Справа № 2а-1870/8476/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2012 р. Справа № 2a-1870/8476/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г., суддів - Бондаря С.О., Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сахно М.В.,

представника позивача-Гордієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 СЕРВІС" до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Сумській області ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України Сумської області про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_1 СЕРВІС» (далі - позивач, ПАТ «ОСОБА_1 СЕРВІС») звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області (далі - відповідач, ОСОБА_2 МДПІ у Сумській області), ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Сумській області, в якій, з урахуванням уточнень (т.2, а.с.178) просило:

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2009р. та січень 2010р. у загальному розмірі 155370,00грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивачем у відповідності до вимог Закону України «Про податок на додану вартість» були подані декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009р. та січень 2010р. з заявами про бюджетне відшкодування та розрахунком такого відшкодування. ОСОБА_2 МДПІ за результатами перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 19.07.2010р. за №/0, яким зокрема було зменшено суми бюджетного відшкодування за вказані періоди на загальну суму 155370грн. Однак, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011р. було залишено без змін постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2011р. у справі №2а-9382/10/1870, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.07.2010р. за №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2009р. та січень 2010р., однак, всупереч вимог Закону України «Про податок на додану вартість» станом на момент звернення з позовом до суду ОСОБА_2 МДПІ не було подано до органу Державної казначейської служби відповідних висновків на проведення даного відшкодування в установленому чинним законодавством порядку та в порушення п. 7.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» позивачем не отримано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника в установі банку у загальному розмірі 155370,00грн., а тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.01.2012р. (т.2, а.с.162) було замінено первинного відповідача - ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Сумській області належним відповідачем ОСОБА_3 управлінням Державної казначейської служби України у Сумській області (далі - 2-й відповідач, ГУДКСУ у Сумській області), та залучено в якості співвідповідача до участі у розгляді справи - ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України Сумської області (далі - 3-й відповідач, ОСОБА_2 УДКС Сумської області).

Відповідач ОСОБА_2 МДПІ, з позовом не погодився та надав письмове заперечення (т.2, а.с.134-135). В обґрунтування своєї позиції, зокрема, зазначив, що управлінням податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_2 МДПІ протягом 2010 року та 2011 року проведені виїзні позапланові перевірки декларацій з заявленими сумами бюджетного відшкодування підприємства позивача, результати яких зафіксовані в актах та довідках перевірок. Відмічає, що сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 155370грн. є узгодженою в судовому порядку. Порушень вимог чинного законодавства в діях ОСОБА_2 МДПІ в даному випадку відповідач не вбачає. Просив у задоволенні позову відмовити.

Другий відповідач, ГУДКСУ у Сумській області, надав відзив до суду (т.2, а.с.151), в якому зазначив, що ГУДКСУ у Сумській області, як орган державної влади не наділений повноваженнями щодо контролю за нарахуванням та сплатою податку на додану вартість платниками даного податку та не порушило жодного нормативно-правового акта з питань відшкодування податку на додану вартість, тим самим не вчиняло незаконних дій по відношенню до позивача (т.2, а.с.151).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням уточнень (т.2, а.с.178), з підстав, викладених у позові, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 МДПІ в Сумській області, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (т.2, а.с.183), в судове засідання не зявився, про причини неявки, всупереч вимог ч.2 ст. 40 КАС України, суд не повідомив. При цьому представник відповідача ОСОБА_2 МДПІ у судовому засіданні від 14.02.2012р. (т.2, а.с.182) в обґрунтування своєї позиції в частині відшкодування 155370,00грн. посилався також на подання до Вищого адміністративного суду України касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011р. та постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2011р. у справі №2а-9382/10/1870. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача - ОСОБА_2 УДКС Сумської області, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (т.2, а.с.185), в судове засідання не зявився, справу просив розглядати в його відсутності (т.2, а.с.187).

Представник ГУДКСУ у Сумській області, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (т.2, а.с.186) в судове засідання не зявився, про причини неявки, всупереч ст. 40 КАС України, суд не повідомив.

З урахуванням вказаних обставин, згідно ст. 128 КАС України, суд вважав можливим розглядати справу у відсутності представників відповідачів за наявними у справі доказами.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ПАТ «ОСОБА_1 СЕРВІС» зареєстроване юридичною особою та включено до Єдиного державного реєстру юридичних підприємств та організацій України, зареєстроване платником податку на додану вартість, що підтверджується копією довідки з ЄДРПОУ (т.1, а.с.30), копією свідоцтва про державну реєстрацію (т.1, а.с.31), копією свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість (а.с.32).

Відповідно до підпункту 7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (тут і далі по тексту постанови в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, зокрема на час подання податкової звітності за жовтень 2009р. та січень 2010р.) встановлено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Судом встановлено, що ПАТ «ОСОБА_1 СЕРВІС» 19 листопада 2009р. та 17 лютого 2010р. подало до ОСОБА_2 МДПІ податкові декларації з податку на додану вартість разом з розрахунками суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування відповідно за жовтень 2009р. та січень 2010р. (т.1, а.с.64-82).

У рядку 25 декларації за жовтень 2009р. зазначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 610107,00грн. (т.1, а.с.66) та за січень 2010р. 857745,00грн. (т1., а.с.75).

Підпунктом 7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

ОСОБА_2 МДПІ згідно вказаних вище норм було проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ «ОСОБА_1 СЕРВІС» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень 2009р., яка виникла за рахунок відємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в періоди з 01.05.2009р. по 31.10.2010р., а також проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2010р., яка виникла за рахунок відємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в періоди з 01.05.2009р. по 31.10.2010р.

Так, за підсумками позапланових виїзних документальних перевірок з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість за жовтень 2009р., результати якої зафіксовані в довідці від 31.12.2009р. за №1641/2350/30742718 (т.1, а.с.144-165), та за січень 2010р., результати якої зафіксовані в довідці від 15.03.2010р. за №315/2350/30742718 (т.1, а.с.166-188), було зроблено висновок, яким повністю підтверджено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2009р. в розмірі 610107,00грн. та за січень 2010р. 857745,00грн., при цьому зазначено, що при отриманні матеріалів, які не підтверджують дані обліку субєкта господарювання, що перевіряється, керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення позапланової виїзної перевірки відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Згодом ОСОБА_2 МДПІ у період з 09.07.2010р. по 15.07.2010р. була проведена виїзна позапланова документальна перевірка (т.1, а.с.189-203), за результатами якої зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування на загальну суму 155370,00грн., в тому числі за жовтень 2009р. на суму 98922,00грн., та за січень 2010р. на 56448,00грн., про що винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.07.2010р. (т.2, а.с.132). Дане рішення було оскаржене позивачем у судовому порядку.

За наслідками оскарження постановою Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2011р. у справі №2а-9382/10/1870 податкове повідомлення-рішення за №/0 від 19.07.2010р. визнано протиправним та скасовано (т.1, а.с.35-45). Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011р. зазначена постанова була залишена без змін (т.2, а.с.46-49). Судове рішення у справі №2а-9382/10/1870 в розумінні ст. 254 КАС України набрало законної сили та підлягає виконанню. А тому посилання представника відповідача на касаційне оскарження судового рішення у справі №2а-9382/10/1870 судом не приймаються до уваги, тим паче, що як вбачається з ухвали від 09.06.2011р. (т.2, а.с.181) Вищим адміністративним судом України було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 МДПІ про зупинення виконання зазначених вище ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду та постанови Сумського окружного адміністративного суду.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, (т.2,а.с.136-146,169-180,187), саме 155370грн. бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, в тому числі за жовтень 2009р. на суму 98922,00грн., та за січень 2010р. на 56448,00грн., залишається бути не відшкодованою станом на момент розгляду справи.

Надаючи оцінку діям відповідачів при виконанні повноважень щодо забезпечення відшкодування сум податку на додану вартість ПАТ «ОСОБА_1 СЕРВІС», суд зазначає наступне.

Згідно пп.14.1.18 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування це зокрема, відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Як приписи пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», що діяв станом на момент подання позивачем податкової звітності та заяви про бюджетне відшкодування за жовтень 2009р. та січень 2010р., так і пп. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, який діє на сьогодні, зазначають, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також у звязку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктами 7.7.1 та 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг). Схожі норми містяться і в пп. 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.

При цьому варто звернути увагу на те, що реальність здійснення операцій позивачем з його контрагентами, за наслідками яких суми включені до складу податкового кредиту, що в свою чергу відповідно вплинуло на заявлені суми до бюджетного відшкодування за жовтень 2009р. та січень 2010р. було встановлено судовим рішенням у справі №2а-9382/10/1870, яке набрало законної сили 14.04.2011р., а тому дані обставини в силу ч.1 ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню. А враховуючи, що податкове повідомлення-рішення, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування в розмірі 155370,00грн. було скасовано (т.1, а.с.35-49), відсутні, на переконання суду, підстави щодо сумніву у наявності права позивача на вказану суму бюджетного відшкодування.

Варто відмітити, що як згідно п.п.7.7.5, 7.7.6, 7.7.7.п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» так і відповідно до пп. 200.12, 200.13, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, які діяли на момент набрання законної сили судового рішення у справі №2а-9382/10/1870 та діють станом на сьогодні, податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу. Якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган, зокрема б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Відповідно до пп.200.17. ст. 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Згідно з порядком бюджетного відшкодування, встановленим як підпунктом 7.7.6 пункту 7.7, абзацом другим підпункту 7.7.8 пункту 7.7 статті 7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що діяв на момент подання заяв про бюджетне відшкодування за жовтень 2009р. та січень 2010р. так і згідно пп.200.13, 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України, п.9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011р. за №39, орган державного казначейства видає платнику податку суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання відповідного висновку органу державної податкової служби. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом пяти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобовязаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Однак, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 МДПІ після проведених перевірок та закінчення строку процедури оскарження винесеного податкового повідомлення-рішення не надає висновок ГУДКСУ у Сумській області на повні суми податку на додану вартість, з підстав подання касаційної скарги, а ГУДКСУ у Сумській області не надає платнику податку суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Таким чином, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку, що ненадання відповідного висновку ОСОБА_2 МДПІ по закінченню судового оскарження (т.1, а.с.46-49,134-135), та не відшкодування сум бюджетного відшкодування є необґрунтованим, дана бездіяльність не відповідає приписам ч.3 ст.2 КАС України, та враховуючи, що суми податку на додану вартість згідно поданих податкових декларацій за жовтень 2009р. та січень2010р. в загальному розмірі 155370,00грн. ПАТ «ОСОБА_1 СЕРВІС» залишаються не відшкодованими з Державного бюджету, порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з Державного бюджету України на його користь суми бюджетного відшкодування в розмірі 155370,00грн.

На підставі ст.94 КАС України з Державного бюджету України на користь ПАТ «ОСОБА_1 СЕРВІС» належить стягнути в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1882,00грн. (т.1,а.с.2).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 СЕРВІС" до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Сумській області, ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України Сумської області про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України (м. Суми, вул. Воскресенська, 7) на користь приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 СЕРВІС" (41103, м. Шостка, вул. Партизанської Комуни, 27а, , ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, р/р6983) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2009р та січень 2010р. в загальному розмірі 155370грн. (сто пятдесят пять тисяч триста сімдесят гривень), а також в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1882грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят дві гривні).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Шевченко

Судді (підпис) С.О.Бондар

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 05.03.2012р.