Справа № 819/1255/14-а
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1255/14-a

"17" липня 2014 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Габрилевська С.

за участю:

представника позивача:Чернецького І.Є., Лукашова Р.С.

представника відповідача: Лапунько М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація" Колос-ВС" до Чортківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про визнання податкового повідомлення-рішення нечинним.

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» звернулась із позовом до Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, про скасування наказу №350 від 21.11.2013 р. Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки; визнання неправомірними дій Чортківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області щодо проведення перевірки, порядку оформлення акту перевірки та формування податкових повідомлень-рішень; визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.03.2014 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 334181 грн.; № від 05.06.2014 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 315918 грн..

В судових засіданнях представники позивача позов підтримали із зазначених у позовній заяві мотивів. Ствердили, зокрема, що на інформаційний запит відповідача №275/1500 від 18.09.2013 р. щодо порядку відображення в бухгалтерському та податковому обліках господарських відносин з ТзОВ «Венсеремос», ТзОВ «Тайтен Машинері Україна» за липень 2013 р. Відповідь було надано листом №73 від 01.10.2013 р.. Не зважаючи на отриману відповідь, відповідач видав оскаржуваний наказ №350 від 21.11.2013 р. про проведення документальної позапланової перевірки позивача за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2013 р., тобто за інший період і по всіх контрагентах, що суперечить п. 78.1.1. ПК України. Акт перевірки був наданий позивачу із запізненням, що суперечить п. 3 розд. 4 наказу ДПА №984 від 22.12.2010 р. «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», а в тексті акту міститься посилання на плановий характер перевірки. Реалізація борошна здійснювалась позивачем до набрання чинності Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затверджену наказом Міністерства фінансів України №1394 від 07.11.2011 р. у межах чинного на той момент КВЕД: 2005, який не передбачав наявності коду 15.61 для підприємств борошномельної та круп'яної промисловості. Номер КВЕД в свідоцтві платника податків вважає формальним, оскільки такий вид діяльності передбачено в п. 2.4.22. статуту позивача: виробництво, зберігання, переробка та постачання різноманітної сільськогосподарської продукції. Той факт, що податкова накладна складена однією особою, а цифровий підпис при реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі належить іншій особі, не впливає на наявність підстав для включення сум до податкового кредиту по дійсній податковій накладній, оскільки зазначене не спростовує факту реєстрації такої податкової накладної. Крім того, в судовому засіданні зазначив, що у зв»язку з рішенням Головного Управління Міндоходів у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.03.2014р. №, просить скасувати податкове повідомлення рішення від 05.06.2014р. № на суму 315918,00 грн.

Представник відповідача позов заперечив з підстав, зазначених в письмових запереченнях на позов. В судовому засідання пояснив, що перевірка позивача була проведена правомірно, на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а саме було отримано податкову інформацію щодо можливого порушення платником податків ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» податкового законодавства, а тому і наказ на проведення перевірки є правомірним.

Також представник відповідача вважає, що працівниками Чортківської ОДПІ було правомірно проведено перевірку ТОВ «Корпорація «Колос-ВС», оскільки були дотримані всі умови проведення позапланової невиїзної перевірки, передбачені ст.79 Податкового кодексу України.

Крім того, представник відповідача вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення Чортківської ОДПІ прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства. Так, податковий орган вважає, що не можна включати до складу податкового кредиту суми ПДВ по податкових накладних, отриманих від контрагентів та складених з порушеннями, а саме: невідповідністю цифрового електронного підпису та підпису на податкових накладних, виданих контрагентами.

З врахуванням викладеного представник податкового органу просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, судом встановлені наступні обставини справи, які мають значення для справи.

18.09.2013 р. відповідачем був скерований інформаційний запит позивачу №275/1500 щодо порядку відображення в бухгалтерському та податковому обліках господарських відносин з ТзОВ «Венсеремос», ТзОВ «Тайтен Машинері Україна» за липень 2013 р. Відповідь було надано листом №73 від 01.10.2013 р.. На неповноту чи помилковість відповіді відповідач не посилався.

Не зважаючи на отриману відповідь, відповідач видав оскаржуваний наказ №350 від 21.11.2013 р. «Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТзОВ «Корпорація «Колос-ВС» () с. Більче Золоте, Борщівського району, Тернопільської області за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2013 року». Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, він був виданий на підставі п. 78.1.1. ПК України. Згідно із вказаною нормою, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації про виявлені факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язків письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

У зв'язку із наведеним, позивач просить скасувати наказ №350 від 21.11.2013 р. Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки; визнання неправомірними дій Чортківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області щодо проведення перевірки, порядку оформлення акту перевірки та формування податкових повідомлень-рішень.

Однак, за своєю суттю оскаржуваний наказ є правовим актом індивідуального характеру, який вичерпує свою обов'язковість одноразовим застосуванням. З матеріалів справи вбачається, що на дату розгляду справи судом податкова перевірка була проведена і за її результатами були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення. З матеріалів справи також вбачається, що позивач у встановленому порядку допустив відповідача до проведення перевірки. Акт перевірки був наданий позивачу із запізненням, що суперечить п. 3 розд. 4 наказу ДПА №984 від 22.12.2010 р. «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», а в тексті акту міститься посилання на плановий характер перевірки. Однак, ці формальні порушення щодо оформлення та надання позивачеві акту перевірки не перебувають у безпосередньому причиновому зв'язку із виявленими відповідачем порушеннями податкового законодавства. Відтак, безпосередньо цим наказом, який був виконаний, та недоліками у складанні акту перевірки, на підставі якого були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не порушуються права позивача на дату розгляду справи судом, що є підставою для відмови у позові в цій частині.

За наслідками перевірки був складений акт від 19.12.2013 р. №452/22/34035633 «Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2013 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 р. по 30.09.2013 р.», яким встановлено, зокрема, порушення п. 187.1., п. 198.2., абз. 9, 11 п. 101.10., п. 198.6, п. 201.1., п. 209.2 ПК України, п. 4 ПКМУ №11 від 12.01.2011 р. «Про затвердження Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та / або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів», у зв'язку із чим занижено суми податку на додану вартість.

На підставі вказаного акту, відповідачем було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 17.03.2014 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 334181 грн.; а за результатами його адміністративного оскарження - податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2014 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 315918 грн..

Зі змісту акту перевірки вбачається, що в основі порушень відповідач вбачає у тому, що податкові накладні, отримані від постачальників, складені однією особою, а цифровий підпис при реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі належить іншій особі, що суперечить Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого ПКМУ №1246 від 29.12.2010 р.. Окрім того, здійснюючи на підставі відповідного договору №133 від 05.09.2011 р. переробку сільськогосподарської продукції на давальницьких умовах, позивач отримав у свідоцтві платника податку на додану вартість КВЕД: 2005, а не 15.61 щодо даного виду діяльності.

Однак, такі висновки відповідача суперечать закону. З матеріалів справи вбачається, що реалізація борошна здійснювалась позивачем до набрання чинності Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затверджену наказом Міністерства фінансів України №1394 від 07.11.2011 р. у межах чинного на той момент КВЕД: 2005, який не передбачав наявності коду 15.61 для підприємств борошномельної та круп'яної промисловості. При цьому, такий вид діяльності передбачено в п. 2.4.22. статуту позивача: виробництво, зберігання, переробка та постачання різноманітної сільськогосподарської продукції.

Той факт, що податкова накладна складена однією особою, а цифровий підпис при реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі належить іншій особі, не впливає на наявність підстав для включення сум до податкового кредиту по дійсній податковій накладній, оскільки зазначене не спростовує факту реєстрації такої податкової накладної. Окрім того, законодавство не передбачає недійсності податкової накладної у даному випадку.

Відповідно до п.198.6. ст.198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

З оглянутих в судовому засіданні податкових накладних вбачається, що в них були заповнені усі необхідні реквізити, передбачені п.201.1 ст.201 ПК України, вони пройшли реєстрацію в єдиному реєстрі податкових накладних, а тому у позивача не було підстав для подання скарг на постачальника товару.

Суд вважає, що відповідач прийшов до помилкового висновку, що електронний цифровий підпис, що накладається на податкову накладну при її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, та підпис, що скріплює цю податкову накладну при її видачі покупцю, повинні належати одній особі, якій делеговано право підпису податкових накладних, оскільки такий висновок, ґрунтується на вибірковому посиланні на частини норм Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. N 1246 (далі по тексту - Порядок №1246).

Так, згідно абз. 5 п. 5 Порядку №1246 «Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі, продавець отримує засоби електронного цифрового підпису в акредитованих центрах сертифікації ключів для такої особи та подає податковому органові за місцем реєстрації посилені сертифікати електронного цифрового підпису зазначеної особи. У такому разі електронні цифрові підписи посадових осіб продавця накладаються у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис посадової особи, якій делеговано право підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки продавця».

Відповідно до п. 1 Порядку №1246 цей Порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі. Тоді як, форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної затверджено наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 N 1379, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1333/20071.

Згідно п. 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 N 1379, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за N 1333/20071 (далі - Порядок №1379) усі примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою.

Згідно п.7 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до Державної податкової служби здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться їх реєстрація. Відповідно до п.8 Порядку № 1246 для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Відповідно до п.9 Порядку № 1246 наявність помилок у податковій накладній є причиною відмови у прийнятті податкової накладної .

Аналізуючи Порядок № 1246 повністю, а не вибірково, як це робить Відповідач, суд приходить до висновку, що надсиланням квитанції Державна податкова служба підтверджує, що вона перевірила електронний цифровий підпис на податковій накладній, податкова накладна не містить помилок та вважається прийнятою. Тобто, податкові накладні, складені із дотриманням усіх обов'язкових реквізитів, передбачених ст. 201 ПК України. Окрім цього, підтвердженням факту прийняття податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних, є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодекс.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд-

П О С ТА НО В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.06.2014р. № про збільшення грошового зобов"язання на суму 315 918,00 грн. з податку на додану вартість.

3. В решті частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений 21.07.2014 року.

Суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.