Справа № 821/2485/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2485/15-а
10 год.15 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Ващука Я.В., представника відповідача Юсіфової Н.Ч.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Біотранспілет"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Приватне підприємство «Біотранспілет» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання протипраним та скасування податкового повідомлення- рішення від 30 липня 2015 року за №, яким ПП «Біотранспілет» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 533 333 грн. та за штрафними санкціями в сумі 133 333 грн. Позивач не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями- рішеннями, вважає їх такими, що суперечать нормам чинного законодавства України, прийняті за висновками перевірки, які не підтверджують відсутності реальності господарської діяльності позивача. Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області ( далі відповідач, ДПІ у м. Херсоні), заперечує проти позову, вважає, що перевіркою неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій позивача з ТОВ "Південь Агросвіт", встановлено невідповідність первинних документів нормам діючого законодавства, податкова накладна не має статусу юридично значимої. Вважає прийняте податкове повідомлення-рішення, яке оскажуються позивачем, правомірними та просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив, що приватне підприємство «Біотранспілет» є юридичною особою, платником податків, в тому числі податку на додану вартість, з 2009 року знаходиться на обліку в ДПІ у м. Херсоні як платник податків. Одним з основних видів діяльності є оптова торгівля зерном, насінням, кормами для тварин.

Оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 30 липня 2015 року за № про збільшення ПП «Біотранспілет» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 533 333 гривень та за штрафними санкціями в сумі 133 333 гривень прийнято на підставі акту №170/21-03-22-04/36838405 від 20.07.15 позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з контрагентами постачальниками ФГ «Юхновець» та ТОВ «Південь Агросвіт» та контрагентами-покупцями за лютий 2015 року. Перевіркою було встановлено порушення п.44.1. ст.44. п. 198.3 ст.198 Податкового Кодексу України , в результаті чого було занижено податок на додану вартість у лютому місяці 2015 року на суму 533 333 грн., що відображено в п.3.1, пп 3.2.2. п.3.2 розділу З акту перевірки.

Так, перевіркою виявлено, що 27.02.15 між ПП «Біотранспілет» та ТОВ «Південь Агросвіт» було укладено та підписано договір №4 від 27.02.2015 про поставку пшениці третього класу, на виконання умов якого позивачем отримано пшениці 640 тн на загальну суму 2666666 грн. 67 коп., крім того ПДВ 583333 грн. Поставка товару підтверджена рахунком №24 від 24.02.2015 року, платіжним дорученням № 299 від 27.02.2015 року. Видатковою накладною від 27.02.15 № 24, податковою накладною № 24 від 27.02.2015 ТОВ «Південь Агросвіт», товаро-транспортними накладними.

Податкова інспекція зазначає про недоліки в оформленні ТТН, в яких відсутня інформація про реквізити довіреностей вантажоодержувача, загальну вартість товару, супровідні документи, прізвище та посада особи, яка прийняла товар від ПП «Біотранспілет». Пункт навантаження в ТТН в с. Михайло-Ларине зазначено то Новоодеський район Миколаївської області, то Жовтневий район Миколаївської області. Одна ТТН датована 26.02.15, тоді як договір укладено тільки 27.02.15. Оприбуткування товару здійснено в лютому, а інші ТТН датовані 1-3 березнем 2015 року.

При проведені перевірки податковою інспекцією була використана інформація, яка надійшла від ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва по контрагенту ТОВ «Підень-Агросвіт», з якої відповідач дізнався про відсутність даного контрагента за місцезнаходженням, відсутність у даного товариства основних засобів, трудових ресурсів. Приймаючи до уваги викладене, податкова інспекція дійшла до висновку, що дане товариства здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, податкова накладна видана ТОВ «Південь Агросвіт» не має статусу юридично значимої, позивач неправомірно відніс до складу податкового кредиту суму 533333 гн. 33 коп. Акт перевірки підписано платником податків із запереченнями, які були розглянуті ДПІ у м. Херсоні та відхилені.

Не погоджуючись із вищенаведеним податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством. Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу... . Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, б) дата відвантаження товарів, ... а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.п. 201.4, 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в встановленому порядку.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що контролюючий орган при проведені перевірки не обмежується перевіркою наявності податкових накладних, документів бухгалтерського обліку, а повинний аналізувати реальність господарської діяльності платника податків на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку угодах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Так, позивачем надані докази укладання договору поставки із ТОВ "Південь Агросвіт" , видаткову накладну № 24 від 27.02.15, платіжне доручення № 299 від 27.02.15, податкову накладну № 24 від 27.02.15.

Також позивачем надані витяг з ЄДР про реєстрацію ТОВ "Південь Агросвіт" , вид діяльності оптова торгівля зерном та інші, витяг з Реєстру платників ПДВ, в якому значиться ТОВ "Південь Агросвіт", дата реєстрації платником 19.06.2008 . Отже, включена позивачем сума ПДВ до податкового кредиту підтверджена належним чином складеною та зареєстрованою податковою накладною, виданою зареєстрованим платником ПДВ, який мав право видавати податкові накладні. На час здійснення правочинів з позивачем, ТОВ "Південь Агросвіт" було діючим підприємством. Тому позивач мав право на включення зазначеної в податковій накладній суми податку на додану вартість до податкового кредиту

Позивач пояснив, що довіреності на отримання товаро-матеріальних цінностей не оформлялись, оскільки накладна містить підписи керівників підприємств, завірені мокрими печатками.

Щодо товарно-транспортної накладної від 26.02. 2015 року, то представник позивача пояснив, що дійсно оформлена ТТН 26.02.15, але фактично товар був доставлений 27.02.2015, про що свідчить акт приймання товару на складі та відмітка на самої ТТН.

На підставі діючого законодавства податок на додану вартість був включений до податкового кредиту за податковою накладною, яка оформлена по першій події - попередня оплата грошових коштів ПДВ, тому доставка товару протягом 27.02.15 - 03.03.2015 ніяким чином не впливає на термін виписки податкової накладної та нарахування ПДВ.

Відповідач надав суду податкову інформацію від ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області від 02.06.15, з якої вбачається, що ТОВ "Південь Агросвіт" має юридичну адресу м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 62, кв. 20, а є фактичну адресу м. Миколаїв, просп. Леніна, 171/5. Згідно балансу за 2014 рік основні засоби становлять 5,2, за 1 квартал 2015 року обліковується 4 працівника. Декларує податкові зобов'язання, в тому числі з позивачем за лютий 2015 року в сумі 533333 грн. 33 коп., але ДПІ вказує що неможливо встановити походження товарів, оскільки даний платник документував придбання товарів у ТОВ "Агротерра Плюс" ( Констянтинівський район Донецької області), яке відсутнє за юридичною адресою.

Представник позивача повідомив, що придбаний товар у ТОВ "Південь Агросвіт" знаходиться на даний час на складі, ще не реалізований, і його наявність податкова інспекція може перевірити.

Крім того, позивач посилається на те, що не був замовником перевезення придбаного товару та не оплачував транспортні послуги, тому товарно-транспортна накладна не є документом, що підтверджує право на податковий кредит з податку на додану вартість і не є документом, що підтверджує факт виконання угоди купівлі-продажу. Норми Закону України «Про автомобільний транспорт» вказують, що ця накладна є основним документом, що підтверджує надання послуг саме з перевезення вантажу. Достатніми підставами для виникнення у платника податку права на податковий кредит, на думку позивача, є наявність податкових накладних, виданих йому підприємством-контрагентом, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, встановлення судом реальності та товарності господарської операції.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Наявні в матеріалах справи видаткова й податкова накладні, платіжний документ, мають всі необхідні встановлені законом обов'язкові реквізити. Докази того, що вказані документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні. Відтак, віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених в ціні за товарно-матеріальні цінності, передані ТОВ "Південь Агросвіт", відповідає вимогам п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, протиправним виключення відповідачем сум ПДВ, сплачених позивачем ТОВ "Південь Агросвіт" в ціні придбаних товарів.

Суд також не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що в деяких ТТН є недоліки складання та відсутні деякі реквізити , з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Позивач оформляв придбання товарів видатковою накладною. Товарно-транспортна накладна не може бути первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції з придбання товарів, оскільки не відображає відомості про господарську операцію саме придбання товару, а тому, безпідставним є твердження відповідача про те, що внаслідок недоліків у складанні деяких ТТН господарські операції з придбання товарно-матеріальних цінностей не мали місце (не здійснювалися).

Натомість відповідачем не наведено жодних доводів та не надано будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість формування податкового кредиту за результатом виконання господарських операцій з ТОВ Південь Агросвіт".

Обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з придбання у контрагента товарів, на які платник податку посилається як на підставу виникнення у нього права на включення сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту, відповідачем не спростовано. Укладена позивачем угода не визнана у встановленому законом порядку недійсною. Висновок податкового органу про те, що відсутність у контрагента позивача необхідних умов для ведення господарської діяльності, свідчить про відсутність у позивача права на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є помилковим з огляду на те, що чинне податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб

Наявність помилки в оформленні певних документів сама собою не може бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків в зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За відсутності належних та допустимих доказів, що достовірно підтверджують факти заниження податку на додану вартість, твердження відповідача про його заниження є лише припущеннями податкового органу, не підкріпленими належними доказами.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № від 30.07.15 Позов задовольняється в повному обсязі.

Позивачу відшкодовуються з Державного бюджету витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167

постановив:

Задовольнити позов Приватного підприємства "Біотранспілет".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 30.07.2015 № .

Відшкодувати з Державного бюджету на користь Приватного підприємства "Біотранспілет" () витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень) 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 14 вересня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3