Справа № 821/2665/15-а
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2665/15-а
16 год. 10 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Якущенко К.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кравченка П.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Самозайнята особа - адвокат ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - ДПІ у м. Херсоні, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.08.2015 № , вимогу про сплату боргу від 05.08.2015 № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій від 05.08.2015 № , рішення про застосування штрафних санкцій від 05.08.2015 № , якими позивачеві збільшено грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 455,36 грн., у тому числі за основним платежем на 364,29 грн., виставлено вимогу щодо сплати боргу з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 4963,72 грн., обчислено штрафну санкцію у сумі 496,37 грн. за заниження єдиного внеску та штрафну санкцію у сумі 170 грн. за несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та нарахування єдиного внеску за 2014 рік.

Спірні податкове повідомлення-рішення, вимога та рішення про застосування штрафних санкцій складені на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки позивача від 19.06.2015 № 281/21-03-17-03/НОМЕР_1 (далі - акт № 281, акт перевірки).

За актом перевірки підставою для додаткового обчислення грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб встановлено завищення задекларованих позивачем витрат за 2014 рік на 3650,00 грн. у зв'язку із включенням до їх складу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, обчислених податковим органом за підсумками діяльності платника податку за 2013 рік. Зобов'язання позивача з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) за основним платежем та за штрафними санкціями обчислене відповідачем у зв'язку з тим, що позивач протягом 2014 року не декларував внесок з доходів, отриманих від адвокатської діяльності.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, обґрунтовує їх тим, що питання оподаткування його доходів від адвокатської діяльності визначено ст. 178 ПК України. На думку позивача, при визначенні права на формування витрат визначальним є зв'язок цих витрат з адвокатською діяльністю, тому витрати на сплату податку пов'язані із здійсненням адвокатської діяльності, здійснені за рахунок коштів, отриманих від адвокатської діяльності, а, отже, правомірно відображені у складі витрат за 2014 рік. Позивач стверджує, що вчасно подав звіт та сплатив єдиний внесок за 2014 рік і тому йому безпідставно обчислено зобов'язання з цього внеску за основним платежем та штрафними санкціями. На думку позивача, оскільки він оподатковує свої доходи як самозайнята особа, до нього не можуть застосовуватись норми оподаткування та фінансової відповідальності, передбаченні для юридичних осіб та підприємців. Крім того, позивач вважає, що при визначенні зобов'язань та відповідальності з податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску мають бути застосовані норми законодавства України, які діяли на момент складання та подання ним звітності.

Представник відповідача позов не визнав, посилається на те, що позивач помилково вважає, що при визначенні його податкових зобов'язань мають застосовуватись виключно норми ст. 178 ПК України. При визначенні складу витрат з метою визначення чистого доходу слід керуватись ст. ст. 138, 139 ПК України. За цими нормами до складу витрат не включаються витрати платника податку, пов'язані із сплатою податків.

Відповідач стверджує, що згідно з базою даних ДПІ у м. Херсоні позивачем не надано звіт про суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік, наданий позивачем примірник звіту складений з порушенням, оскільки містить дані про від'ємне значення отриманого доходу за 2014 рік. При складанні звітну з єдиного податку за 2014 рік позивачем порушено вимоги ст. 9 розділу ІІ Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та п. 3.4 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 № 454 (далі - Порядок № 454), і тому позивачеві обчислено зобов'язання з єдиного внеску та штрафні санкції.

В задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 178.2, 178.3 ст.178 ПК України доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

За п. 178.6 ст. 178 ПК України фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності. Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, з метою оподаткування доходів від здійснення незалежної професійної діяльності за 2014 рік позивач у податковій звітності мав відобразити отримані доходи за цей звітний період, зменшені на суму документально підтверджених витрат, пов'язаних з отриманням оподатковуваного доходу.

Приписами статті 178 ПК України не передбачено переліку та способу формування витрат самозайнятої особи для обчислення оподатковуваного чистого доходу, тому суд вважає, що склад витрат має визначатись виходячи з інших норм Податкового кодексу України, які визначають обчислення чистого доходу з метою його оподаткування, з врахуванням специфіки діяльності такого платника податку.

На думку суду, порядок визначення чистого доходу платника податку з доходів фізичних осіб, який отримує доходи від адвокатської діяльності, за своєю суттю не відрізняється від порядку визначення чистого доходу фізичної особи, яка отримує доходи від підприємницької діяльності, і тому для визначення переліку дозволених до декларування витрат мають застосовуватись і інші норми Податкового кодексу України, окрім передбачених ст. 178 ПК України.

За своєю суттю податок на доходи фізичних осіб, який обчислений з доходів позивача від незалежної професійної адвокатської діяльності, - це частина доходу платника податку, яка у вигляді податку вилучається на користь держави, і тому не може вважатись прямими витрати платника податку у зв'язку із здійсненням професійної діяльності, джерелом сплати цього податку є кошти платника податку, що залишаються у його розпорядженні після обчислення фінансового результату та сплати податків.

Таким чином, суд вважає промірним обчислення позивачеві грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням № .

Протягом 2014 року нарахування та сплата єдиного внеску визначалась приписами Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464).

Згідно з абзацом 4 пп. 1 п. 1 ст. 4 Закону № 2464 платником єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

За ст. 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

За п. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

За актом перевірки № 281 відповідач стверджує, що позивач за 2014 рік звіт з єдиного внеску не подав. У зв'язку з не поданням звітності позивачеві обчислено єдиний внесок за 2014 рік, штрафні санкції за заниження зобов'язання з єдиного внеску та штраф за неподання звітності з цього внеску.

Позивачем суду надано примірник звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за 2014 рік, отриманого відповідачем 29.04.2015 р. та зареєстрованого за № 4391971. Факт отримання цієї звітності відповідачем не спростовано. Згідно звітності за 2014 рік позивачем нараховано єдиного внеску у сумі 4290,21 грн. Нарахований єдиний внесок у повній сумі сплачений позивачем 30.04.2015 р.

На думку суду, податковий орган, у разі виявлення помилок у складанні звітності з єдиного внеску, які унеможливлюють обчислення вказаного внеску, зобов'язані були повідомити про це платника, а після сплину термінів подання цієї звітності - прийняти відповідне рішення про відмову в прийнятті цієї звітності.

Під час розгляду справи відповідачем не було доведено наявність рішення про невизнання (скасування прийняття) звітності позивача з єдиного внеску та інформування про це платника єдиного внеску, тому суд вважає, що така звітність була своєчасно надана позивачем до податкового органу, і за цією звітністю розмір задекларованих зобов'язань з єдиного внеску склав 4290,21 грн.

За приписами ст. 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Виходячи з книги обліку доходів та витрат позивача, з урахуванням вимог ст. 7 Закону № 2464, за наслідками перевірки відповідачем за 2014 рік обчислено загальний розмір єдиного внеску позивача у сумі 4963,72 грн., виходячи з цієї суми зобов'язань обчислено штрафну санкцію за спірним рішенням № .

Під час розгляду справи позивач не заперечував проти загального розміру зобов'язань з єдиного внеску, обчисленого відповідачем за 2014 року за актом № 281, а відповідач довів правильність розрахунків з єдиного внеску, тому суд вважає, що позивач у звітності за 2014 рік мав визначити єдиний внесок у сумі 4963,72 грн., проти 4290,21 грн., визначеної ним у звіті від 29.04.2015р. № 4391971. Тому в спірній вимозі № Ф- відповідач мав зазначити єдиний внесок у сумі 673,51 грн., а в спірному рішенні № визначити штрафну санкцію у сумі 67,35 грн.

Суд не погоджується з позицією позивача стосовно правомірності застосовування відповідачем фінансової відповідальності за порушення позивачем законодавства щодо нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску. Фінансова відповідальність (штрафні санкції) засовуються до платників податків і зборів за порушення чинного законодавства України та не залежать від статусу та способу оподаткування такого платника податків і зборів.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги частково.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 05.08.2015 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Визнати частково протиправною та скасувати вимогу від 05.08.2015 № Ф - про сплату боргу (недоїмки) в частині сплати єдиного внеску у сумі 4290,21 грн.

Визнати частково протиправним та скасувати рішення від 05.08.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині застосування штрафних санкцій у сумі 429,02 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із самозайнятої особи - адвоката ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) недоплачений судовий збір у сумі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок) до державного бюджету.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 вересня 2015 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.2