Справа № 826/5714/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17 липня 2015 року 12 год. 40 хв. № 826/5714/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії - газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" до державної інспекції сільського господарства в Харківській області про визнання протиправними діянь та зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії - газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" (далі - позивач) до державної інспекції сільського господарства в Харківській області (далі - відповідач) про:

1) визнання протиправною відмови відповідача у видачі дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, розташованих на території:

- Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №8 Південно-Граківської площі);

- Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №98 Кобзівської площі).

- Сухининської сільської ради Богодухівського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №74 Скворцівської площі).

- Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №74 Східно-Медведівського родовища).

- Старовірівської міської ради Нововодолазького району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №114 Східно-Медведівського родовища).

- Закутнівської та Роздольненської сільських рад Первомайського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №655 Шебелинського ГКР та під'їзної дороги до неї) (далі - земельні ділянки);

2) зобов'язання відповідача видати позивачу дозволи на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки протиправною відмовою відповідача у видачі позивачу дозволів порушено його права та інтереси.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю.

Представник відповідача у судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з'ясовано у ході судового розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач звернувся до відповідача із відповідними заявами про видачу дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок у зв'язку з проведенням бурових робіт (далі - дозволи).

За результатами розгляду вказаних заяв та доданих до неї документів відповідачем листами від 30 січня 2015 року №04.02-26/260, від 04 лютого 2015 року №04.01-26/343, №04.01-26/344 та №04.01-26/345, від 12 березня 2015 року №04.02-26/966 та №04.02-26/967 відмовлено позивачу у видачі дозволів у зв'язку з тим, що серед документів, які додано до заяв на видачу дозволів, відсутні копії документів, які посвідчують право власності чи право користування земельними ділянками.

В контексті викладеного суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Закону України "Про охорону земель", Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 грудня 2005 року №1 (далі - Порядок №1).

Так, згідно зі ст. 1 Закону України "Про охорону земель", ґрунт - природно-історичне органо-мінеральне тіло, що утворилося на поверхні земної кори і є осередком найбільшої концентрації поживних речовин, основою життя та розвитку людства завдяки найціннішій своїй властивості - родючості.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 ЗК України, при здійсненні діяльності, пов'язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, власники земельних ділянок та землекористувачі повинні здійснювати зняття, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або на іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011 затверджене Положення про Державну інспекцію сільського господарства України (далі - Положення №459/2011), яким визначено, що Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі та до повноважень якої, зокрема, належить видача спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок відповідно до проектів, затверджених у встановленому порядку.

Згідно з п. 6 Положення №459/2011, Держсільгоспінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи - державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Процедуру видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок встановлено Порядком №1.

Зокрема, відповідно до п. 2 розділу 2 п. 3.1, п. 3.3 розділу 3 Порядку №1, спеціальний дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який видається на підставі затвердженого в установленому законом порядку проекту землеустрою і дає право власнику земельної ділянки чи землекористувачу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки.

Власники земельних ділянок та землекористувачі, які проводять гірничодобувні, геологорозвідувальні, будівельні та інші роботи, зобов'язані отримати дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, якщо це призводить до порушення поверхневого (родючого) шару ґрунту.

Дозвіл видається на підставі затвердженого в установленому законом порядку проекту землеустрою, у якому повинні бути визначені умови зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту та порядок проведення рекультивації порушених земель. Якщо в проекті ці умови не визначені чи визначені в неповному обсязі, відповідний орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів (Держкомзему України /далі - Держкомзему/) відмовляє у видачі дозволу.

Тобто, з аналізу викладених норм вбачається, що правовою підставою для видачі дозволу є виключно затверджений в установленому порядку проект землеустрою.

Водночас, положеннями Порядку №1 передбачено єдину підставу для відмови у видачі дозволу, а саме невизначеність або визначеність в неповному обсязі умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту та порядок проведення рекультивації порушених земель в проекті землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано вимогу п.3.3 Порядку №1 та подано відповідачу разом із заявами про видачу дозволів проекти землеустрою, в яких відповідачем не виявлено порушень, передбачених п. 3.3 Порядку №1, а тому у відповідача відсутні правові підстави для відмови позивачу у видачі дозволів.

Суд зазначає, що перелік документів, необхідних для видачі дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, визначено п. 4 Порядку №1. При цьому, положеннями Порядку №1 не передбачена така підстава для відмови у видачі дозволу як ненадання документів, визначених п. 4 Порядку №1.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що до заяв в якості документа, що підтверджує право користування позивача відповідною земельною ділянкою, додано копії договорів про надання згоди на проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно зі ст. 18 Кодексу України про надра, надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 ЗК України, підприємства, установи та організації, які здійснюють геологознімальні, пошукові, геодезичні та інші розвідувальні роботи, можуть проводити такі роботи на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем.

Тобто, як вбачається з аналізу викладених норм, на законодавчому рівні передбачено можливість використання земельних ділянок для проведення розвідувальних робіт на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що позивачем укладено договори про надання згоди на проведення розвідувальних робіт на відповідних земельних ділянках, які фактично є документами, які посвідчують право користування відповідними земельними ділянками та не потребують додаткового укладення договору оренди або земельного сервітуту.

Суд зазначає, що, згідно зі ст. 125 ЗК України, державній реєстрації підлягає лише право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При цьому, викладеною нормою не передбачено обов'язку державної реєстрації права користування земельними ділянками для здійснення розвідувальних робіт, отриманого на підставі ст. 97 ЗК України.

Тобто, укладені позивачем договори про надання згоди на проведення розвідувальних робіт на відповідних земельних ділянках не підлягають обов'язковій державній реєстрації та надають позивачу право користування земельними ділянками для проведення розвідувальних робіт з моменту їх укладення.

Отже, підсумовуючи усе вище викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання протиправними відмов відповідача у видачі дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок.

Стосовно заявлених позивачем вимог про зобов'язання відповідача видати позивачу дозволи на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 168 ЗК України, здійснення діяльності, пов'язаної із порушенням поверхневого шару ґрунту (зняття, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або на іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей) можливе лише за умови отримання спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким органом, згідно норм чинного законодавства, є Державна інспекція сільського господарства України, яка здійснює свої повноваження безпосередньо або через територіальні органи, зокрема, повноваження щодо видачі спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок відповідно до проектів, затверджених у встановленому порядку.

Тобто, повноваження відповідача щодо видачі відповідних спеціальних дозволів є його виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями).

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Отже, заявлені позивачем вимоги про зобов'язання відповідача видати позивачу дозволи на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок є формою втручання у дискреційні повноваження відповідача, а тому підлягають частковому задоволенню шляхом зобов'язання відповідача вирішити питання про видачу позивачу дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок відповідно до норм чинного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії - газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" до державної інспекції сільського господарства в Харківській області про визнання протиправними діянь та зобов'язання вчинити певні дії є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову державної інспекції сільського господарства в Харківській області у видачі філії публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" - газопромисловому управлінню "Шебелинкагазвидобування" дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, розташованих на території:

- Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №8 Південно-Граківської площі);

- Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №98 Кобзівської площі).

- Сухининської сільської ради Богодухівського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №74 Скворцівської площі).

- Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №74 Східно-Медведівського родовища).

- Старовірівської міської ради Нововодолазького району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №114 Східно-Медведівського родовища).

- Закутнівської та Роздольненської сільських рад Первомайського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №655 Шебелинського ГКР та під'їзної дороги до неї).

3. Зобов'язати державну інспекцію сільського господарства в Харківській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, розглянути питання щодо видачі філії публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" - газопромисловому управлінню "Шебелинкагазвидобування" дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, розташованих на території:

- Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №8 Південно-Граківської площі);

- Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №98 Кобзівської площі).

- Сухининської сільської ради Богодухівського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №74 Скворцівської площі).

- Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №74 Східно-Медведівського родовища).

- Старовірівської міської ради Нововодолазького району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №114 Східно-Медведівського родовища).

- Закутнівської та Роздольненської сільських рад Первомайського району Харківської області, для проведення бурових робіт (будівництво свердловини №655 Шебелинського ГКР та під'їзної дороги до неї).

4. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

5. Присудити на користь публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" () здійснений ним судовий збір у розмірі 78,08 грн. (Сімдесят три гривні вісім копійок) із Державного бюджету України.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин