Справа № 2а-1870/6424/11
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2011 р. Справа № 2a-1870/6424/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.,

за участю секретаря судового засідання - А.Г. Вольської,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (позивач, ОСОБА_3О.) в своєму позові просить скасувати податкове повідомлення-рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області (Конотопська МДПІ) № НОМЕР_1 від 23.08.2011р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 76120,2 грн., в тому числі за основним платежем 60889,76 грн. і 15222,44 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми "Р" було винесене на підставі акту перевірки № 501/17-1//318 від 05.08.2011р. "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо обовязкової реєстрації платником ПДВ при досягненні обсягу оподатковуваних операцій понад 300 тис. грн. за період з 01.01.2009р. по 31.10.2009р." (акт перевірки № 501/17-1//318 від 05.08.2011р.), в якому безпідставно було зроблено висновки про порушення позивачем вимог п.п. 2.3.1 п.2.3 ст.2, п.п. 3.1.1 п.3.1 ст. 3, п.п. 7.3.1 п.7.3, п.п. 7.7.1 п.7.7 ст.7, п.9.4 ст.9 Закону України Про податок на додану вартість в результаті того, що позивач при досягненні обсягу оподатковуваних операцій протягом 2008 2009 р.р. суми 304 448,79 грн. не зареєструвався платником податку на додану вартість та не сплачував цей податок, внаслідок чого не сплачено до бюджету за 2009 р. податку на додану вартість у сумі 60 889,76 грн.

Також позивач зазначає, що при здійсненні перевірки Конотопська МДПІ вийшла за рамки періоду, що підлягав перевірці згідно наказу № 993 від 27.07.2011р. (підлягав перевірці період з 01.01.2009р. по 31.10.2009р., а фактично до перевірки залучено період з лютого 2008 р.) та пояснює, що при здійсненні ним оподатковуваних операцій в жодному з податкових звітних періодів він не перевищував 300 тис. грн., цивільно-правових угод, внаслідок яких планувалося б здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких міг перевищити протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів цю суму не укладав.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги з наведених вище підстав і додатково пояснив, що висновки в акті перевірки № 501/17-1//318 від 05.08.2011р. грунтуються на помилковому ототожненні термінів "12 календарних місяців", що визначенний у п.п.2.3.1 п.2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість" і терміну "податковий період", визначений в п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 цього ж Закону. Однак в п. 9.4 ст. 9 цього ж Закону визначено саме один податковий період, а не декілька сукупних податкових періодів, протягом якого обсяг оподатковуваних операцій особи перевищує граничну суму, визначену п.п. 2.3.1 п.2.3 ст. 2 цього Закону, не більше ніж у два рази. Згідно п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 Закону "Про податок на додану вартість" податковим періодом є один календарний місяць.

Також представник позивача зазначив, що ОСОБА_3 в період, що перевірявся, здійснював торгівлю комісійним товаром і при обчисленні обсягів власної виручки враховував лише власну комісійну винагороду.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовну і пояснював, що під час документальної позапланової невиїзної перевірки було встановлено, що сума від здійснених позивачем операцій по реалізації товарно-матеріальних цінностей за період з 01.02.2008 р. по 31.01.2009 р. виручка становила 305 602,57 грн. За підсумками діяльності за період з 01.02.2008 р. по 31.01.2009 р. в термін до 20.02.2009 р. позивач повинен був подати заяву до Конотопської МДПІ про реєстрацію його як платника податку на додану вартість та отримавши на законних підставах свідоцтво платника ПДВ починаючи з лютого 2009 р. подавати декларації з ПДВ до Конотопської МДПІ. Однак в порушення п.п. 2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України Про податок на додану вартість ОСОБА_3 цього не зробив.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Копією свідоцтва серія В00 № 679336 (а.с. 17) про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця підтверджується, що позивач ОСОБА_3 зареєстрований приватним підприємцем виконавчим комітетом Конотопської міської ради Сумської області 29.11.1991 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1, з 19.01.1998 р. взятий на облік платника податків у Конотопської МДПІ (а.с.18).

В акті Конотопської МДПІ перевірки № 501/17-1//318 від 05.08.2011р. "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо обовязкової реєстрації платником ПДВ при досягненні обсягу оподатковуваних операцій понад 300 тис. грн. за період з 01.01.2009р. по 31.10.2009р." (а.с. 8-16, акт перевірки) зазначено, що сума від здійснених операцій по реалізації товарно-матеріальних цінностей за період з 01.02.2008 р. по 31.01.2009 р. становила 305602,57 грн., в тому числі за лютий 2008 р. 25230,56 грн., за березень 2008 р. 21744,89 грн., за квітень 2008 р. 19888,95 грн., за травень 2008 р.- 19515,30 грн., за червень 2008 р. 19568,97 грн., за липень 2008 р. 24730,37 грн., за серпень 2008 р. 27474,55 грн., за вересень 2008 р. 26030,55 грн., за жовтень 2008 р. 27897,21 грн., за листопад 2008 р. 27438,19 грн., за грудень 2008 р. 34838,53 грн., за січень 2009 р. 31244,50 грн. В порушення п.п. 2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України Про податок на додану вартість ОСОБА_3 заяви до Конотопської МДПІ про реєстрацію платника податку на додану вартість не подавав.

Цією перевіркою (акт перевірки № 501/17-1//318 від 05.08.2011р.) встановлено заниження суми податку на додану вартість за 2009 р. на загальну суму 60 889,76 грн.: за лютий 2009 р. на суму 6071,98 грн. за березень 2009 р. 6190,3 грн., за квітень 2009 р. 7029,39 грн.. за травень 2009 р. 7430,35 грн., за червень 2009 р. 7675,3 грн., за липень 2009 р. 8166,27 грн., за серпень 2009 р. 5952,63 грн., за вересень 2009 р. 8239,94 грн., за жовтень 2009 р. (по 20.10) - 4133,60 грн. (а.с. акту 15).

Згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23.08.2011р. (а.с. 6) позивачеві було визначено Конотопською МДПІ податкове зобовязання з податку на додану вартість в загальній сумі 76 112,20 грн., із них: за основним платежем - 60 889,76 грн., штрафні (фінансові) санкції в сумі 15 222,44 грн.

Відповідно до п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Законі України «Про податок на додану вартість» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), особа підлягає обовязковій реєстрації як платник податку (зокрема на додану вартість), коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної компютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобовязань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 грн. (без урахування податку на додану вартість).

Згідно положення п. 9.4 ст. 9 Закону України № 168/97, якщо обсяг оподатковуваних операцій субєкта господарювання протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 цього Закону не більше ніж у два рази, то така особа зобовязана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом 20 календарних днів, наступних за звітним періодом.

Згідно ст.10 Закону, особами, відповідальними за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, є: а) платники податку, визначені у статті 2 цього Закону; б) митний орган при справлянні податку з осіб, визначених у пункті 2.4 статті 2 цього Закону; в) у разі якщо сплата податку особами, визначеними у пункті 2.4 статті 2 цього Закону, розстрочується шляхом надання податкового векселя, - платник податку, який надав такий податковий вексель; г) при наданні послуг нерезидентом - його постійне представництво, а при відсутності такого - особа, яка отримує такі послуги, якщо місце надання таких послуг знаходиться на митній території України; д) платники податку, визначені підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, що здійснюють операції з реалізації конфіскованого майна.

Платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Доводи представника позивача про необхідність врахування при обчисленні обсягів виручки позивача лише його власну комісійну винагороду не відповідають як діючому законодавству так і фактичним обставинам справи виходячи з наступного.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності регулюється Указом Президента України від 03.07.98 р. N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (що був чинним на момент винекнення спірних правовідносин), згідно з яким суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів від здійснення підприємницької діяльності за єдиним податком шляхом отримання Свідоцтва про сплату єдиного податку при обов'язковому додержанні відповідних умов, зазначених у ст. 1 Указу, зокрема: обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за календарний рік не перевищує 500 тис. грн.

Що стосується визначення виручки для платників єдиного податку - СГД - фізичних осіб, то названим Указом (абзац 5 ст. 1) встановлено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Тобто визначення обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) для всіх платників єдиного податку - фізичних осіб є однаковим, при цьому виділяти суми ПДВ з фактично отриманих сум немає потреби.

Суд не вважає переконливим доказом здійснення позивачем комісійної торгівлі надані його представником в судовому засіданні копії договору комісії на продаж продукції (договір про передачу продукції на реалізацію) від 01.01.2008 р. між позивачем та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 (а.с. 30), а також копії актів специфікації на передачу продукції на реалізацію (а.с. 52-56) оскільки вони не були надані для перевірки і раніше (до 15.11.2011 р.) позивач про них взагалі не повідомлям та не надавав їх для перевірки працівникам Конотопської МДПІ Сумської області.

На підставі викладеного суд визнає, що податкове повідомлення-рішення про визначення податкового зобовязання ОСОБА_3 з податку на додану вартість в сумі 60889,76 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 15 222,44 грн. винесено в межах повноважень, відповідає діючому законодавству та обставинам справи оскільки прийнято в звязку з допущеними позивачем порушеннями податкового законодавства, суми розраховані вірно.

Враховуючи вищезазначене, суд визнає, що вимоги позивача про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23.08.2011р. року є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити в повному обсязі за необгрунтованістю заявлених вимог.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) < Суддя >

З оригіналом згідно

Суддя М.М. Шаповал