Справа № 820/5789/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 серпня 2015 р. Справа № 820/5789/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Тайцеві А.Л.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дудкіна Д.В.,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Михайлової Ірини Володимирівни, третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Михайлової Ірини Володимирівни, в якому просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Михайлової Ірини Володимирівни № 21599647 від 26.05.2015 р. про відмову у державній реєстрацїї права власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1).;

- зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Михайлову Ірину Володимирівну повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 21.05.2015 р. 14:24:08 за реєстраційним номером 11494500, яку подав ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) з урахуванням підстав скасування рішення № 21599647 від 26.05.2015 р. про відмову у держаній реєстрації права власності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року залучено у якості третьої особи ОСОБА_3.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Михайлової Ірини Володимирівни № 21599647 від 26.05.2015 р. про відмову у державній реєстрацїї права власності на 1/2 частину квартири є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням норм діючого закнодавства.

Відповідач у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що спірне рішення прийняте ним у відповідності до норм діючого законодавства, а позовні вимоги необґрунтованими, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Третя особа, ОСОБА_3, у наданих до суду письмових поясненнях проти заявленого позову заперечувала та зазначила, що квартира 1/2 частка якої належить ніби-то позивачу знаходиться у її власності, право власності на спірну квартиру набуто у встановленому законодавством порядку. У зв'язку із зазначеним, на думку третьої особи, адміністративний позов є необґрунтованим, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях.

Третя особа, в судове засідання прибула, проти заявленого позову заперечувала.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_4, звернувся до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності №11494500.

Позивачем у заяві про держану реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності. заявником визначено об'єкт нерухомого майна, право власності, на який підлягає державній реєстрації - АДРЕСА_1.

Відповідно до картки прийому заяви №21474556 від 21.05.2015 року позивачем в процедурі державної реєстрації прав, серед встановленого переліку документів подано: рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 по справі №643/12624/14-ц.

Судом встановлено, що на підставі поданих позивачем документів та за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності та доданих до неї документів державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Михайловою Іриною Володимирівною прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №21599647 від 29.04.2015 року. Оскаржуване рішення прийнято на підставі п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону про те, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

В обґрунтування зазначеного рішення державним реєстратором зазначено, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором прав на нерухоме майно проведено пошуки в Державному реєстрі прав, встановлено наявність актуального запису про право власності щодо об'єкту нерухомого майна, право власності, на який заявлено до державної реєстрації, за ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу р№5549 від 19.08.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. та наявність в Державному актуальному стані обтяження нерухомого лайна, право власності на який заявлено до державно реєстрації, а саме №7264300 - арешт нерухомого майна, зареєстровано 08.10.2014; підстава обтяження: ухвала Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 по справі №643/12624/14-ц.

Суд зазначає, що питання порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на теперішній час, врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01.07.2004 (далі - Закон), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 (далі - Порядок), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011, Порядком використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України №1844/5 від 14.12.2012 та іншими нормативно-правовими актами України (далі - законодавство з питань державної реєстрації прав).

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з абз.1 ч. 1 ст. 2 Закону, обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Таким чином, саме внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 11.02.2010 № 1878-VI, встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 01.01.2013 (див. частину 2 Прикінцевих та перехідних положень).

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Таким чином, в Україні від 11.02.2010 № 1878-VI на теперішній час, встановлено та діє заявний публічно-правовий порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно з ч. З ст. З Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, відповідно до ч. 7 ст. З Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI, проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місця розташування об'єкта нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав, відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 15 Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Заявник, відповідно до п. 13 Порядку, подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Отже, заявник в процедурі державної реєстрації речових прав самостійно формує, передбачений Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень пакет документів, складає та подає до органу державної реєстрації за місцем розташування такого майна заяву встановленої форми, й незалежно від місця розташування нерухомого майна для державної реєстрації обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтв про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує у можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, відповідно до п. 15 Порядку, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, відповідно до п. 20 Порядку, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Таким чином, державна реєстрація прав та їх обтяжень здійснюється за умови подання заявником державному реєстратору прав документів, що посвідчують факти виникнення, припинення, переходу речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, їх відповідності чинному законодавству України у цій сфері.

Відповідно до п. 4 ст. 9 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що спірне рішення прийнято державним реєстратором на підставі п.5 ч.1 ст.24 Закону про те, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:1) право - власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право б листування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону, обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, відповідно до ч. З ст. З Закону, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

З врахуванням вище викладеного суд зазначає, що саме із моментом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» пов'язує момент виникнення, переходу, припинення речових прав на нерухоме майно або їх обтяжень.

Суд зазначає, що з врахуванням вище наведеного, наявність обтяження речового права власності, з огляду на п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону, під час здійснення реєстраційних дії із правового режиму нерухомого майна, є безумовною перешкодою у проведенні будь-яких реєстраційних дій щодо речового права власності, заявленого до державної реєстрації.

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідачем на підставі поданих заявником документів та шляхом проведення пошуків в Державному реєстрі прав, встановлено наявність актуального запису про право власності щодо об'єкту нерухомого майна, право власності, на який заявлено до державної реєстрації, за ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу р№5549 від 19.08.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. та наявність в Державному актуальному стані обтяження нерухомого лайна, право власності на який заявлено до державно реєстрації, а саме №7264300 - арешт нерухомого майна, зареєстровано 08.10.2014; підстава обтяження: ухвала Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 по справі №643/12624/14-ц.

З наявної в матеріалах справи копії реєстраційної справи судом встановлено, що ОСОБА_4 для проведення державної реєстрації на спірний об'єкт нерухомого майна подано державному реєстратору заочне рішення Московського районного суду від 30.10.2014 року, проте не надано жодного документу яким підтверджувалось право власності позивача на спірну квартиру.

З врахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що прийняте Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Михайловою Іриною Володимирівною рішення № 21599647 від 26.05.2015 р. про відмову у державній реєстрацїї права власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) є правомірним, а позовні вимоги необґрунтованими, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Михайлової Ірини Володимирівни, третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 01.09.2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.