Справа № 2а-1870/5068/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2011 р. Справа № 2a-1870/5068/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/5068/11

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції в місті Суми

про зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_2Ю.) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі по тексту відповідач, ДПІ в м. Суми), в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р.;

- прийняти окрему ухвалу про направлення матеріалів справи до Прокуратури м. Суми відносно незаконних дій старшого державного податкового ревізора інспектора ДПІ в м. Суми ОСОБА_3;

- стягнути з ДПІ в м. Суми на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду, спричинену незаконними діями посадових осіб ДПІ в м. Суми в розмірі 5000 грн.;

- зобовязати відповідача повернути позивачу оригінали незаконно вилучених у нього фінансово-господарських і бухгалтерських документів.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що з 10 березня 2006 року старшим державним податковим ревізором-інспектором сектору контролю відділу оподаткування фізичних осіб ДПІ в м. Суми ОСОБА_3, яка є посадовою особою ДПІ в м. Суми, проводилась планова перевірка фінансово - господарської діяльності позивача за 2003 - 2005 роки, за результатами якої складений акт від 27.03.2006р. № 2030/17/319--44.

Після закінчення перевірки інспектор Данилюк H.A. сказала бухгалтеру ПП ОСОБА_2 - ОСОБА_4, щоб та надала їй оригінали первинних бухгалтерських та фінансово-господарських документів, що стосуються підприємницької діяльності позивача, які надавались їй для проведення перевірки. Щоб не напружувати стосунки бухгалтер ОСОБА_4 дозволила взяти документи на кілька годин інспектору Данилюк H.A. для ксерокопіювання. Опис взятих для ксерокопіювання документів інспектором не складався. Не зважаючи на це, документи інспектор Данилюк H.A. бухгалтеру ОСОБА_4 не повернула.

Згідно з п.9 ч. 1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та в порядку, встановлених законами України, мають право: при проведенні перевірок вилучати у підприємств, установ та організацій копії Фінансова-господарських та бухгалтерських документів, які свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків та зборів (обов'язкових платежів), а при проведенні арешту активів платника податків на підставі рішення суду - вилучати оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів із складанням опису, який скріплюється підписами представника органу державної податкової служби та платника податків, і залишенням копії таких документів платнику податків.

Забороняється вилучення у суб'єктів господарської діяльності документів, що не підтверджують факти порушення законів України про оподаткування.

За матеріалами перевірки прокуратура Сумської області порушила кримінальну справу відносно позивача за ознаками злочинів, передбачених ст.366 ч.2., ст.212 ч.3, ст.202 ч.1. Для проведення розслідування справу передано до податкової міліції м. Суми, старшому слідчому Каплун В.О.

В процесі розслідування справи слідчий Каплун В.О. пред'являв ОСОБА_2 оригінали документів, незаконно винесених інспектором Данилюк H.A.. Зі слів слідчого Каплун В.О. ці документи йому передала інспектор Данилюк H.A., про що був складений опис. При цьому інспектор Данилюк H.A. передала слідчому Каплун В.О. тільки частину документів, винесених нею із офісу бухгалтерії, а інша частина оригіналів документів, які підтверджували беззаперечне додержання позивачем законів України при здійсненні підприємницької діяльності, безслідно зникла.

В ході слідства встановлено, що обвинувачення позивача за ст.366 ч.2., та ст.. 212 ч.3 КК України необґрунтовані і слідчим винесені постанови про припинення кримінальних справ за цими статтями.

Водночас з порушенням кримінальної справи, ДПІ в м. Суми подала до Господарського суду Сумської області низку адміністративних позовів до позивача та його деяких контрагентів, про визнання угод між ними недійсними.

В процесі розгляду в Господарському суді Сумської області позовів ДПІ в м. Суми, а саме: при розгляді адміністративної справи №АС 17/428-06, представники ДПІ в м. Суми пред'являли суду частку оригіналів документів, незаконно винесених інспектором Данилюк H.A.. Факт пред'явлення цих документів в Господарському суді, за клопотанням ОСОБА_2, зафіксовано в рішенні суду.

Таким чином, інспектор Данилюк H.A. шляхом зловживання своїми службовими повноваженнями, та діючи обманним шляхом, вилучила документи, пов'язані зі здійсненням підприємницької діяльності позивача, після чого, на етапі проведення досудового слідства, виявилось, що зникли оригінали документів (угоди, акти виконаних робіт, тощо), які підтверджують беззаперечне додержання останнім законів України при здійсненні ним підприємницької діяльності.

Позивач надсилав заяву до прокуратури Сумської області та до ДПІ в м. Суми 04.08.2006 року, в якій повідомив їх про зазначені обставини, а також просив повернути незаконно вилучені документи. Відповіді на лист з Сумської обласної прокуратури та ДПІ в м. Суми не отримав, і документи не повернули.

В діях інспектора Данилюк H.A. вбачаються діяння , передбачені ст. 365 КК України.

Згідно ч.4 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" у разі заподіяння шкоди внаслідок порушення працівниками органів державної податкової служби прав платників податків, а також вимог щодо проведення перевірок надає платнику податків право звернутись до суду із заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка в даному випадку полягає у душевних стражданнях, що зазнав позивач, в зв'язку з протиправною поведінкою службових осіб ДПІ в м. Суми. В цьому випадку позивач звільняється від сплати державного мита.

В п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позиву.

Крім того, позивач вважає, що копія довідки з Управління статистики Сумської області з інформацією щодо того, що перелічені в ній субєкти підприємницької діяльності (в т.ч. ПП «Верніс» та ПП «Степс-2001») станом на 21.06.2006 р. в ЄДРПОУ не значаться, яка є в матеріалах справи, - груба підробка.

В діях посадових осіб ДПІ в м. Суми вбачаються ознаки вчинення злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 Кримінального кодексу України (внесення посадовою особою у офіційні документи завідомо неправдиві відомості, інша підробка документів, а також складання і видача завідомо підроблених документів), оскільки станом на 05.02.2007 р. ПП «Верніс» та ПП «Степс-2001» є в ЄДРПОУ.

Також, позивач вважає податкове повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р., прийняте ДПІ в м. Суми, незаконним, оскільки перевірка проводилася під час знаходження позивача на лікарняному і інспектор Данілюк H.A., яка проводила перевірку, незаконно винесла всі бухгалтерські документи ФОП ОСОБА_2 за 2003 -2005 p.p.

Позивач в судове засідання повторно не зявився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, проте суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, мотивуючи тим, що посадові особи ДПІ в м. Суми діяли в межах наданих їм повноважень та згідно вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р. на суму 136043 грн., стягнення з ДПІ в м. Суми на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, спричиненої незаконними діями посадових осіб ДПІ в м. Суми в розмірі 5000 грн. та зобовязання відповідача повернути позивачу оригінали незаконно вилучених у нього фінансово-господарських і бухгалтерських документів не підлягають задоволенню, а провадження по справі в частині позовних вимог щодо прийняття окремої ухвали про направлення матеріалів справи до Прокуратури м. Суми відносно незаконних дій старшого державного податкового ревізора інспектора ДПІ в м. Суми ОСОБА_5 та в частині скасування податкового повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р. на суму 1588 грн. підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 10.03.2006 р. по 22.03.2006 р. ДПІ в м. Суми проведено документальну планову перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обовязкових платежів) субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2003 р. по 31.12.2005 р., за результатами якої складно акт перевірки №2030/17/319--44 від 27.03.2006 р. (а.с. 30-49, т.1).

11.04.2006 р. на підставі зазначеного акту перевірки ДПІ в м. Суми прийняте податкове повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 137631 грн., в т.ч. 91473 грн. за основним платежем, 46158 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 81, т.1).

Закриваючи провадження у справі в частині скасування податкового повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р. на суму 1588 грн., суд виходить з наступного.

Постановою господарського суду Сумської області від 25.06.2007 р. провадження по справі в частині скасування податкового повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р. в частині донарахування позивачу податку на додану вартість в сумі 136043 грн. - закрито, а в частині донарахування позивачу податку на додану вартість в сумі 1235 грн. та 353 грн. штрафних (фінансових) санкцій вищезазначене податкове повідомлення - рішення скасовано.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2008 р. апеляційна скарга Державної податкової інспекції в м. Суми залишена без задоволення, а постанова господарського суду Сумської області від 25.06.2007 р. залишено без змін (а.с. 68).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2011 р. постанову господарського суду Сумської області від 25.06.2007 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2008 р. залишено без змін (а. с. 66-67 том.3).

Згідно п.4 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження по справі, щодо скасування податкового повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р. на суму 1588 грн. підлягає закриттю у звязку з тим, що є такі, що набрали законної сили ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог щодо прийняття окремої ухвали про направлення матеріалів справи до Прокуратури м. Суми відносно незаконних дій старшого державного податкового ревізора інспектора ДПІ в м. Суми ОСОБА_3, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших субєктів при здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом до п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частина 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо прийняття окремої ухвали про направлення матеріалів справи до Прокуратури м. Суми відносно незаконних дій старшого державного податкового ревізора інспектора ДПІ в м. Суми ОСОБА_3 не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд зариває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, провадження по справі в частині вимог щодо прийняття окремої ухвали про направлення матеріалів справи до Прокуратури м. Суми відносно незаконних дій старшого державного податкового ревізора інспектора ДПІ в м. Суми ОСОБА_3 підлягає закриттю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача повернути позивачу оригінали незаконно вилучених у нього фінансово-господарських і бухгалтерських документів, суд виходить з наступного.

На підставі ч.1 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні", відповідно направлення на перевірку №560 від 10.03.2006 р., виданого начальником ДПІ в м. Суми ОСОБА_6, ОСОБА_5 - старшим державним податковим ревізором - інспектором сектору контрольно-перевірочної роботи відділу оподаткування фізичних осіб ДПІ в м. Суми, проведена документальна планова перевірка фінансово - господарської діяльності з питань своєчасності, вірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2, період з 01.01.2003 р. по 31.12.2005 р. відповідно до затвердженого плану проведення перевірки.

Направлення на перевірку №560 від 10.03.2006 р. ФОП ОСОБА_2 отримано особисто, про що свідчить його підпис в розписці № 560 (а.с.94, т.1).

Перевірка фінансово - господарської діяльності проводилась за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 14/4. Документи на перевірку були пред'явлені бухгалтером ОСОБА_7

На підставі ч.9 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право при здійсненні перевірок вилучати у підприємств, установ та організацій копії фінансово-господарських та бухгалтерських документів, які свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків та зборів (обов'язкових платежів)".

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується позивачем та представником ДПІ в м. Суми під час проведення перевірки бухгалтером ОСОБА_2 -ОСОБА_7 добровільно передано перевіряючій ОСОБА_5 первинні документи, що належать позивачу для зняття ксерокопій в приміщенні ДПІ в м.Суми.

09.06.2006 року старшим оперуповноваженим ВПМ в м. Суми ст. лейтенантом податкової міліції ОСОБА_8 на підставі постанови від 09.06.2006 року в приміщенні ДПІ в м.Суми проведено виїмку та огляд документів первинного бухгалтерського обліку та інших документів, що належали ПП ОСОБА_2 за 2003-2005 рік (а.с. 106-156 том.3).

09.06.2006 року слідчим з ОВС СВ ПМ ДПА в Сумській області майором податкової міліції ОСОБА_9 прийнято постанову про залучення зазначених документів до матеріалів кримінальної справи №06800058 (а.с. 105 том.3).

Таким чином, зазначені документи долучені до кримінальної справи, яка розглядалась Зарічним районним судом м. Суми, а тому вимоги позивача щодо зобовязання відповідача повернути позивачу оригінали незаконно вилучених у нього фінансово-господарських і бухгалтерських документів задоволенню не підлягають оскільки вони знаходяться в матеріалах кримінальної справи №06800058, а не в приміщенні ДПІ в м.Суми.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ДПІ в м. Суми на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, спричиненої незаконними діями посадових осіб ДПІ в м. Суми в розмірі 5000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно правових відносин, розглядається адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно правовий спір, інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішується судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено причинного зв'язку між шкодою і діями відповідача, вини останнього в її заподіянні. Також позивачем не обґрунтовано з чого він виходив оцінюючи розмір моральної шкоди та якими доказами доводить її наявність, а тому позовні вимоги щодо стягнення з ДПІ в м. Суми на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, спричиненої незаконними діями посадових осіб ДПІ в м. Суми в розмірі 5000 грн. не підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р. на суму 136043 грн., суд виходить з наступного.

Як вбачається з акту перевірки до складу валових витрат по розрахунках з підприємствами ФОП ОСОБА_2 віднесено суми витрат на придбані будівельні матеріали та виконання будівельно-монтажних робіт, що визначені згідно видаткових накладних у ТОВ «Дан» на суму (без ПДВ) 116638,55 грн., у ПП «Степс-2011» на суму (без ПДВ) 18811,88 грн., у ПП «Верніс» на суму (без ПДВ) 63958,34 грн. (а.с.34, т.1).

Під час проведення перевірки працівниками ДПІ в м. Суми будо направлено запити до ДПІ у Оболонському районі м. Києва та ДПІ у Голосіївському районі м. Києва щодо проведення зустрічних перевірок по взаємовідносинах ФОП ОСОБА_2 з ТОВ «Дан», ПП «Степс-2011» та ПП «Верніс».

ДПІ у Оболонському районі м. Києва згідно листа №2452/7/17-403 від 28.03.2006 р. повідомила, що проведення зустрічної перевірки по взаємовідносинах ФОП ОСОБА_2 з ТОВ «Дан» неможливо у звязку з анулюванням свідоцтва платника податку на додану вартість зазначеного товариства (а.с. 152-153 т.1).

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва згідно листа №2164/7/19-206 від 10.03.2005 р. повідомила, що проведення зустрічної перевірки по взаємовідносинах ФОП ОСОБА_2 з ПП «Верніс» неможливо у звязку з тим, що установчі документи ПП «Верніс» визнано недійсними (а.с. 155 , т.1).

ДПІ у Оболонському районі м. Києва згідно листа №2608/7/17-403 від 31.03.2006 р. повідомила, що проведення зустрічної перевірки по взаємовідносинах ФОП ОСОБА_2 з ПП «Степс-2011» неможливо у звязку з анулюванням свідоцтва платника податку на додану вартість зазначеного підприємства (а.с. 157-160, т.1).

27.03.2003 року Оболонським районним судом м.Києва прийнято рішення по справі №2-139 за позовом ДПІ у Оболонському районі м.Києва до ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа: Державна адміністрація Оболонського району м.Києва про визнання установчих документів недійсними, яким позовні вимоги ДПІ у Оболонському районі м.Києва задоволено. Визнано установчі документи ТОВ «Дан» недійсними з моменту передачі прав власності на підприємство, а саме з 11.10.2002 року (а.с. 154 том.1).

02.11.2004 року Голосіївським районним судом Київської області прийнято рішення по справі №2-4608/5 за позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м.Києва до ПП «Верніс», ОСОБА_12, 3 особа: Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація про визнання документів недійсними, яким позов задоволено. Визнано недійсними статут ПП «Верніс» зареєстрований Голосіївською районною у м.Києві державною адміністрацією 24.07.2003 року за №07441 з моменту його реєстрації та свідоцтво №37065570 про реєстрацію платника податку на додану вартість з моменту його винесення 29.08.2003 року (а.с. 156 том.1)

09.04.2004 року Деснянським районним судом м. Києва прийнято рішення по справі за позовом ОСОБА_13 до ПП «Степс-2001» про визнання недійсними державну реєстрацію та реєстрацію платником ПДВ ПП «Степс-2001», первинних бухгалтерських документів та податкових накладних з реквізитами Приватного підприємства «Степс-2001» (а.с. 159-160 том.1).

Крім того, рішенням господарського суду Сумської області від 05.10.2006 р. №4/341-06 визнано нечинним правочин на поставку товарів, укладений в усній формі між ПП ОСОБА_2 та ПП «Верніс», відповідно до податкових накладних №87 від 31.05.2004 р., №98 від 31.06.2004 р. на загальну суму 76750,00 грн. Визнано недійсним свідоцтво платника ПДВ видане ТОВ «Дан» з дати видачі 07.11.2002 року (а.с. 71-72, т.3).

Рішенням господарського суду Сумської області від 16.07.2006 р. №АС 9/361-06 визнано недійсною усну угоду, укладену між ПП ОСОБА_2 та ПП «Степс-2001» на поставку будівельних матеріалів відповідно до податкових накладних №119 від 13.07.2003 р., №124 від 12.08.2003 р., виконану на протязі липня серпня 2003 р. на загальну суму 22572,26 грн., як таку, що укладена всупереч інтересам держави та суспільства відповідно до ст. 49 ЦК УРСР (а.с. 73-74, т.3).

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Також, згідно висновку експерта №1366 від 17.08.2006 р. рукописні записи і підписи у податкових накладних, накладних та квитанціях до прибуткового касового ордеру виконані невстановленою особою (а.с. 91-104, т.3).

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

У відповідності з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 цього Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Відповідно до пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках.

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно із пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 вказаного Закону податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до вимог пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до п. 9.6 ст. 9 цього ж Закону (у редакції, чинній на час анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість продавця) свідоцтво про реєстрацію діє до дати його анулювання.

Зі змісту наведених положень Закону випливає, що у податковому обліку податкова накладна є тим документом, який складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця і визначається як розрахунковий документ, що підтверджує вчинення певної господарської операції, за якою виникають податкові зобов'язання, породжує у платника податку обов'язки та права щодо нарахування та сплати податку на додану вартість, характер яких залежить від статусу платника (продавець чи покупець), в тому числі підтверджує право покупця на нарахування податкового кредиту.

Податкова накладна має силу податкового і одночасно розрахункового документа за умови її складання особою, зареєстрованою як платник податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

З огляду на наведене, у податковому обліку не може вважатися податковим і одночасно розрахунковим документом податкова накладна, складена невідомою особою, свідоцтво платника податку на додану вартість якої було анульовано, тобто яка на час складання та надання покупцеві податкової накладної не була зареєстрована як платник податку на додану вартість у встановленому законом порядку. А тому така податкова накладна не може бути підставою для нарахування податкового кредиту покупцем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р. на суму 136043 грн. не підлягають задоволенню, оскільки зазначене рішення прийняте на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 94,98,158-163,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в місті Суми про зобов'язання вчинити дії в частині скасування податкового повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р. на суму 136043 грн., в т.ч. за основним платежем - 90238 грн. та за штрафними фінансовими санкціями - 45805 грн., стягнення з ДПІ в м. Суми на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, спричиненої незаконними діями посадових осіб ДПІ в м.Суми в розмірі 5000 грн. та зобовязання відповідача повернути позивачу оригінали незаконно вилучених у нього фінансово-господарських і бухгалтерських документів відмовити.

Провадження по справі в частині позовних вимог щодо прийняття окремої ухвали про направлення матеріалів справи до Прокуратури м. Суми відносно незаконних дій старшого державного податкового ревізора інспектора ДПІ в м. Суми ОСОБА_3 та в частині скасування податкового повідомлення рішення №000071/763/0-17319--23872 від 11.04.2006 р. на суму штрафних санкцій в розмірі 1588 грн. - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови виготовлено 27.12.2011 року.