Справа № 826/7355/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17 липня 2015 року 13 год. 40 хв. № 826/7355/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" (далі - позивач) до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач, відділ ДВС) про визнання протиправними дій головного державного виконавця відділу ДВС Кущ В.В. (далі - державний виконавець) щодо винесення постанови від 18 грудня 2014 року №45417227 про стягнення із позивача виконавчого збору у розмірі 1503,66 доларів США, а також визнання протиправною та скасування вказаної постанови (далі - оскаржувана постанова).

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржувану постанову державним виконавцем відділу ДВС прийнято безпідставно, а саме за відсутності передбачених нормами Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) підстав.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача у судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Державним виконавцем відділу ДВС 13 листопада 2014 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45417227 щодо примусового виконання виконавчого листа №465/5920/14-ц, виданого Франківським районним судом міста Львова 31 жовтня 2014 року, про стягнення з позивача, як боржника у виконавчому провадженні, на користь ОСОБА_2 15036,69 доларів США (далі - виконавче провадження). Боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду: до 20 листопада 2014 року.

В подальшому, а саме 18 грудня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС прийнято оскаржувану постанову, якою з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 1503,66 доларів США.

Суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, відповідно до ст. 1, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17, ч.ч. 1, 2 ст. 25, ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 28 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 с. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з аналізу викладених норм, постанови про відкриття виконавчого провадження повинні бути надіслані сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний зазначити про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови, а також про те, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення суду буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору.

Виконавчий збір стягується з боржника у разі невиконання рішення майнового характеру у семиденний строк з моменту винесення постанови.

Тобто, умовою, за якої виконавчий збір може бути стягнутий с боржника, є невиконання рішення майнового характеру у вказаний строк.

Водночас, необхідним також є повідомлення боржника, шляхом надіслання рекомендованим листом із повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження, про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання його виконати рішення суду у встановлений законодавством строк.

Разом з тим, у ході судового розгляду справи представник позивача пояснив, що постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу позивача не надходила.

З наявних у матеріалах справи копій матеріалів виконавчого провадження, у свою чергу, вбачається, що постанову про відкриття виконавчого провадження на адресу позивача надіслано із супровідним листом простою кореспонденцією.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2014 року №К/800/61608/13 зазначено: "до 09 березня 2011 року Законом передбачався обов'язок державного виконавця направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження супровідним листом простою кореспонденцією, а з вказаної дати рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Згідно з нормами Закону, у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець зазначає строк для добровільного виконання рішення суду, який не може перевищувати семиденний, та попереджає боржника про примусове виконання рішення суду після закінчення встановленого строку зі стягненням, зокрема, виконавчого збору.

Отже, підставою для прийняття державним виконавцем відділу ДВС постанови про стягнення виконавчого збору є невиконання боржником рішення у строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, за умови обізнаності боржника про таку постанову та про строк, у який він може добровільно сплатити борг.

Суди не встановили час отримання боржником постанов про відкриття виконавчих проваджень, що унеможливлює встановлення початку перебігу строку для добровільного виконання рішень судів та, як наслідок, встановлення законності постанов про стягнення судового збору".

Отже, враховуючи викладене та зважаючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження позивачу не надіслана належним чином, тобто рекомендованим листом із повідомленням про вручення, у зв'язку з чим у позивача була відсутня можливість самостійного добровільного виконання рішення суду у встановлений законодавством строк, а судом, у свою чергу, не встановлено час отримання боржником оскаржуваної постанови, що унеможливлює встановлення початку перебігу строку для добровільного виконання рішення суду боржником, суд прийшов до висновку про протиправність дій державного виконавця відділу ДВС щодо прийняття оскаржуваної постанови та, як наслідок, необхідність її скасування як такої, що прийнята протиправно.

Суд зазначає, що передбачений нормами КАС України строк звернення до суду з позовом позивачем пропущено з поважних причин (несвоєчасне отримання копії оскаржуваної постанови), а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). У зв'язку з тим, що позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору за рахунок бюджетних коштів, суд не присуджує на користь позивача здійснені ним судові витрати відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Кущ В.В. щодо прийняття постанови від 18 грудня 2014 року №45417227 про стягнення з боржника виконавчого збору.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору №45417227, прийняту 18 грудня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Кущ В.В.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин