Справа № 11435/09/1570
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року

о 12год. 40хв.

У залі судових засідань №8

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Фроловій І.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №19547/9/10-006 від 26.11.2009р.

Від відповідача: не зявився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області, в якому позивач просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість по податку на додану вартість в сумі 8 798,97 грн. та по єдиному податку в сумі 1 381, 14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем внаслідок порушення вимог п.п.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», було занижено податок на додану вартість за період з травня 2007р. по серпень 2008р. на суму 3363грн., а також в порушення ст. 11 Закону України „Про систему оподаткування у відповідача утворилася заборгованість внаслідок несплати суми єдиного податку на підприємницьку діяльність за період лютий 2009р.-вересень 2009р. в за нагальному розмірі 1381,14грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2009р. було відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу у строк до 12.10.2009р. подати до суду письмові заперечення на позов та докази, які спростовують заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 12.10.2009р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в засіданні суду на 19.11.2009р.

Відповідач у судові засідання 19.11.2009р., 21.01.2010р., 17.02.2010р. та 18.03.2010р. не зявився, незважаючи на те що, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечення на позов не надав, у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований Овідіопольською райдержадміністрацією Одеської області 25.10.2006р. за №0004247, про що свідчить наявна в матеріалах справи належним чином засвідчена копія Свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця серії В02 №312471.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 знаходиться на обліку у ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області в якості платника податків з 25.10.2006р. за №7805, про що свідчить наявна у матеріалах справи відповідна Довідка ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області №4247/29-0 від 25.10.2006р.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03.12.2008р. старшим державним податковим ревізором - інспектором Безкоровайною А.С. на підставі п.1 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. № 509-ХІІ (із змінами та доповненнями) та відповідно до плану-графіка, була проведена планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вимог податкового та іншого законодавства за період з 25.10.2006р. по 30.09.2008р.

За наслідками вказаної перевірки був складений акт від 03.12.2008р. №2507/17-1/НОМЕР_1 «Про результати планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 за період з 25.10.2006р. по 30.09.2008р.», в якому зафіксовано факт порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997р. (зі змінами та доповненнями), а саме за період з травня 2007 року по серпень 2008 року до податкового кредиту включались суми податку на додану вартість, сплачені за придбані товари, які не використовувались у господарській діяльності платника податку, у зв»язку з чим занижено податкові зобовязання по ПДВ у сумі 3 363,00грн.

Зазначений акт перевірки від 03.12.2008р. №2507/17-1/НОМЕР_1 був вчасно отриманий ОСОБА_2, про що свідчить його особистий підпис на вказаному акті.

Відповідно до п.6.1. ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

Так, на підставі вищевказаного акта перевірки від 03.12.2008р. №2507/17-1/НОМЕР_1 Державною податковою інспекцією у Овідіопольському районі Одеської області було винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 10.12.2008р. щодо визначення суми податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальному розмірі 5044,5грн., з яких 3363грн. основний платіж, 1681,5грн. штрафні (фінансові) санкції. Зазначене повідомлення-рішення отримано ОСОБА_2 10.12.2008р., по що свідчить його особистий підпис на корінці вказаного податкового повідомлення-рішення.

Також судом встановлено, що 05.05.2009р. головним державним податковим інспектором відділу адміністрування податків з фізичних осіб ОСОБА_3 проведено документальну невиїзну перевірку своєчасності сплати ПДВ за 2008 рік Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, за результатами якої складено акт №1084, в якому зафіксовано факт порушення пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» вiд 21.12.2000 № 2181-III, а саме порушення граничного терміну сплати узгодженого податкового зобовязання по ПДВ згідно податкової декларації з ПДВ №54284 від 22.12.2008р. (термін затримки склав 57 днів).

На підставі вищевказаного акта перевірки від 05.05.2009р. №1084 Державною податковою інспекцією у Овідіопольському районі Одеської області було винесено податкове повідомлення-рішення №10841702/0 від 05.05.2009р. щодо визначення суми податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальному розмірі 99,97грн. Зазначене повідомлення-рішення отримано ОСОБА_2 14.07.2008р., про що свідчить наявне у справі повідомлення про вручення поштового відправлення №1362.

Разом з тим, відповідних належних доказів в підтвердження сплати відповідачем визначених вказаними податковими повідомленнями-рішеннями сум податкового боргу суду не надано.

Також, як з»ясовано судом та підтверджується наявними у матеріалах справи документами, у податкових деклараціях по ПДВ за період жовтень-грудень 2008р. та січень-травень 2009р. відповідачем самостійно визначалися суми податку на додану вартість, які підлягають нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку від»ємного значення попереднього звітного періоду (ряд. 27 декларації), які, при цьому, всупереч приписам чинного податкового законодавства у повному обсязі Підприємцем до бюджету не сплачувалися, що стало приводом для виникнення заборгованості по ПДВ за наступними податковими деклараціями, зокрема: №50944 від 20.11.2008р. на суму 954грн., №54284 від 22.12.2008р. на суму 432грн., №60859 від 19.01.2009р. на суму 897грн., № 5323 від 20.02.2009р. на суму 999грн., № 7890 від 20.03.2009р. на суму 1062грн., №15739 від 21.04.2009р. на суму 428грн., №22954 від 22.06.2009р. на суму 71грн., №22950 від 22.06.2009р. на суму 597грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, поданої до ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області, фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 видано Свідоцтво серії Є №685242 від 25.10.2006р. про сплату єдиного податку, що свідчить про те, що відповідач з 2006р. був платником єдиного податку.

Відповідно до рішення Великодолинської селищної ради від 12.12.2008 року №803-V щомісячна ставка єдиного податку для фізичних осбі на 2009 рік, в тому числі по КВЕД №51.90.0 «Інші види оптової торгівлі» складала 200 грн. на місяць.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991р. №1251-XII (зі змінами та доповненнями) платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Статтею 9 вказаного Закону встановлено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Відповідно до п.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998р. 727/98 (в редакції Указу Президента України № 746/99 від 28.06.1999р.) для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації. Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати усіх встановлених податків та обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період. Рішення про перехід на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності може бути прийняте не більше одного разу за календарний рік.

Згідно з п.2 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999р. №599, підставою для видачі Свідоцтва є подання субєктом підприємницької діяльності фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до цього Порядку та платіжного документа (квитанція, копія платіжного доручення з відміткою банківської установи) про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць. Заява має бути подана не пізніше ніж за 15 днів до початку кварталу, з якого він обирає спосіб оподаткування доходів за єдиним податком за умови сплати усіх встановлених податків та обовязкових платежів, термін сплати яких настав на дату подання заяви. Рішення про перехід на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності може бути прийняте не більше одного разу за календарний рік. Орган державної податкової служби за місцем державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності фізичної особи за наявності платіжного документа про сплату єдиного податку зобовязаний протягом десяти робочих днів після отримання заяви безоплатно видати Свідоцтво або надати письмову мотивовану відмову. Свідоцтво видається на зазначений в заяві термін, але в межах календарного року. У разі щомісячної сплати єдиного податку, його сплата здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного податку.

Як вбачається з п.2 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Згідно з п.5 вказаного Указу фізичні особи підприємці несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Також, статтею 11 Закону України „Про систему оподаткування від 25.06.1991р. №1251-XII (зі змінами та доповненнями) передбачено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про оподаткування.

Відповідно до ст.4 вказаного Закону платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Згідно з п.п.2,3 п.1 ст.9 Закону України „Про систему оподаткування платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обовязкових платежів), сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями), платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом «г» п.п. 4.2.2 п. 4.2, а також п. 4.3 цієї статті. Підпунктом 4.1.4. пункту 4.1 статті 4 зазначеного закону податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з п.5.3 ст. 5 вказаного Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах «а» - «в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Відповідно до пп.пп.4.2.1,4.2.2 п.4.2 ст.4 вказаного Закону, якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому зазначеним Законом.

Згідно з п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 вищезазначеного закону узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена у встановлений законодавством строк, визнається сумою податкового боргу.

Згідно з п.п.6.2.1. п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги, у зв'язку з чим, ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області Фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 були надіслані перша податкова вимога №1/118 від 14.01.2009р. на суму 5132,76грн., яка була отримана відповідачем 29.01.2009р., про що свідчить наявна в матеріалах справи належним чином засвідчена копія повідомлення про вручення поштового відправлення, та друга податкова вимога №2/651 від 05.03.2009р. на суму 6585,01грн., яка була отримана відповідачем 01.04.2009р., про що свідчить наявна в матеріалах справи належним чином засвідчена копія повідомлення про вручення поштового відправлення №51094.

Разом з тим, відповідних належних доказів в підтвердження сплати відповідачем визначених вказаними податковими вимогами сум податкового боргу суду не надано.

Відтак, з урахуванням наведеного та як вбачається з наявної у справі облікової картки платника станом на 31.12.2008р., яка ведеться в органах державної податкової служби згідно з Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженою Наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005р №276 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р. за №843/11123), за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті єдиного податку за порушення вимог п.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб»єктів малого підприємництва» у загальній сумі 1381,14грн. та борг по сплаті податку на додану вартість, сума якого з урахуванням наявної переплати складає 8 797,97грн.

Згідно з пп.3.1.1 ст.3 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості по податку на додану вартість в сумі 8 798,97 грн. та по єдиному податку в сумі 1 381, 14 грн.

Керуючись ч.1 ст.71, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по податку на додану вартість в сумі 8 798,97 грн. та по єдиному податку в сумі 1 381, 14 грн. - задовольнити.

2. Стягнути Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (67832, АДРЕСА_1, ідент.№): до бюджету

- до бюджету (на р/р 0360, банк отримувача ГУДКУ в Одеській області, отримувач УДК в Овідіопольському районі ГУДКУ в Одеській області, код 22508650, МФО 828011) 8 798 (вісім тисяч сімсот дев»яносто вісім) грн.97коп;

- до бюджету (на р/р 03663 банк отримувача ГУДКУ в Одеській області, отримувач УДК в Овідіопольському районі ГУДКУ в Одеській області, код 22508650, МФО 828011) 1 381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) грн.. 14коп.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили у разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про

апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано суддею « 23» березня 2010р.

Суддя Харченко Ю.В.

.