Справа № 2а-1670/819/11
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011 року м. ПолтаваСправа № 2a-1670/819/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

при секретарі Ємець Я.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції, третя особа - Кротенківська сільська рада Полтавського району Полтавської області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2011 року позивач, ОСОБА_4, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції (надалі по тексту ВДВС Полтавського РУЮ) про визнання дій щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2009 року за ВП № 9774355 та повернення виконавчого листа від 17.10.2008 року по справі № 2а-41/2008 до Полтавського районного суду Полтавської області без виконання неправомірними; визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2009 року; зобов'язання вчинити виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 16.09.2008 року по справі № 2а-41/2008 в частині зобов'язання Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області надати погодження ОСОБА_4 на вилучення земельної ділянки площею 3,5 га в с. Кротенки для розміщення (будівництва) бази відпочинку із земель постійного користування ВАТ "Полтавське".

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що на її користь було винесено Полтавським районним судом рішення, яким зобовязано Кротенківську сільську раду надати погодження ОСОБА_4 на вилучення земельної ділянки площею 3,5 га в с. Кротенки для розміщення (будівництва) бази відпочинку із земель постійного користування ВАТ "Полтавське". Оскільки вказана сільська рада не виконала цього рішення добровільно, то позивач у 2008 році звернулася із виконавчим листом та заявою про примусове виконання рішення суду до відповідача. На протязі майже двох років рішення суду не було виконано державним виконавцем та одночасно відповідач не повідомляв її про хід виконавчого провадження, не було надано відповіді на ряд звернень. У 2010 році позивач звернулася до Полтавського районного суду та прокурора Полтавського району та з їхніх відповідей на звернення стало відомо про те, що державним виконавцем було закрито виконавче провадження, а виконавчий документ повернутий до суду. Вважає, що виконавче провадження було закрито протиправно, оскільки державним виконавцем не було виконано всі заходи, спрямовані на примусове виконання судового рішення, зокрема, не було накладено в передбаченому порядку штрафи на боржника, боржника не було попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду та подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, направлене державним виконавцем до Полтавського районного суду, було складено та направлено в порушення існуючих вимог закону, що призвело до його повернення прокурором виконавцю для доопрацювання, якого державний виконавець не вчинив. За таких обставин позивач вважала, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена головним державним виконавцем ВДВС Полтавського РУЮ за № ВП 9774355 від 28.09.2009 року з порушенням вимог статей 76 та 87 Закону України "Про виконавче провадження", а тому є неправомірною та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх запереченнях посилався на те, що винесення оскаржуваної постанови та дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції щодо повернення виконавчого листа від 17.10.2008 року по справі № 2а-41/2008 до Полтавського районного суду Полтавської області, ґрунтуються на вимогах Закону України "Про виконавче провадження". Державним виконавцем було вчинено усіх необхідних для виконання судового рішення дій, що передбачені законом та Інструкцією, а повернення подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб боржника на доопрацювання ніяк не впливало на виконання боржником свого рішення, оскільки сільська рада на сесії запропонувала ОСОБА_4 отримати іншу земельну ділянку, відповіді на що не отримала.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені представником відповідача, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Полтавського районного суду від 16.09.2008 року по справі № 2а-41/2008 було визнано неправомірним та скасовано рішення дванадцятої сесії п'ятого скликання Кротенківської сільської ради Полтавського району № 214 від 14 серпня 2007 року про відмову в погодженні на розміщення бази відпочинку на земельній ділянці площею 3,5 га, що перебуває у постійному користуванні ВАТ "Полтавське". Цим же рішенням зобов'язано Кротенківську сільську раду Полтавського району надати погодження ОСОБА_4 на вилучення земельної ділянки площею 3.5 га в с. Кротенки для розміщення (будівництва) бази відпочинку із земель постійного користування ВАТ "Полтавське".

17.10.2008 року по справі видано виконавчий лист № 2а-41/2008 від 16.09.2008 року із яким ОСОБА_4 звернулася до ВДВС Полтавського РУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 03.11.2008 року було відкрито виконавче провадження ВП № 9774355.

Судом досліджено матеріали виконавчого провадження, що надані представником відповідача для огляду у судовому засіданні.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, Одночасно з відкриттям виконавчого провадження боржнику, Кротенківській сільській раді Полтавського району, було надано до 10.11.2008 року строк для добровільного виконання судового рішення.

17.12.2008 року державним виконавцем складено акт про невиконання судового рішення.

16.01.2009 року постановою державного виконавця за невиконання судового рішення на Кротенківську сільську раду Полтавського району накладено штраф у розмірі 340 грн. При цьому нового терміну для добровільного виконання не надано.

17.09.2009 року складено акт про невиконання судового рішення, відібрано пояснення у Кротенківського сільського голови.

18.09.2009 року постановою державного виконавця за невиконання судового рішення на Кротенківську сільську раду Полтавського району накладено штраф у розмірі 680 грн. Нового строку на виконання судового рішення не надано.

22.09.2009 року ВДВС Полтавського РУЮ до Полтавського районного суду внесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Кротенківської сільської ради за ознаками злочину, відповідальність за який передбачено ст. 382 Кримінального Кодексу України - невиконання рішення Полтавського районного суду від 17.10.2008 року по справі № 2а-41/2008.

Постановою заступника начальника ВДВС Полтавського РУЮ про закінчення виконавчого провадження ВП № 9774355 від 28.09.2009 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-41/2008, виданого 17.10.2008 року закінчено на підставі пункту 11 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

28.10.2009 року за вих. № 1350 Полтавським районним судом подання ВДВС Полтавського РУЮ направлено до прокуратури Полтавського району для проведення перевірки та прийняття рішення відповідно до статті 97 КПК України.

03.11.2009 року прокурором Полтавського району вказане подання направлено відповідачу на доопрацювання у звязку з рядом допущеним державним виконавцем при складенні та направленні подання недоліків зі вказівкою на його повторне направлення в 10-денний строк на адресу прокуратури або письмового повідомлення про відсутність підстав для повторного направлення подання.

Повторного направлення подання, як і повідомлення про відсутність підстав для його направлення ВДВС Полтавського РУЮ не вчинив, залишивши вказівки прокурора без реагування.

Оцінюючи оскаржувані в даній справі рішення, суд виходить з критеріїв правомірності, визначених ч.3 ст. Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, суд, проаналізувавши фактичні обставини справи, не знаходить доведеним твердження позивача про те, що відповідачем, субєктом владних повноважень, у даному разі ВДВС Полтавського РУЮ, були вчинені дії у розумінні КАС України. Так, постанова про закінчення виконавчого провадження, яку оскаржує позивач, є рішенням субєкта владних повноважень, і винесення даної постанови є способом прийняття відповідного рішення, а не дією субєкта владних повноважень, яка б змінювала правовідносини та могла б трактуватися як дія в розумінні КАС України. Повернення виконавчого документу без виконання є наслідком винесення рішення про закінчення виконавчого провадження та способом його (рішення) виконання, оскільки закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 11 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»тягне з собою обовязковий наслідок у вигляді повернення виконавчого документу. Тому повернення виконавчого документу суд також не може вважати дією субєкта владних повноважень в розумінні КАС України.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у позовній вимозі про визнання дій щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2009 року за ВП № 9774355 та повернення виконавчого листа від 17.10.2008 року по справі № 2а-41/2008 до Полтавського районного суду Полтавської області без виконання неправомірними.

З приводу другої позовної вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2009 року, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону від 23.02.2006 р. № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Складовою принципу верховенства права є вимога юридичної визначеності, відповідно до якої остаточне рішення суду не може піддаватись сумніву, а також належне виконання судових рішень проти органів державної влади: Принцип верховенства права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, який є невідємним аспектом всіх статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобовязує державу та будь-який державний орган виконувати судові розпорядження чи рішення, ухвалені проти держави (органу)(параграф 87 рішення Європейського Суду з прав людини : Гасан і Чеус проти Болгарії від 26 жовтня 2000 року).

Невжиття державним виконавцем заходів щодо виконання судового рішення, яке винесено з метою захисту прав позивача, порушує права позивача, гарантовані йому Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Спосіб дій державного виконавця, які повинні бути вжиті в даному випадку останнім, описаний Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із постанови державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ про закінчення виконавчого провадження ВП № 9774355 від 28.09.2009 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-41/2008, виданого 17.10.2008 року закінчено на підставі пункту 11 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 11 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону.

Згідно із частиною 3 статті 76 Закону України "Про виконавче провадження", якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону, після чого, виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 87 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем перед винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження до боржника були застосовані штрафні санкції та внесено подання до Полтавського районного суду про притягнення до кримінальної відповідальності боржника.

Разом з тим, вище було описано порушення закону, які були допущені відповідачем при вчиненні зазначених виконавчих дій, зокрема, невстановлення боржнику нового строку для виконання судового рішення при накладенні на нього штрафів, допущені при складенні та направленні подання про притягнення посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності недоліки, не усунення цих недоліків у подальшому. Частково ці недоліки були виявлені і керівництвом ВДВС Полтавського РУЮ, яким вони були відображені у постанові про результат перевірки виконавчого провадження від 14.01.2009 року, що долучена в копії до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ВДВС Полтавського РУЮ не було вжито належним чином всіх заходів, передбачених статтею 87 Закону України "Про виконавче провадження", а допущені в ході виконавчого провадження порушення закону є такими, що можуть суттєво вплинути на результат виконавчого провадження і у разі відсутності таких порушень рішення суду могло б бути виконано.

Відтак, висновок відповідача про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження з посиланням на пункт 11 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", який виразився у винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, є необґрунтованим та передчасним.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 9774355 від 28.09.2009 року.

Що ж стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача вчинити виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 16.09.2008 року по справі № 2а-41/2008 в частині зобов'язання Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області надати погодження ОСОБА_4 на вилучення земельної ділянки площею 3,5 га в с. Кротенки для розміщення (будівництва) бази відпочинку із земель постійного користування ВАТ "Полтавське", то суд зазначає таке.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована начальником або керівником вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання ухвали суду, постанови начальника або керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальника відповідного органу державної виконавчої служби.

За наявності обставин, передбачених частиною сьомою статті 80 цього Закону, виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копія якої не пізніше наступного дня надсилається до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у даному спорі визнання протиправною та скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП № 9774355 від 28.09.2009 року, є належним і достатнім способом захисту прав позивача, оскільки державний виконавець після набрання законної сили цим рішенням суду зобов'язаний поновити виконавче провадження в силу норм закону та вчиняти виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення, він зобовязаний Законом. Тому суд не вбачає необхідності та правових підстав зобов'язувати його до вчинення таких дій і задовольняти відповідну позовну вимогу.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно до частини першої статі 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Постанову Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2009 року ВП № 9774355 визнати протиправною та скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 з Державного бюджету України частину судових витрат у сумі 1,70 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 21 лютого 2010.

Суддя І.С. Шевяков