Справа № 826/5775/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17 липня 2015 року 12 год. 50 хв. № 826/5775/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейдінг Україна" до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейдінг Україна" (далі - позивач, ТОВ "Ресурс Трейдінг Україна") до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (далі - ПАТ "КБ "УФС") Гончарова Сергія Івановича (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не надання позивачу письмової згоди на зняття заборони відчуження та обтяження іпотекою на майновий комплекс виробничих будівель, площею 1086,70 кв.м., розташований за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, селище Пекарщина, вулиця Чкалова, будинок №41 (далі - майновий комплекс);

- зобов'язання відповідача подати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Нестеренко Л.О. заяву про припинення іпотечного договору №008/221991-Кл/І, укладеного 10 квітня 2013 року між ТОВ "Ресурс Трейдінг Україна" та ПАТ "КБ "УФС", із вимогами зняти заборону відчуження та обтяження іпотекою на майновий комплекс, що належить на праві власності ТОВ "Ресурс Трейдінг Україна", а також вилучити запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем протиправно не надано позивачу згоди на зняття заборони відчуження нерухомого майна, обтяженого іпотекою.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його повністю.

Відповідач (його представник) у судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за його відсутності (відсутності його представника) до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ "КБ "УФС", як банком, та позивачем, як позичальником, 10 квітня 2013 року укладено кредитний договір №008/2191-Кл на відкриття кредитної лінії (далі - кредитний договір), за умовами якого банк надає позичальнику кредит у вигляді відкличної відновлюваної кредитної лінії, яка не може перевищувати 530000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 кредитного договору, для забезпечення кредиту позичальник зобов'язується надати в іпотеку майновий комплекс виробничих будівель, який належить йому на праві власності, знаходиться за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, село Пекарщина, вулиця Чкалова, 41 (далі - майновий комплекс).

На виконання викладеного, 10 квітня 2013 року між банком, як іпотекодержателем, та позичальником, як іпотекодавцем, укладено іпотечний договір №008/2191-Кл/І (далі - договір іпотеки), за умовами якого іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку об'єкт нерухомого майна, а саме майновий комплекс.

Договір іпотеки зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нестеренко Людмилою Олексіївною за №356, яким також накладено заборону відчуження майнового комплексу до припинення дії/виконання договору іпотеки (зареєстровано в реєстрі за №357).

В подальшому, постановою Правління Національного банку України від 10 листопада 2014 року №717 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" відкликано банківську ліцензію ПАТ "КБ "УФС".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 листопада 2014 року №119 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "УФС" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "УФС" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання із 13 листопада 2014 року. Призначено уповноважену особу Фонду строком на один рік із 13 листопада 2014 року по 12 листопада 2015 року включно.

У зв'язку з викладеним, позивач звернуся до відповідача із листом від 28 січня 2015 року, у якому, враховуючи відсутність заборгованості за кредитним договором, просив припинити дію договору іпотеки, зняти заборону відчуження майнового комплексу та виключити запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За результатами розгляду вказаного листа відповідач листом від 27 лютого 2015 року №431/27-02-15 повідомив позивача про те, що відповідач не має можливості провести операції зі зняття заборони обтяження майнового комплексу, оскільки ним здійснено перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". За результатами такої перевірки виявлені сумнівні операції, які можуть нести негативні фінансові наслідки для банку, у зв'язку з чим відповідачем до правоохоронних органів надіслані заяви про вчинення кримінального правопорушення. До тримання результатів розгляду вказаних заяв відсутня можливість зняття заборони обтяження з нерухомого майна.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 , ч. 3 ст. 34, ч. 8 ст. 35, ч.ч. 1, 2 ст. 36, ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів, бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: 1) здійснює повноваження органів управління банку; 2) приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 4) вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 5) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 6) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 7) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, що підлягають обов'язковому зберіганню; 8) здійснює повноваження, що визначені ч. 2 ст. 37 цього Закону; 9) здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом; 10) повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов'язань перед банком).

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 3, ст. 4, ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці і невід'ємно пов'язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об'єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об'єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що за умовами договору іпотеки (п.п. 8.1, 8.2 ст. 8) договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання сторонами зобов'язань і основним зобов'язанням, забезпеченням якого він є.

Іпотека припиняється також у разі: припинення основного зобов'язання за іншими підставами, аніж його виконання; реалізації предмета іпотеки відповідно до чинного законодавства та договору іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання договору іпотеки недійсним; знищення (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавець не відновив його; розірвання договору іпотеки сторонами; з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що як на підставу для припинення дії договору іпотеки, зняття заборони відчуження майнового комплексу на виключення запису із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач посилається на відсутність заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, нормами законодавства та умовами договору іпотеки чітко визначено обставини, які є підставою для припинення договору іпотеки, відомості про що підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Суд зазначає, що згідно з п. 7.1 ст. 7, п. 1.2 ст. 1 кредитного договору, він набуває чинності з моменту підписання і припиняє свою дію після виконання позичальником всіх зобов'язань, що випливають з кредитного договору.

Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 09 квітня 2016 року.

Отже, враховуючи викладене та зважаючи, що у ході розгляду справи судом, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, не встановлено обставин, які б свідчили про припинення кредитного договору (позивач зазначає саме про відсутність заборгованості за таким договором), що, у свою чергу, є підставою для припинення договору іпотеки, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не надання позивачу письмової згоди на зняття заборони відчуження та обтяження іпотекою на майновий комплекс.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем реалізовано надане йому право на звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення у разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Зокрема, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Зважаючи, що відсутні підстави для задоволення основної позовної вимоги, суд також не знайшов підстав для задоволення похідної від неї вимоги про зобов'язання відповідача подати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Нестеренко Л.О. заяву про припинення договору іпотеки із вимогами зняти заборону відчуження та обтяження іпотекою на майновий комплекс.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейдінг Україна" до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейдінг Україна".

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин