Справа № 813/813/15
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року № 813/813/15

Львівський окружний адміністративний суду в складі:

головуючого - судді: Костецького Н.В.

за участю секретаря судового засідання Приймака С.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2М

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, начальника Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області ОСОБА_5 та податкового керуючого ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії,-

в с т а н о в и в :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01.09.2015 року до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, начальника Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області ОСОБА_5 та податкового керуючого ОСОБА_3, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії начальника Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області ОСОБА_5 щодо винесення рішення про опис майна платника податків ОСОБА_4 у податкову заставу;

- визнати неправомірними дії податкового керуючого ОСОБА_3 щодо проведення опису майна в податкову заставу платника податків ОСОБА_4 та включення до акту опису майна №190 від 04.11.2014 року усього майна платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні), а також іншого майна, на яке платник податків набуде прав у майбутньому.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що податковий орган, порушуючи процедуру застосування податкової застави майна та відповідного повідомлення платника податків про наявність такого публічного обтяження, безпідставно та неправомірно наклав обтяження у вигляді податкової застави, про що зроблено запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майно. Також позивач зазначає, що не був присутній при складанні акту опису майна № 190 від 04.11.2014року, а співробітники ДПІ у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до нього з приводу складання акту опису не звертались, опису ліквідного майна з оцінкою вартості такого майна у присутності позивача або його представника не складали, чим, на думку платника податків, було порушено Порядок опису майна у податкову заставу. Вважає дії відпвідача з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень були завідомо неправомірними та суперечили п.87.3 Податкового кодексу України. Також позивач стверджує про відсутність правових підстав для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, з огляду на відсутність заборгованості позивача. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача - Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі з підстав, викладених в поданих суду письмових запереченнях (а.с.55-56). Вважає, що дії податкового органу щодо оформлення податкової застави та винесення рішення, оформленого актом, про опис майна у податкову заставу, здійснені у межах правового поля, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідач - начальник Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся відповідно до ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, про дату, час і місце судового розгляду справи .

Відповідач податковий керуючий ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки всі вчинені ним дії щодо проведення опису майна в податкову заставу відповідають вимогам ПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч.2 ст.2 КАС України можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_4 зареєстрований 04.12.2000р. виконавчим комітетом Львівської міської ради, та йому присвоєно ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Згідно матеріалів справи, опис майна позивача у податкову заставу здійснено на підставі рішення начальника Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області ОСОБА_5 №13672 від 04.11.2014року та оформлено актом опису майна № 190 від 04.11.2014року(а.с.8-9).

Підставою для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу стало нарахування в інтегрованій картці платника податку по зборі за здійснення діяльності у сфері розваг (позивача) до сплати 04.11.2014 року суми грошового зобов'язання з цього податку в сумі 2 823,00грн. та непогашення такої суми коштів станом на цю дату.

Публічне обтяження - податкову заставу зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом №46094075 від 17.01.2015 року(10-11).

Наведені, встановлені судом обставини сторонами визнано та підтверджено.

Позивач, не погодившись із вищевказаними діями податкового органу, звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. НормиКонституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до положення частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (чинного на момент виникнення правовідносин) органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень.

Питання застосування податкової застави врегульовано статтями 88 та 89 Податкового кодексу України та Порядком застосування податкової застави органами державної податкової служби, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 №572.(надалі - Порядок № 572).

Відповідно до пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з Податковим кодексом України та не потребує письмового оформлення. (Стаття 88 Податкового кодексу України.)

Право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (п.п. 89.1.2 п.89.1 ст.89 ПК України.).

Відповідно до п.91.3 ст.91 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Таким чином, проведення процедури оформлення податкової застави входить безпосередньо до обов`язків податкового органу, як суб`єкта владних повноважень, що здійснює контроль за забезпеченням виконання платником податків своїх зобов`язань.

Згідно положень ст.89 ПК України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до положень п.89.3 ст.89 ПК України, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Право податкової застави у податкового органу виникає, зокрема, у разі несплати податкового зобовязання, визначеного податковим органом платнику податків.

Відповідно до п. 14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, виходячи зі змісту вказаних вище норм Податкового кодексу України право податкової застави виникає виключено з дня виникнення податкового боргу.

Враховуючи те, що податковим органом не представлено жодних підстав виникнення податкового боргу а також його узгодження, суд, з врахуванням положень ст. 11 КАС України, приходить до висновку про протиправність дій Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо нарахування заборгованості фізичній особі - підприємця ОСОБА_4, на підставі якої було винесено рішення №13672 від 04.11.2014 року про опис майна платника податків ОСОБА_4 у податкову заставу та складено акт опису майна ОСОБА_4 №190 від 04.11.2014 року.

Щодо решти позовних вимог, то у їх задоволенні слід відмовити у звязку з недоведенністю.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідності до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 73 грн. 08 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 17, 18, 49, 51, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити частково .

2.Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо нарахування заборгованості фізичній особі - підприємця ОСОБА_4, на підставі якої було винесено рішення №13672 від 04.11.2014 року про опис майна платника податків ОСОБА_4 у податкову заставу та складено акт опису майна ОСОБА_4 №190 від 04.11.2014 року.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 73 грн. 08 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повий текст постанови виготовлено 07 вересня 2015 року.

Суддя Костецький Н.В.