Справа № 810/3337/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/3337/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року справа №810/3337/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Гостинний двір»

про

надання дозволу на погашення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

до суду звернулась Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з позовом до ТОВ «Гостинний двір» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за результатами фінансово-господарської діяльності відповідачем до державного бюджету не сплачено податкову заборгованість в сумі 24 827, 74 грн. У зв’язку з цим, податковий орган звертався до суду із позовом про стягнення з відповідача суми податкових зобов’язань. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08.05.2015 р. № 810/1534/15 позов задоволено та стягнуто з відповідача суму податкового боргу у розмірі 24 827, 74 грн. При цьому, податковим органом здійснено опис майна відповідача, а також застосовано податкову заставу до майна відповідача, що підтверджується даними витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Оскільки вжиті позивачем заходи не призвели до погашення податкового боргу, позивач звернувся до суду із вимогою про надання дозволу на реалізацію майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

В призначений для розгляду справи час у судове засідання представники сторін не прибули з невідомих для суду причин, належним чином повідомлені про розгляд справи. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Від відповідача заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань не надійшло.

Матеріали справи свідчать, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 08.05.2015 р. № 810/1534/15 позовні вимоги Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області задоволено та стягнуто з відповідача суму податкового боргу у розмірі 24 827, 74 грн.

У відповідності до положень ст.ст. 87, 95 ПКУ та на виконання вищевказаної постанови Київського окружного адміністративного суду Білоцерківською ОДПІ до обслуговуючого відповідача банку ПАТ «ВТБ Банк» було надіслано інкасові доручення № 92 (виконане частково на суму 0, 23 грн.), № 93 та № 94 від 08.07.2015 р. У зв'язку з відсутністю обігових коштів на рахунках відповідача по всіх інкасових дорученнях банком надано повідомлення про повернення доручень без виконання.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПКУ з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з п.п. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПКУ право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 89.2 ст. 89 ПКУ право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених кодексом, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно з п. 89.3 ст. 89 ПКУ майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до Акта опису майна № 18 від 25.05.2015 p. було описано майно відповідача, а саме: барна стійка, корпусна, з сосни (розміром 2,15 х 6,0 м. в кількості 1 шт. за загальною вартістю з податком на додану вартість в сумі 47 190, 00 грн.).

Оскільки сума податкового боргу в розмірі 24 827, 74 грн. не була сплачена відповідачем, з метою її погашення за рахунок майна підприємства, яке перебуває у податковій заставі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого:

підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ встановлено, що податковий борг – це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПКУ джерелами самостійної сплати податкових зобов’язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарі (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отриманих як позика (кредит), майна, випуску цінних паперів, з урахуванням особливостей визначених цією статтею, а також суми надмірну сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПКУ передбачено право податкового орану звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового богу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПКУ орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПКУ стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

На час розгляду справи доказів про сплату зазначеної суми відповідачем не надано.

За таких обставин, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості у розмірі 24 827, 74 грн. відповідачем у встановлені законодавством строки не погашено та з огляду на те, що заборгованість у вказаному розмірі підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідають чинному законодавству та підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 11 КАСУ встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 КАСУ, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з’ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАСУ, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 14, 53, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159 – 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.