Справа № 826/12472/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 вересня 2015 року № 826/12472/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Акцент-Авто»
до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.03.2015 р. № , від 12.06.2015 р. № ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акцент-Авто» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.03.2015 р. № , від 12.06.2015 р. № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 04.03.2015 р. № 1340/26-51-22-04/34424744 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.06.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 295 250,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 25.03.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 354 300,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі з огляду на те, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, відповідно оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заперечень по суті заявлених позовних вимог не надано.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність необхідності виклику свідка або експерта у справі, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі наказу щодо проведення позапланової документальної позапланової виїзної перевірки від 24.02.2015 р. № 181-П та направлення від 24.02.2015 р. № 117/26-51-22-04, головним державним ревізором-інспектором, інспектором податкової та митної справи ІІІ рангу відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві Венгловським Миколою Миколайовичем, згідно із пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Акцент-Авто» в частині дотримання вимог податкового та іншого законодавства з податку на додану вартість, а саме: з питань фінансово - господарських відносин з ТОВ «ПАК Плюс 2012» за період з 01.01.2014 по 31.05.2014.

Перевіркою встановлені порушення ТОВ «Акцент-Авто»:

1) ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за період з 01.01.2014 по 31.05.2014 в сумі 236200,00 грн., в т.ч. по періодам: 2014 рік в сумі 236 200,00 грн.

2) п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 262 445,12 грн., а саме по періодам: січень 2014 р. - 23745,09 грн.; лютий 2014 р. - 67256,36 грн.; березень 2014 р. - 87 682,18 грн.; квітень 2014 р. - 62 327,20 грн.; травень 2014 р. - 21 434,29 грн.

За результатами перевірки складено акт від 04.03.2015 р. № 1340/26-51-22-04/34424744 та винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 12.06.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 295 250,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 236 200,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 59 050,00 грн.;

- від 25.03.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 393 667,68 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 262 445,12 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 131 222,56 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві надано відповідь від 20.03.2015 р. № 3385/10/26-51-22-04, відповідно до якої висновки акту від 04.03.2015 р. № 1340/26-51-22-04/34424744 залишено без змін.

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 27.05.2015 р. № 8531/10/26-15-10-05-35, яким податкове повідомлення-рішення від 25.03.2015 р. № залишено без змін, податкове повідомлення - рішення від 25.03.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 59050,00 грн. скасовано, а в іншій частині залишено без змін, скаргу задоволено частково.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова перевірка позивача була проведена на підставі п. 75.1 ст. 75 та пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 цієї ж статті Кодексу документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За правилами пункту 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу, якою передбачено право посадових осіб органу державної податкової служби приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення платникові направлення на проведення такої перевірки визначеного змісту.

У разі недотримання працівниками контролюючого органу умов та порядку допуску до перевірки платник вправі не допустити посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної перевірки, як це передбачено абзацом другим пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Як вбачається з пояснень позивача, у інспектора-ревізора Венгловського М.М., на момент його прибуття на перевірку (24.02.2015 р.), було відсутнє службове посвідчення працівника ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві.

На вимогу директора ТОВ «Акцент-Авто» надати службове посвідчення, Венгловський М.М. відмовився його надати, надавши замість останнього довідку з місця роботи.

Зважаючи на викладене вище, Венгловський М.М. не був допущений до перевірки. При цьому акту, який засвідчує факт недопуску посадової особи відповідача до перевірки останнім складено не було.

Натомість було складено акт про проведену виїзну перевірку.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено порядок допуску до перевірки, передбачений положеннями п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим його дії щодо проведення останньої, суд визнає протиправними.

Слід зазначити, що недопущенним до перевірки інспектором-ревізором Венгловським М.М., було проведено виїзну перевірку, за результатами якої винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, слід зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акцент-Авто» зареєстровано Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією. Взято на облік у ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС та зареєстровано платником ПДВ. Основним видом діяльності є неспеціалізована оптова торгівля.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом перевірки стали фінансово - господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Пак Плюс 2012».

Так, між ТОВ «Пак Плюс 2012» (продавець) та ТОВ «Акцент-Авто» було укладено договір купівлі-продажу № 18 від 27.01.2014 р., відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар по цінах в кількості, асортименті і в терміни, узгоджені сторонами і вказані у рахунках-фактурах видаткових накладних та/або специфікаціях, що є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 1.2 договору номенклатура, асортимент товару, що поставляється за даним договором зазначається в рахунках-фактурах та видаткових накладних , що видані на підставі даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору поставка товару покупцю здійснюється силами та за рахунок продавця. За домовленістю сторін покупець може здійснити вивіз товару своїм транспортом та за свій рахунок зі складу продавця.

Номенклатура товару визначена в специфікації до договору (а.с. 100-126 Том 1), про передачу товару свідчать видаткові накладні (а.с. 127-198 Том 1, а.с. 1- 3 Том 2).

Про факт отримання товарів свідчать, виписані ТОВ «Пак Плюс 2012» податкові накладні (а.с. 4- 98 Том 2).

Рух активів між сторонами підтверджується оборотно-сальдовими відомостями, виписками по особовому рахунку (а.с. 99- 118 Том 2), рахунками-фактурами (а.с. 119-187 Том 2), актами звіряння взаємних розрахунків (а.с. 188-195 Том 2).

В подальшому придбаний позивачем товар реалізовувався наступним контрагентам: ПІІ «Лукойл-Україна», ПП «Автопетроліум», ПП «Арсенал», ПП «Белінор», ТОВ «Аватаж 7», ТОВ «Адвентіс», ТОВ «Альянс Маркет», ТОВ «Альян Холдинг», ТОВ «АТЛ», ТОВ «БАРБО», ТОВ «БЕЛ ОІЛ», ТОВ «Будмен Інтер», ТОВ «Веста Сервіс», ТОВ «Вирій», ТОВ «Восток», ТОВ «Восторг», ТОВ «Джая», ТОВ «Джуна», ТОВ «Експансія» ДФ, ТОВ «Експансія» КФ, ТОВ «Експансія» ОФ, ТОВ «Експансія» РФ, ТОВ «Експансія» СФ, ТОВ «Експансія» ХФ, ТОВ «ЕпіцентрК», ТОВ «Кворум Нафта», ТОВ «Контініум-Трейд», ТОВ «Край-2», ТОВ «Лідер», ТОВ «Лотос-Енергія», ТОВ «Люксвен», ТОВ «Нордон», ТОВ «Прем'єр Ліга», ТОВ «Твич», ТОВ «ТД «Лелека», ТОВ «Укравтозапчастина», ТОВ «Фінєст», ТОВ «Фоззі-Фуд», ТОВ «Шапаш», ФОП «ОСОБА_2.»

На підтвердження реалізації товарів вищевказаним контрагентам позивачем надано суду: договори, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей (Тома 3 - 20).

Висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду на розпочате судове розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 від 01.07.2014 р.

Зокрема, на підставі порушеного кримінального провадження № 0000116 від 01.07.2014 р. старшим слідчим КР СУ ФР Головного управління ДФС у м. Києві було винесено постанову підполковника міліції Скирди Р.В. про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Акцент-Авто» з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Пак Плюс 2012».

Слідче управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 01.07.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Газторг Україна» відображені у податковому обліку підприємства фактично не здійснювані господарські відносини із ТОВ «Пак Плюс 2012», що має ознаки фіктивності.

Допитаний в якості свідка гр. ОСОБА_4, який є засновником, директором та головним бухгалтером даного підприємства зазначив, що зареєстрував ТОВ «Пак Плюс 2012» за грошову винагороду.

Однак, суд не приймає до уваги посилання відповідача на факт порушення кримінального провадження відносно гр. ОСОБА_4, який є засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Пак Плюс 2012», оскільки відповідачем не доведено наявність преюдиційних обставин, які є обов'язковими для врахування судом, а саме: доказів винесення вироку у кримінальній справі.

Також висновки відповідача зроблені з огляду на акт № 2015/26-55-22-07/38346293 від 24.07.2014 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Пак Плюс 2012» щодо підтвердження господарських відносин за період з 01.03.2014 по 30.06.2014, складеного ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, яким встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбання та продажу товарів (послуг) за період з 01.03.2014 по 30.06.2014.

Разом з тим, суд вважає використання акту № 2015/26-55-22-07/38346293 від 24.07.2014 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Пак Плюс 2012» неправомірним з огляду на наступне.

Окружним адміністративним судом м. Києва 19.09.2014 р. прийнято рішення по справі № 826/14018/14, залишене без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014 р., за позовом ТОВ «Пак Плюс 2012» до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "Пак Плюс 2012" задоволено частково. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві вилучити з АІС "Податковий блок" та інших інформаційних баз даних акт №2015/26-55-22-07/38346293 від 24.07.2014 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Пак Плюс 2012" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 по 30.06.2014" та інформацію, внесену на підставі даного акту. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві відновити в АІС "Податковий блок" та інших інформаційних базах даних показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ "Пак Плюс 2012", які були змінені на підставі акту №2015/26-55-22-07/38346293 від 24.07.2014 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Пак Плюс 2012" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 по 30.06.2014". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Разом з тим, досліджуючи фактичні обставини справи, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, надаючи правову оцінку доказам у справі, суд повинен встановити, зокрема, чи було дотримано відповідачем вимоги чинного законодавства щодо порядку проведення документальної виїзної позапланової перевірки.

В контексті наведеного, судом встановлено, що відповідачем було порушено порядок проведення перевірки в частині допуску посадової особи до її проведення, оскільки у посадової особи відповідача на момент його прибуття на перевірку було відсутнє службове посвідчення працівника ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, у зв'язку із чим останнього не було допущено до проведення перевірки на підприємстві. Слід зазначити також, що всупереч положенням п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадовою особою відповідача не складено акт про не допуск до перевірки, а складено акт виїзної перевірки.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що проведення документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ «Акцент-Авто» є протиправним, а тому рішення прийняті за її наслідками є також протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 25.03.2015 р. № , від 12.06.2015 р. № прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги ТОВ «Акцент-Авто» є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 69-72, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент-Авто» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 25.03.2015 р. № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 12.06.2015 р. № .

4. Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцент-Авто» за рахунок асигнувань ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук