Справа № 820/1667/15
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 квітня 2015 р. № 820/1667/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан. В.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до Кремінського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Рубіжанська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кремінського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, в якому просить суд стягнути з Кремінського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, код 20160935, податковий борг з податку на додану вартість на суму 96720,27 грн. (96519,00 грн. - основного платежу та 201,27 грн. - пені) з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих цього платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Кремінське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства пройшло державну реєстрацію та перебуває на обліку в Рубіжанській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області та має податковий борг перед бюджетом у сумі 96720,27 грн., згідно самостійно визначених сум грошового зобов'язання у податкових деклараціях. Однак, вищезазначену суму податкового зобов'язання підприємством самостійно не сплачено. У зв'язку з тим, що вказана заборгованість погашена не була, дану суму позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

У судове засідання представник позивача не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в позовній заяві заявив клопотання, в якому просив позов розглядати без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, правом надати заперечення не скористався.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, суд, вважає за можливе розглянути дану справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з такого.

Згідно зі ст.67 Конституції України, п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Кремінське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства зареєстровано в якості юридичної особи та перебуває на обліку як платник податків в Рубіжанській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області.

З матеріалів справи вбачається, що Кремінське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства має податковий борг до бюджету в сумі 96720,27 грн.

З наявних у справі документів вбачається, що відповідачем не сплачено суми грошових зобов'язань, визначених ним самостійно у податкових деклараціях з податку на додану вартість № від 20.11.2014 р. на суму 22942,00 грн. (по строку сплати 30.11.2014р.); № від 19.12.2014 р. на суму 42861,00 грн. (по строку сплати 30.12.2014 р.); № від 19.01.2015 р. на суму 30716,00 грн. (по строку сплати 30.01.2015 р.).

Відповідно до положень п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач у встановлений законом строк суму визначеного податкового зобов'язання до бюджету відповідач не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 2326,78 грн.

Сума боргу відповідача підтверджується наявним в матеріалах справи копією облікової картки платника податку.

Дослідивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд відмічає, що попри закінчення у спірних правовідносинах визначених ст.57 Податкового кодексу України строків сплати податкового зобов'язання, доказів добровільного та в повному обсязі виконання платником податків податкового обов'язку за означеними деклараціями сторонами до справи не подано.

Крім того, за порушення відповідачем граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість відповідачу нараховано пеню у розмірі 201,27 грн.

Судом встановлено, що у відповідності до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181 відповідачу винесені та вручені вручені перша податкова вимога № 1/99 від 30.08.2002 р. та друга податкова вимога № 2/31 від 22.07.2003 р.

Доказів судового або позасудового (адміністративного) оскарження платником податків згаданих податкових вимог, а також доказів оплати цих податкових вимог судом в ході розгляду справи не виявлено, що свідчить про відсутність підстав для висновку про втрату даними рішеннями суб'єкта владних повноважень юридичної сили.

З дати направлення податковим органом переліченої вимоги податковий борг відповідача існував постійно, не переривався, що підтверджується матеріалами справи

Розглядаючи спір, суд бере до уваги, що правовідносини з приводу стягнення коштів платника податків в рахунок погашення податкового боргу унормовані ст.95 Податкового кодексу України, відповідно до п.95.2 якої стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абз.1 п.95.3 ст.95); орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби (абз.2 п.95.3 ст.95).

Враховуючи наведене та оцінивши наявні у справі документи за правилами ст.86 КАС України, суд відзначає, що заявлена суб'єктом владних повноважень до стягнення сума відповідає визначенню податкового боргу згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, де указано, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідач доказів на спростування вимог позивача суду не надав, податковий борг в сумі 4309,76 грн. не сплатив.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення коштів з розрахункових рахунків відповідача в рахунок погашення його податкового боргу в сумі 96720,27 грн. на користь Державного бюджету України обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 128, 186, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до Кремінського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Кремінського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (код 20160935, 92900, Луганська область, м. Кремінна, вул. Дзержинського, 2а) на користь Державного бюджету податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 96720,27 грн. (дев'яносто шість тисяч сімсот двадцять гривень 27 коп.) з розрахункових рахунків платника податків у банках, обслуговуючих цього платника податків.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рубан В.В.