Справа № 2а/1770/2835/2011
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2011-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/1770/2835/2011

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/2835/2011

13 липня 2011 року

14 год. 35 хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Чередняка В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

прокурор: не з'явився;

позивача: представник не з'явився;

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Військовий прокурор Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне

до

Державне підприємство "Рівненський автомобільний ремонтний завод"

про

стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Військовий прокурор Рівненського гарнізону звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне з позовом про стягнення з відповідача - Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод" заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2011 року в розмірі 74 278, 48 грн.

До початку судового засідання війський прокурор та позивач подали заяви, в яких позовні вимоги підтримують та просять розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з’явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Суд виходив з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі по тексту судової постанови - Закон №2464-VI).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі по тексту судової постанови - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У відповідності до п. 1. ч. 1. ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010, № 2464-VI (далі за текстом - Закон № 2464-VI).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. п. 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч. 8 ст. 9. Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

В порушення вищевказаних норм Закону № 2464-VI відповідач не сплачує єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв’язку з чим, за квітень 2011 року утворилась заборгованість в сумі 74 278,48 грн., що підтверджується розрахунком суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, самостійно складеним та поданим відповідачем до органу пенсійного фонду (а.с.7-10), корінцем вимоги від 06.06.2011 року № Ю - 34 (а.с.11), а відтак вказана сума є недоїмкою та є узгодженою.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Позивачем для відповідача, відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI вручено вимогу, яка на момент подання адміністративного позову не задоволені та останнім у встановленому законом порядку не оскаржувались, а відтак, є чинною та такою, що обґрунтовує факт узгодження недоїмки.

Згідно з абз. 5, 6 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У зазначених випадках територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до статті 94 КАС України, на користь сторони - суб’єкта владних повноважень не присуджувалися, оскільки доказів їх понесення стороною суду не надано. Позивач від сплати судових витрат звільнений у встановленому ДКМУ "Про державне мито" порядку (стаття 4).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод" (код ЄДРПОУ 08276316) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне (код ЄДРПОУ 21098440) заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2011 року в розмірі 74 278, 48 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Борискін С.А.

Постанова складена в повному обсязі "14" липня 2011 р.