Справа № 2-а/1970/680/11
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тернопільський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-а/1970/680/11

31 березня 2011 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

при секретарі Стасіній І.З.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Шумському районі про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних окладів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Наказом Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі від 29 грудня 2010 року №74-0, у звязку із виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоровя позивача звільнено з посади заступника начальника відділу з виплати пенсій Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі на підставі п.2 ст.40 КЗпП України та відповідно до ст.21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

На звернення позивача від 17.01.2011 року до керівництва Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі щодо виплати їй грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, що передбачено статтею 37 Закону України "Про державну службу" відповідачем було відмовлено у виплаті вказаної грошової допомоги.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві.

Предаставник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала проти їх задоволення не заперечувала.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, судом встановлені наступні обставини, які мають значення для справи.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 17.03.2004 року працювала на різних посадах державного службовця в Управлінні Пенсійного фонду України в Шумському районі, що підтверджується копією її трудової книжки.

Згідно рішення ЛКК Шумської центральної районної лікарні №1005 від 22 грудня 2010 року ОСОБА_1 протипоказана робота зі значними психо емоційним навантаженням.

Відповідно до наказу Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі від 29.12.2010 року №74-0 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу з виплати пенсій 30 грудня 2010 року у звязку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає виконанню службових обов'язків на підставі п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України та достроковим виходом на пенсію державного службовця відповідно до ст.21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку згідно ст.44 КЗпП України.

ОСОБА_1 на момент звільнення мала необхідний згальний трудовий стаж та досягла віку, який гарантував їй достроковий вихід на пенсію

Згодом 31.12.2010 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується довідками Управління Пенсійного фонду України у Шумському районі від 05.01.2011року та від 24.03.2011 року №2589/09.

Позивач 17.01.2011 року письмово звернулась до відповідача з проханням виплатити їй грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Управління Пенсійного фонду України у Шумському районі, листом від 25.01.2011 року №376/04 повідомило, що на момент припинення службово-трудових відносин з державним службовцем відповідно до п.2. ст.40 КЗпП України у звязку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоровя

у відповідного органу державної влади не виникає правової підстави (зобовязання) для нарахування та виплати йому 10 посадових окладів, так як зазначені підстави припинення державної служби для такої виплати не передбачені ст.37 Закону України «Про державну службу».

Згідно довідки УПФУ в Шумському районі від 24.03.2011 року стаж роботи позивача на державній службі на момент звільнення становить 11 років, 3 місяці та 14 днів, а загальний трудовий стаж 37 років, 2 місяці та 5 днів.

Посадовий оклад ОСОБА_1 на час виходу на пенсію становив 1031 грн., що підтверджується довідкую УПФУ в Шумському районі.

Оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

На підставі частини 2 статті 37 Закону України „Про державну службу на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Також, згідно ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

У відповідності до частини 13 статті 37 Закону України „Про державну службу, державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Положення вищевказаної статті виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів не ставлять в залежність чи вихід на пенсію є з настанням граничного віку чи достроково за станом здоровя.

Таким чином, для отримання державним службовцем права на виплату йому грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів закон передбачає одночасного настання сукупності наступних юридичних фактів, а саме, вихід на пенсію та наявність стажу державної служби не менше 10 років.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачеві призначена пенсія по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» з 31.12.2010 року а стаж роботи позивача на державній службі на момент звільнення становить 11 років, 3 місяці та 14 днів.

Враховуючи, що в преамбулі Закону України „Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні зазначено, що він гарантує ветеранам праці та громадянам похилого віку рівні з іншими громадянами можливості в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для повноцінного способу життя, а також у зв'язку з тим, що зазначений закон не встановлює обмежень для громадян похилого віку в залежності від посад, які вони займали до виходу на пенсію, то використання особою такої додаткової соціальної гарантії з боку держави, як достроковий вихід на пенсію за певних умов не може бути підставою для позбавлення її соціальних гарантій, установлених іншими законами, зокрема, права на встановлену статтею 37 Закону України "Про державну службу" грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів у разі виходу на пенсію.

Виходячи з аналізу вищенаведених законодавчих норм суд приходить до висновку, що право на встановлену статтею 37 Закону України "Про державну службу" грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів мають і особи які вийшли на пенсію достроково, згідно статті 21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", за наявності стажу державної служби 10 років.

Отже, позивач вийшла на пенсію як державний службовець у звязку з достроковим звільненням зі служби на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України, а тому не втратила права на отримання грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону України «Про державну службу».

У даному випадку позивач фактично припинила трудові відносини з відповідачем, потім звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Шумському районі Тернопільської області із документами, необхідними для призначення пенсії державного службовця, а після призначення їй відповідної пенсії звернулась до відповідача із заявою від 17.01.2011 року про виплату їй грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, в якій зазначила про вихід на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу".

Позивач на момент звільнення мала не менше 10 років стажу державної служби та вийшла на пенсію державного службовця, тобто набула права на грошову допомогу, передбачену частиною 13 статті 37 Закону України «Про державну службу».

Підстава звільнення позивача зі служби в даному випадку, не має значення для вирішення питання щодо виплати грошової допомоги. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09 квітня 2009 року в справі № К-22972/07.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, при припиненні трудового договору вихідна допомога виплачується у випадках і розмірі, передбачених як статтею 44 КЗпП, так і іншими нормами закону. Так. зокрема, при звільненні державного службовця у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі вихідна допомога виплачується йому не за статтею 44 КЗпП, а згідно зі статтею 37 Закону „Про державну службу.

Окрім того, як вбачається з листа Міністерства праці та соціальної політики України "Щодо виплати грошової допомоги" отриманого Пенсійним фондом України 17.02.2010 року, виплата грошової допомоги за нормою 37 Закону України "Про державну службу" пов'язана з двома умовами: 1) вихід на пенсію; 2) стаж державної служби не менше 10 років. Інших додаткових умов для отримання цієї грошової допомоги законом не встановлено.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав жодних належних доказів, якими б підтверджувалася правомірність його відмови у виплаті позивачеві грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, згідно із частиною 13 статті 37 Закону України „Про державну службу.

Оскільки позивач за своїм віком, страховим стажем та стажем державної служби набув право на достроковий вихід на пенсію відповідно до статті 21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", відповідач зобов'язаний був виплатити їй грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, згідно із частиною 13 статті 37 Закону України "Про державну службу".

Враховуючи те, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Керуючись 2, 69, 70, 71, 94, 160-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України в Шумському районі щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів неправомірними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Шумському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України

/Постанова складена в повному обсязі та підписана 4 квітня 2011р./

Головуючий суддя Мандзій О.П.