Справа № 826/15465/13-а
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 вересня 2015 року № 826/15465/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Тартесс» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішень.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Тартесс» (далі - ПП «Тартесс»; позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві; відповідач) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 16.09.2013 № 219-22, визнання протиправним та скасування рішення про опис майна в податкову заставу б/н.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, в обґрунтування позовних вимог покликався на те, що спірні рішення прийняті з порушенням приписів законодавства.

Відповідач проти задоволення позову заперечив та зазначив про повну відповідність спірних рішень приписам законодавства.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2013 року на адресу ПП «Тартесс» надійшли податкова вимога № 219-22, рішення про опис майна в податкову заставу.

Підставою для прийняття податкової вимоги від 23.09.2013 № 219-22 та рішення про опис майна у податкову заставу б/н була несплата податкового зобов'язання, визначеного податковими повідомленнями - рішеннями від 28.12.2012 № та № , яке оскаржено в судовому порядку.

Позивач категорично не погоджуючись із правомірністю вказаних рішень, звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 цього Кодексу право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 зазначеного Кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, позивачем оскаржено в адміністративному та судовому порядку податкові-повідомлення рішення від 28.12.2012 № та № .

18 червня 2013 року Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/6545/13-а за позовом ПП «Тартесс» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста Києва Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва ДПС від 28 грудня 2012 року за № та № , в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 постанову першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва набрала законної сили 11 грудня 2014 року.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що відповідно до п. 56.15. ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Згідно п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

В даному випадку, як встановлено під час розгляду справи, станом на дату прийняття податкової вимоги, а саме: станом на 16.09.2013, процедура оскарження не була завершена, а відтак, податкові зобов'язання не були узгоджені та не набули статусу податкового боргу, що виключало формування та направлення позивачу оскаржуваної податкової вимоги.

Таким чином, податкова вимога прийнята передчасно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна в податкову заставу б/н, суд зазначає, що вона є похідною від первинної, а тому також підлягаю скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність спірних рішень.

Керуючись ст. ст. 69-71, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 16.09.2013 № 219-22.

Визнати протиправним та скасування рішення про опис майна в податкову заставу б/н.

Присудити з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Тартесс» понесені судові витрати в розмірі 2294 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур