку на додану вартість, включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товарів (послуг), і саме продавець має сплачувати цей податок до бюджету.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту п. 1.1. ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано положеннями Податкового кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи державної податкової службу - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Так, відповідно до п.п. 4-6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 р. № 984 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Суд зазначає, що в акті перевірки позивача податковий орган не вказав первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача, що підтверджують наявність фактів порушень ним норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а лише посилається на акти перевірки інших податкових органів, який не є первинними документами.

Податкова інформація щодо контрагентів позивача інших податкових органів не може бути підставою для висновку про неправомірність віднесення сум до валових витрат та визнання податкового кредиту непідтвердженим.

Доказами порушення правил віднесення сум до валових витрат та формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, а не податкова інформація інших податкових органів.

Крім того, відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за договором та наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту липня 2014 року по господарським операціям із ТОВ «Ю Онлайн».

У зв'язку з тим, що відсутній об'єкт донарахування податку на додану вартість, відсутні підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно скасування податкових повідомлень-рішень від 29.10.2014 року № , від 04.02.2015 року № як таких, що прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівське хлібоприймальне підприємство" до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 29.10.2014 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Лозівське хлібоприймальне підприємство" суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 11837, 50 грн. (одинадцять тисяч вісімсот тридцять сім гривень 50 копійок) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.02.2015 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Лозівське хлібоприймальне підприємство" суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 23675, 00 грн. (двадцять три тисячі шістсот сімдесят п'ять гривень) за основним платежем.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі м. Харкова, м. Харків, вул. Червоношкільна наб., 16, код 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівське хлібоприймальне підприємство" (64605, Харківська область, м. Лозова, вул. Червоногвардійська, 50, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 182, 70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.