Справа № 2а-5493/11/1370
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р. № 2а-5493/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Костіва М.В.

суддів Гулкевич І.З.

ОСОБА_1

при секретарі Билень Н.С.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 Державної митної служби України, Львівської митниці про скасування наказу Державної митної служби України "Про припинення перебування на державній службі" №797-к від 18.04.2011 р.; скасування наказу Львівської митниці №247-к від 19.04.2011 р.; поновлення на раніше займаній посаді головного інспектора сектору ведення складського обліку відділу контролю за майном, що перейшло у власність держави Служби фінансів, бухгалтерського обліку та звітності Львівської митниці; стягнення з державної митної служби України 20000 грн. моральної шкоди, стягнення з Львівської митниці заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_4, с. Завада, Львівська область, звернулась із позовом до відповідача - 1 -Державної митної служби України, м. Київ, до відповідача - 2 - Львівської митниці, м. Львів, про скасування наказу Державної митної служби України "Про припинення перебування на державній службі" №797-к від 18.04.2011 р.; скасування наказу Львівської митниці №247-к від 19.04.2011 р., зобов'язання Державної митної служби України видати наказ про поновлення на раніше займаній посаді головного інспектора сектору ведення складського обліку відділу контролю за майном, що перейшло у власність держави Служби фінансів, бухгалтерського обліку та звітності Львівської митниці; стягнення з державної митної служби України 20000 грн. моральної шкоди, стягнення з Львівської митниці заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Заявою про уточнення позовних вимог від 23.06.2011 р. позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ державної митної служби України №797-к від 18.04.2011 р. в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_4, головного інспектора сектора ведення складського обліку відділу контролю за майном, що перейшло у власність держави Служби фінансів, бухгалтерського обліку та звітності Львівської митниці; поновити позивача на посаді головного інспектора сектора ведення складського обліку відділу контролю за майном, що перейшло у власність держави Служби фінансів, бухгалтерського обліку та звітності Львівської митниці; стягнути з Львівської митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2011 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи відкладався з підстав, передбачених ст. 150 КАС України.

Представникам сторін роз'яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України. У відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що оскаржуваними наказами не конкретизовано, яку саме норму закону порушив позивач, звільнення відбулось без дотримання норм спеціального законодавства, зокрема, інструкції про порядок організації та проведення службового розслідування і службової перевірки в митній службі України. Стверджувані порушення, за які позивача було звільнено, мали місце у 2008 р., коли позивач працював на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Мостиська". Відтак, на підставі п. 37 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення не могло покладатись на позивача за спливом понад 6 місяців з дня вчинення порушення. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов заперечив з мотивів, зазначених у запереченні. Ствердив, зокрема, що у разі звільнення працівників із публічної служби на підставі Закону України "Про державну службу", обов'язок щодо проведення службового розслідування у працедавця відсутній, оскільки такий не передбачений даним законом, і таку позицію підтримує ВАС України у інформаційному листі №753/11/13-10 від 26.05.2010 р. Крім того, припинення державної служби у зв'язку із порушенням присяги державного службовця не є дисциплінарним стягненням, а додатковою підставою для припинення державної служби згідно із Законом України "Про державну службу", і, відповідно, застосування в даному випадку вимог Закону України "Про дисциплінарний статут митної служби України" щодо строків та порядку застосування дисциплінарних стягнень, є неправомірним, про що стверджує ВАС України в ухвалі від 22.03.2011 р. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників, суд встановив наступне.

Як вбачається з особової картки позивача, позивач проходила державну службу з 11.12.1997 р. Присяга державного службовця прийнята 11.12.1997 р., що підтверджується записом в особовій справі та текстом присяги, підписаним позивачем. Посилання позивача на бездоганну державну службу, сумлінне ставлення до служби, неодноразові заохочення, що не було враховано відповідачами при звільненні, не відповідає матеріалам справи, враховуючи записи в особовій справі, та накази про неодноразове притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Наказом Державної митної служби України №797-к від 18.04.2011 р. "Про припинення перебування на державній службі" за порушення присяги державних службовців, відповідно до вимог ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про державну службу", було припинено перебування на державній службі в митних органах України десятьох осіб, у т.ч. позивача.

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що порушення присяги відповідач - 1 вбачає в діях позивача, виявлених під час проведення комплексної перевірки службової діяльності Львівської митниці за період роботи у 2008, 2009, 2010 р.р. по 11.03.2011 р. та які були пов'язані з митним оформленням вантажів. Зазначене також підтверджується актом від 31.03.2011 р. комплексної перевірки службової діяльності Львівської митниці за період роботи у 2008, 2009, 2010 роках по 11.03.2011 р. Вказаним актом констатовано несумлінне виконання позивачем службових обов'язків, передбачених п. п. 1.1., 2.2., 2.25. посадової інструкції старшого інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Мостиська" Львівської митниці, затвердженого т.в.о. начальника Львівської митниці 30.04.2008 р. та запропоновано розглянути питання щодо припинення її перебування на державній службі в митних органах України. Посилання позивача на правильність митного оформлення ним вказаних в акті вантажів не доведене суду у встановленому порядку належними доказами. Натомість, зміст матеріалів справи, зокрема, вантажних митних декларацій, інших документів, що оформлялись під час митного оформлення зазначених товарів підтверджує висновки акту комплексної перевірки. Зазначений акт не оскаржувався, зауважень до нього зацікавленими особами не подавалось, дії перевіряючих по включенню до акту вказаних висновків незаконними не визнавались, а правильність проведення такої перевірки виходить за межі предмету спору по даній справі.

Посилання позивача на недоведеність факту порушення ним законодавства при митному оформленні вантажів не заслуговують на увагу як такі, що не стосуються суті справи в світлі застосованої відповідачем підстави припинення державної служби. До позивача не застосовувалось звільнення як вид дисциплінарного стягнення, що підтверджується відповідним записом в особовій картці.

Згідно із ст. 408 МК України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу". Однак, посилання представника позивача на необхідність у даному випадку застосувати акти законодавства, яке позивач вважає спеціальним, зокрема, Закон України "Про Дисциплінарний статут митної служби України", не відповідає законодавству. Згідно із Законом України "Про Дисциплінарний статут митної служби України" регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог саме Закону України "Про державну службу".

Враховуючи, що до відповідача не застосувалось звільнення як вид дисциплінарного стягнення, а припинення перебування на державній службі, посилання позивача на необхідність застосування інструкції про порядок організації та проведення службового розслідування і службової перевірки в митній службі України, не відповідає законодавству, враховуючи, що вказана інструкція визначає службове розслідування як комплекс заходів, що здійснюються в межах компетенції відповідно до цієї Інструкції з метою повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин вчинення посадовою особою дисциплінарного або іншого правопорушення, пов'язаного із здійсненням службової діяльності, виявлення причин і умов, що сприяли його вчиненню, встановлення наявності (відсутності) вини, її ступеня, а також установлення інших подій, обставин, що потребують з'ясування під час проведення таких заходів.

У разі звільнення працівників із публічної служби на підставі Закону України "Про державну службу", обов'язок щодо проведення службового розслідування у працедавця відсутній, оскільки такий не передбачений даним законом, і таку позицію підтримує ВАС України у інформаційному листі №753/11/13-10 від 26.05.2010 р. Крім того, припинення державної служби у зв'язку із порушенням присяги державного службовця не є дисциплінарним стягненням, а додатковою підставою для припинення державної служби згідно із Законом України "Про державну службу", і, відповідно, застосування в даному випадку вимог Закону України "Про дисциплінарний статут митної служби України" щодо строків та порядку застосування дисциплінарних стягнень, є неправомірним. Такої ж позиції дотримується і ВАС України в ухвалі від 22.03.2011 р.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про державну службу" громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу, підписаний державним службовцем текст якої зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 30 вказаного закону, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього закону.

З наведених матеріалів справи вбачається наявність у відповідача підстав для висновку про порушення позивачем присяги. Належних доказів порушення відповідачем законодавства при винесенні оскаржуваного наказу суду не надано.

Позивач також просить стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Однак, згідно із ч. 2 ст. 235 КЗпП України лише при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. З врахуванням наведеного, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд вправі прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя Костів М.В.

Суддя Гулкевич І.З.

Суддя Шинкар Т.І.

Повний текст постанови виготовлено 05.12.2011 року.

З оригіналом згідно

Суддя Костів М.В.