Справа № 826/14117/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 вересня 2015 року № 826/14117/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

Славкіної М.А.

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернулася з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Відповідач-1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни (надалі - Відповідач-2) про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну включити дані ОСОБА_1 до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського вкладу «НВУ» №861010/2014 від 12.11.2014 року; зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме ОСОБА_1; зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити дані ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів ОСОБА_1 згідно Договору банківського вкладу «НВУ» №861010/2014 від 12.11.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачами, в порушення норм чинного законодавства, не включено Позивача до переліку і в подальшому до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "ВіЕйБі Банк" за рахунок Фонду.

Представником Відповідача - 1 надано суду письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначає Відповідач - 1 зазначає, що виконавча дирекція Фонду складає загальний реєстр виключно на підставі переліку вкладників. У переданому Уповноваженою особою переліку вкладників ПАТ "ВіЕйБі Банк" інформація про Позивача відсутня, в зв'язку з чим дані про Позивача не могли бути враховані при складанні загального реєстру. Таким чином, Фонд не повинен відшкодовувати позивачу кошти за рахунок Фонду.

Представником Відповідача - 2 надано суду письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначено, що включення певного вкладника банку до повного переліку вкладників, а потім і до загального реєстру означає підтвердження права цієї особи на отримання коштів від Фонду, проте, Позивач не набула такого права і не має законних підстав для включення її до такого повного переліку, оскільки грошові кошти були перераховані з рахунку іншого вкладника на рахунок Позивачки, а тому, є підстави вважати, що була проведена низка операцій, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Представники Відповідачів до суду не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що в судове засідання 17.08.2015 року не прибули представники Відповідачів, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 20.08.2015 року надійшло клопотання від Уповноваженої особи Фонду про зупинення провадження у справі до розгляду Конституційним судом України подання Верховного Суду України щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.

Суд, розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі в порядку письмового провадження, приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню у зв'язку з його необґрунтованістю.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12.11.2014 року між ОСОБА_1 (Вкладник), з однієї сторони, та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний Банк» (Банк), з іншого боку, укладено Договір банківського вкладу «НВУ» №861010/2014, згідно з яким Позивачу відкрито вкладний рахунок НОМЕР_2. Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_3.

Відповідно до п. 1.3 та п. 1.7 вказаного вище договору сума початкового вкладу 190 000,00 гривень. Дата вимоги Вкладником Вкладу 12.02.2015 року. Виплата процентів згідно п.1.5 Договору здійснюється за ставкою 14 процентів річних.

Згідно платіжного доручення від №3817714 від 14.11.2014 року Позивачем на банківський рахунок ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» внесено грошові кошти в сумі 190 000,00 гривень.

Постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014 року № 123 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

Позивач 23.04.2015 року звернувся до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» із заявою про включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за банківським вкладом та надання до Фонду гарантування вкладів фізичних відповідну додаткову інформацію.

Листом від 04.06.2015 року вих.№20-14116 Відповідачем-2 надано відповідь та проінформовано Позивача про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» і призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку Славкіну М.А. Також зазначено про обмеження використання коштів, що знаходяться на рахунку позивача та надання вичерпної інформації щодо стану рахунків за наслідками здійснення ретельної перевірки.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

У відповідності до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону від 23 лютого 2012 року №4452-VI Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Статтею 3 Закону №4452-VI закріплено правовий статус Фонду. Так, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

Згідно з ст. 4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, такі функції: здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Для цілей Закону №4452-VI працівниками Фонду вважаються особи, які займають посади, передбачені штатним розписом (частина статті 16 Закону №4452-VI).

В силу ч. 1 ст. 36 Закону №4452-VI, з дня призначення Уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Статтею 37 Закону №4452-VI визначено, що Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (частина 5 статті 45 Закону №4452-VI).

Частиною 1 ст. 26 Закону №4452-VI закріплено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За приписами ст. 27 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З листа Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної М. А. від 04.06.2015 року №20-14116 вбачається, що Позивачці не відмовлялося у включенні її в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а повідомлено про те, що використання коштів, що знаходяться на рахунках Позивачки обмежено, оскільки є підстави вважати, що вони були проведені операції, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та після здійснення ретельної перевірки Позивачу буде надано вичерпну інформацію щодо стану рахунків та подальших дій.

Отже, враховуючи дану відповідь, суд звертає увагу, що Відповідач 2 має право для здійснення перевірки під час перерахувань коштів з одного рахунку на інший, а отже, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу від 12 листопада 2014 року «НВУ» №861010/2014, укладеного між Позивачкою та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Крім того, Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься Довідка від 30.07.2015 року №03-21691, яка надана Відповідачем -2 Суду, з даної довідки вбачається, що рахунки клієнта ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 станом на 29.07.2015 року - закрито. Гарантована сума у розмірі 190 371 гривень 67 копійок під час дії тимчасової адміністрації та під час дії ліквідації станом на 01.07.2015 року за даними, які надані ФГВФО, не виплачена. На суму коштів, що перевищує гарантовану суму у розмірі 4942 гривень 50 копійки вимоги від власника рахунку не надходили. Задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягає та вважається погашеною.

При цьому, суд зазначає про відсутність порушених прав позивача, виходячи з наступного.

Статтею 11 Кодексу передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Приписами ч. 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав Позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Позивача щодо зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну включити дані ОСОБА_1 до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за Договором банківського вкладу «НВУ» №861010/2014 від 12.11.2014 року та зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме ОСОБА_1 - не підлягають задоволенню, оскільки з довідки Відповідача-2 вбачається, що рахунки Позивача закриті, а враховуючи, що Позивачем не визнаються протиправні дії Відповідача щодо закриття рахунків, суд вважає, що заявлені вимоги Позивача є передчасними.

В частині позовних вимог Позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних, суд зазначає наступне.

Із системного аналізу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» слідує висновок, що єдиною підставою для включення даних про особу до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність даної особи в складеному Уповноваженою особою Переліку вкладників (ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI) або в наданій Уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників (п. 6 Положення №14).

При цьому, Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, формує виключно Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Переліку вкладників або додаткової інформації, підготовленого Уповноваженою особою Фонду.

Оскільки Позивача не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд дійшов висновку що позовні вимоги Позивача про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити дані ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів ОСОБА_1 згідно Договору банківського вкладу «НВУ» №861010/2014 від 12.11.2014 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук