Справа № 2а-1870/7665/11
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/7665/11

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Кравченко Є.Д., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом депутата Тростянецької райради ОСОБА_1 до голови Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

20.07.2011 депутат Тростянецької райради ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до голови Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_2 (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії голови Тростянецької райдержадміністрації ОСОБА_2, що виявилися у порушенні строків на надання інформації на запит на інформацію від ОСОБА_3 та наданні відповіді на запит на інформацію від ОСОБА_3 частково;

- зобов'язати голову Тростянецької райдержадміністрації ОСОБА_2 надати повну відповідь на запит на інформацію ОСОБА_3 на протязі п'яти робочих днів з дні набрання чинності рішенням суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21.07.2011 позовну заяву було повернуто позивачу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2011 ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 21.07.2011 про повернення позовної заяви скасовано, справу за позовом депутата Тростянецької райради ОСОБА_1 до голови Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2011 відкрито провадження по справі за даним адміністративним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.06.2011 громадянин ОСОБА_3 звернувся до Тростянецької райдержадміністрації Сумської області як до розпорядника інформації з запитом на інформацію через електронну пошту. 21.06.2011 Тростянецька райдержадміністрація направила відповідь ОСОБА_3 за підписом голови райдержадміністрації ОСОБА_4 Позивач зазначає, що надання відповіді через 6 робочих днів з моменту отримання запиту на інформацію є грубим порушенням ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Крім того, позивач вказує, що у відповіді голови Тростянецької райдержадміністрації на запит, також, не було надано жодної інформації з поставлених питань, окрім копії запитуваного документа - протоколу засідання комісії, що суперечить п. 6 ст. 14, п. 2 ст. 5, п. 2 ст. 4, ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Тому, ставши свідком порушення закону посадовою особою, позивач звернувся до суду та просить визнати дії щодо порушення строків на надання інформації на запит і надання відповіді на запит частково протиправними та зобовязати відповідача надати повну відповідь на запит.

У судове засідання позивач чи його представник не прибув, 28.11.2011 подав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі (а.с. 45).

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 44), в судове засідання не зявився, всупереч вимог ч. 2 ст. 40 КАС України про причини неявки суд не повідомив, в матеріалах справи міститься заперечення проти позову (а.с. 39).

Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі за наявними у ній доказами.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст.ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд визнає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011, № 2939-VI суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є, зокрема запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень.

Стаття 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI визначає право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації та встановлює, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду запитувачем. Як вбачається із позову та доданих до нього документів запитувачем є громадянин ОСОБА_3

Частина 2 статті 17 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлює, що, зокрема, депутатами місцевих рад шляхом проведення відповідних громадських слухань, громадської експертизи тощо, здійснюється громадський контроль за забезпеченням розпорядниками інформації доступу до публічної інформації.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено право особи на судовий захист, відповідно до якого кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відтак, суд звертає увагу на те, що згідно з вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, позивач повинен довести факт порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача.

Керуючись вищевикладеним, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів у зв'язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення. Жодних обґрунтованих доказів на підтвердження факту порушення оскаржуваним рішенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача ним не надано, а судом не встановлено.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв правомірно, а позивачем не доведено факту порушення зазначеним рішенням його прав, свобод або інтересів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову депутата Тростянецької райради ОСОБА_1 до голови Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко