Справа № 810/3501/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2015 року 810/3501/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 5367,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом з єдиного податку.

Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обовязкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач будь-яких пояснень та заперечень проти позову до суду не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання сторони не з'явились, разом з цим, через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 20.09.2006 та перебуває на обліку як платник податків, зборів та обовязкових платежів в ДПІ в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області з 26.09.2006.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у січні 2012 року відповідачем отримано свідоцтво платника єдиного податку Серії Б400780.

Ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць (стаття 293 Податкового кодексу України).

Так, згідно рішення Обухівської міської ради Київської області «Про встановлення розміру збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності та ставок єдиного податку на 2012 рік» від 29.12.2011 року, платниками єдиного податку другої групи встановлено ставку у розмірі 20% мінімальної заробітної плати. Таким чином, ставка єдиного податку у 2012 році становила 214,60 грн, у 2013 році 229,40 грн., у 2014 та у 2015 році 243,60 грн.

За приписами пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України підприємці першої та другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше двадцятого числа (включно) поточного місяця.

При цьому, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності (пункт 295.2 статті 295 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки про податковий борг, за відповідачем, станом на 30 липня 2015 року рахується податкова заборгованість (з урахуванням переплати) у розмірі 5367,19 грн. зі сплати єдиного податку.

Однак, у встановлений Податковим кодексом України строк відповідачем самостійно узгоджену суму податкового зобовязання в повному обсязі не сплачено.

Так, відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми податкового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає йому податкову вимогу.

Враховуючи вимоги статті 59 Податкового кодексу України ДПІ В Обухівському рйоні Головного управління ДФС в Київській області виставлено відповідачу податкову вимогу від 08.12.2014 №9-23 про суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями на суму 5367,19 грн.

Проте, дана податкова вимога залишилась без задоволення.

Таким чином, на час розгляду справи в суді відповідачем податкова заборгованість самостійно не сплачена та складає 5367,19 грн.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Отже, Відповідачем не виконане зобовязання платника податків сплатити до бюджету відповідну суму податкової заборгованості у порядку та у строки визначені Податковим кодексом України, у звязку з чим за Відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом на загальну суму 5367,19 грн.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету у розмірі 5367,19 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг з єдиного податку в сумі 5 367 ( пять тисяч триста шістдесят сім ) грн. 19 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.