Справа № 8646/10/1570
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8646/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2011 року.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білостоцького О.В.

при секретарі Нагул В.С.

За участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЕП»до державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «МЕП»з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 09.08.2010 року звернувся до державної податкової інспекції у м. Іллічівську з заявою платника податку на додану вартість за формою № 1-ПДВ з метою зареєструватись за своїм добровільним рішенням як платник податку на додану вартість. До заяви ним було додано оригінал платіжного документу про сплату встановленої суми за свідоцтво, копію довідки 4-ОПП, довідки про включення ТОВ «МЕП»до ЄДРПОУ. В заяві були вказані всі обовязкові реквізити, надані достовірні та повні дані, скріплено печаткою ТОВ «МЕП».

Проте 26.08.2010 року ТОВ «МЕП»було отримано відмову від 19.08.2010 року ДПІ у м. Іллічівську в реєстрації платником податку на додану вартість та видачі свідоцтва з причини наявності обставин, які є підставою для анулювання реєстрації та визначені пунктом 25 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000 року № 79 (далі Положення № 79), а саме п. «ґ»п. 25 вказаного Положення - особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних місяців або подає таку декларацію, яка свідчить про відсутність оподаткованих поставок протягом такого періоду.

Позивач вважає відмову відповідача необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства та просить зобовязати відповідача зареєструвати ТОВ «МЕП»як платника податку на додану вартість.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що 23.07.2010 року ДПІ у м. Іллічівську було анульовано реєстрацію ТОВ «МЕП»як платника податку на додану вартість з причин того, що позивачем з червня 2009 року надавались до ДПІ декларації з податку на додану вартість, що свідчили про відсутність оподаткованих поставок.

З цих же підстав ДПІ у м. Іллічівську відповідно до п. 14.1 Положення № 79 було відмовлено ТОВ «МЕП»в реєстрації платника податків на додану вартість та видачі свідоцтва з підстав наявності обставин, які є підставою для анулювання реєстрації, визначені пунктом 25 цього ж Положення.

Судом під час судового засідання було зясовано наступне.

Позивач - ТОВ «МЕП»є юридичною особою та здійснює господарську діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 76).

3 березня 2005 року вказане товариство було зареєстроване як платник податку на додану вартість, про що свідчить свідоцтво № 21315510 про реєстрацію платника податку на додану вартість, видане ДПІ у м. Іллічівську (а.с. 161).

Згідно акту № 2313/1502 від 23.07.2010 року ДПІ у м. Іллічівську про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, ТОВ «МЕП»подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з червня 2009 року по червень 2010 року з показниками, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок, та має за останні дванадцять календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 грн. Посилаючись на вимоги п.п. «ґ»п 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97- ВР (ОСОБА_4 № 168/97- ВР) та абзацу третього п.п. 25.2 п. 25 Положення про Реєстр платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 24.05.2005 року № 185, ДПІ у м. Іллічівську 23.07.2010 року прийняло рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «МЕП»(а.с. 160).

9 серпня 2010 року позивач у добровільному порядку подав до ДПІ у м. Іллічівську

реєстраційну заяву платника податку на додану вартість форми № 1-ПДВ з бажанням зареєструватись як платник податку на додану вартість з 30.08.2010 року (а.с.7).

До заяви було додано оригінал платіжного документу про сплату встановленої суми за Свідоцтво, копія довідки 4-ОПП, довідки про включення ТОВ «МЕП»до ЄДРПОУ, паспортів директора та головного бухгалтера товариства. В заяві зазначались всі обовязкові реквізити, надані достовірні та повні дані, її було скріплено печаткою ТОВ «МЕП»та підписано директором.

19 серпня 2010 року за вихідним номером 21690/15-02 на імя керівника ТОВ «МЕП»направлено листа з рішенням про відмову ТОВ «МЕП»в реєстрації платника податку на додану вартість (а.с. 10).

Суд, дослідивши всі докази, прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову ТОВ «МЕП»в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у м. Іллічівську щодо відмови позивачу в реєстрації платником податку на додану вартість та зобовязання відповідача видати свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, виходячи з наступного.

Згідно п.п. «а»п. 2.1 ст. 2 Закону № 168/97- ВР, платником податку є будь-яка особа, яка здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку.

Відповідно до п. 13 Положення № 79, реєстрація платником податку на додану вартість здійснюється за заявою особи, яка відповідає вимогам статті 2 Закону. На виконання вимог п. 13 Положення № 79

Виходячи із частини 2 та 3 п. 13 Положення № 79, до заяви додається оригінал платіжного документа про сплату встановленої суми за Свідоцтво, зазначається причина (причини) реєстрації платником податку.

Реєстраційну заяву обов'язково має бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Усі розділи реєстраційної заяви підлягають заповненню.

Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними та відповідати відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) (частина 4 п.13 Положення № 79).

З метою підтвердження достовірності відомостей про особу, вказаних у реєстраційній заяві, до реєстраційної заяви можуть бути додані копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника, виданого державним реєстратором, або оригінал чи копія виписки із Єдиного державного реєстру (частина 5 п. 13 Положення № 79).

Відповідно до п.п. «в»п. 9.6. ст. 9 Закону № 168/97- ВР, заява має бути подана (надіслана) податковому органу особами, що прийняли добровільне рішення про реєстрацію платниками податку, не пізніше двадцяти календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками цього податку та матимуть право на податковий кредит і виписку податкових накладних.

Відповідно до п.п. 13.1. п. 13 Положення № 79, якщо особа реєструється добровільно, то така особа може вказати у реєстраційній заяві дату, з якої така особа бажає бути зареєстрованою платником податку на додану вартість, та яка настає не раніше ніж через двадцять календарних днів після подання такої заяви до органу державної податкової служби.

Позивачем у заяві було зазначено, що бажаною датою реєстрації платником податку на додану вартість є 30 серпня 2010 року.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем були дотримані вимоги чинного законодавства щодо порядку звернення до органів ЛПС з заявою про реєстрацію його платником податку на додану вартість, та проти цього в судового засіданні представники відповідача не заперечували.

Пунктом 9.4 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено право особи бути зареєстрованою як платник ПДВ за її заявою, якщо на неї не поширюється дія пункту 2.3 статті 2 цього Закону щодо обовязкової реєстрації особи платником такого податку.

Пунктом 14.1 ст. 14 Положення № 79 передбачено, що податковий орган відмовляє в реєстрації платником податку на додану вартість та видачі Свідоцтва, якщо заявник не підпадає під означення платника податку згідно з пунктом 2 цього Положення або за наявності обставин, які є підставою для анулювання реєстрації та визначені пунктом 25 цього Положення.

Пункт 25 Положення визначає. що реєстрація особи платником ПДВ діє до дати її анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 9.8 статті 9 Закону.

П.п. «ґ»п. 9.8. ст.9 Закону № 168/97- ВР визначено, що анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість може бути здійснена у випадках, якщо особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

При задоволенні позовної вимоги ТОВ МЕП щодо визнання протиправним та скасування рішення ДПІ суд виходив з наступного.

Жодним законодавчим актом України не встановлено обмежень щодо права особи у разі анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість бути зареєстрованою повторно платником такого податку, а тому посилання відповідача на вимоги п.14.1 Положення №79, як на підставу відмови ТОВ «МЕП»у реєстрації позивача як платника ПДВ, судом до уваги не приймаються. Наведена відповідачем в запереченнях на адміністративний позов підстава для анулювання свідоцтва, не виключає можливості повторної подальшої реєстрації особи як платника зазначеного податку.

Частиною другою п. 14 Положення № 79 визначено, що датою реєстрації особи платником податку на додану вартість, яка вноситься до Реєстру та зазначається у Свідоцтві, є дата, що відповідає даті здійснення запису в Реєстрі про таку реєстрацію або бажаному дню реєстрації. При визначенні дати реєстрації особи, яка повторно реєструється платником податку на додану вартість, не враховуються періоди попередніх податкових реєстрацій, які були анульовані, та датою податкової реєстрації такого платника податку на додану вартість є дата його нової реєстрації незалежно від строку, що пройшов від дня анулювання попередньої податкової реєстрації такої особи до дня подання заяви про її повторну податкову реєстрацію.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України та частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що рішення ДПІ у м. Іллічівську від 19 серпня 2010 року за вихідним номером 21690/15-02 про відмову ТОВ «МЕП»в реєстрації платника податку на додану вартість прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач на час звернення до ДПІ с реєстраційною заявою платника податку на додану вартість діяв відповідно до п.п. «а»п. 2.1 ст. 2, п. 9.4 ст. 9 Закону України №168/97-ВР.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням приписів частини 2 п. 14 Положення № 79 позовну вимогу товариства з обмеженою відповідальністю «МЕП»щодо зобовязання ДПІ у м. Іллічівську видати позивачу свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість станом на 1 вересня 2010 року суд задовольняє шляхом зобовязання відповідача видати ТОВ «МЕП»свідоцтво відповідно до реєстраційної заяви платника податку на додану вартість форми № 1-ПДВ.

Що стосується позивних вимог ТОВ «МЕП»щодо зобовязання ДПІ у м. Іллічівську здійснити запис про свідоцтво платника ПДВ та опублікування на сайті Sta-gov.ua станом на 1 вересня 2010 року, зобовязання ДПІ у м. Іллічівську визнати правомірним нарахування сум податкового кредиту та податкових зобовязань за оподаткованими операціями ТОВ «МЕП»з 1.09.2010 року, зобовязання ДПІ у м. Іллічівську приймати декларації з податку на додані вартість, надані з 1 вересня 2010 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9.3 статті 9 Закону № 168/97- ВР дані з реєстру платників цього податку підлягають оприлюдненню в порядку, визначеному центральним податковим органом.

Відповідно до п. 5 Положення № 79, на Державні податкові інспекції в районах, містах і районах міста, а також міжрайонні, об'єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції покладено обовязок щодо обробки даних заяв та документів щодо реєстрації, перереєстрації, анулювання свідоцтв та анулювання реєстрації платників ПДВ, виключення із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Додатково до таких даних з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування оприлюднюються дані про дату реєстрації суб'єктом спеціального режиму оподаткування, дату виключення із такого реєстру.

Відповідно до п.п. «в»п. 9.6. ст. 9 Закону № 168/97- ВР з початку податкового періоду, з якого особи, що прийняли добровільне рішення про реєстрацію платниками податку на додану вартість, вважатимуться платниками такого податку, вони матимуть право на податковий кредит і виписку податкових накладних.

Згідно п.п. 4.1.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Механізм подання податкових декларацій регламентується Методичними рекомендаціями щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затвердженими Наказом ДПА України від 27.05.08 № 355.

З тих підстав суд вважає, що вищезазначені позовні вимоги стосуються правовідносин позивача з відповідачем, які можуть виникнути відповідно до законодавства лише після реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю «МЕП», як платника податку на додану вартість та видачі йому відповідного свідоцтва, а тому не підлягають задоволенню при розгляді даної адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7-14, 69-72, 86, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «МЕП» до державної податкової інспекції у м. Іллічівську про визнання протиправним та скасування рішення та про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у м. Іллічівську щодо відмови ТОВ «МЕП» в реєстрації платником податку на додану вартість та видачі свідоцтва від 19 серпня 2010 року за № 21690/15-02.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Іллічівську видати Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕП» свідоцтво відповідно до реєстраційної заяви платника податку на додану вартість форми № 1-ПДВ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 09 лютого 2011 року.

Суддя Білостоцький О.В.

СуСуСуСуфвакр

.

/