Справа № 823/1236/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року справа № 823/1236/15

м. Черкаси

13 год. 05 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника позивача публічного акціонерного товариства "Шполянський молокозавод" Табаченка А.В. - за довіреністю,

представника відповідача Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (Шполянське відділення) Батаргіної Ю.О. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Шполянський молокозавод" до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (Шполянське відділення) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося публічне акціонерне товариство «Шполянський молокозавод», в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (Шполянське відділення) №Ю-19-17 від 03.03.2015 про сплату боргу (недоїмки).

В подальшому позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив скасувати, визнавши протиправною, вимогу Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (Шполянське відділення) №Ю-19-17 від 03.03.2015 в частині нарахування суми боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 56835 грн. 34 кой., а саме недоїмки 40279 грн. 03 коп., та пені в розмірі 16556 гри. 31 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Смілянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Черкаській області (Шполянське відділення) винесено вимогу №Ю-19-17 від 3 березня 2015 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 225272 грн. 80 коп., у тому числі недоїмка у розмірі 205 638 грн. 80 коп. та пеня у розмірі 19636 грн. 94 коп. Не погоджуючись з вказаною вимогою, позивач оскаржив її в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Черкаській області та Державної фіскальної служби. Рішеннями вищезазначених органів скарги позивача залишено без задоволення, а оскаржувану вимогу без змін. На думку позивача, оскаржувана вимога винесена в порушення вимог чинного законодавства України, оскільки не можливо визначити за який звітний період нараховано пеню, не можливо визначити кількість календарних днів прострочення платежу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач подав заперечення проти адміністративного позову, з яких вбачається, що на думку контролюючого органу спірна вимога винесена у відповідності до вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки згідно з карткою особового рахунку за платежем "єдиний внесок" станом на 28.02.2015 за публічним акціонерним товариство "Шполянський молокозавод" рахувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 225272 грн. 80 коп. Враховуючи вищезазначене, просив відмовити публічному акціонерному товариству "Шполянський молокозавод" у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, 10.07.2014 відповідачем проведено перевірку ПАТ "Шполянський молокозавод" з питань своєчасності сплати єдиного внеску за період липень-грудень 2013 року, січень-квітень 2014 за результатами якої складено акт від №1038/23-04-17-0315/03566564. Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме, несвоєчасно сплачено єдиний соціальний внесок за липень-грудень 2013 року, січень-квітень 2014 року. За результатами перевірки контролюючим органом винесені рішення про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 10.07.2014 №, №, №, №, №, №. №, №, №, № на загальну суму 73405 грн. 86 коп., в тому числі сума штрафних санкцій в розмірі 56864 грн. 40 коп. та пеня в розмірі 16 541 грн. 46 коп.

В підсистемі "Податковий аудит" ІС "Податковий блок" проведено нарахування в картку особового рахунку ПАТ "Шполянський молокозавод" штрафу в розмірі 46055 грн. 08 коп. та пені в сумі 16556 грн. 31 коп. за рішеннями №, №. №, №, №, №, №. №. та враховуючи часткове погашення суми штрафу в розмірі 5776 грн. 05 коп. розмір штрафу становив 40279 грн. 03 коп.

З урахуванням наведеного, а також поданих позивачем звітів про суми нараховані суми єдиного внеску, Смілянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Черкаській області (Шполянське відділення) 20.01.2015 винесено вимогу №Ю-19-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати суми єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 190393 грн. 17 коп., до якої ввійшли сума штрафу в розмірі 40279 грн. 03 коп. та пеня в сумі 16556 грн. 31 коп.

Позивач оскаржив наведену вимогу до суду та постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2015 у справі №823/1144/15 позовні вимоги ПАТ "Шполянський молокозавод" задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області №Ю-19-17 від 20 січня 2015 року в частині нарахування суми боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 56835 грн. 34 коп., а саме: недоїмки в розмірі 40279 грн. 03 коп. та пені в розмірі 16556 грн. 31 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Наведена постанова суду першої інстанції сторонами у справі не оскаржена та 07.07.2015 набрала законної сили.

Зазначена постанова Черкаського окружного адміністративного суду мотивована тим, що вимога №Ю-19-17 від 20 січня 2015 року сформована на підставі рішень відповідача від 10.07.2014 №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, які скасовані рішенням Державної фіскальної служби України від 27.10.2014 №5637/6/99-99-10-01-07-15, а тому підлягає частковому скасуванню.

В контексті наведених обставин, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, позивач у даній справі вражає, що сума недоїмки (штрафу) в розмірі 40279 грн. 03 коп. та пені в розмірі 16556 грн. 31 коп., які увійшли до нової вимоги №Ю-19-17 від 3 березня 2015 року, не підлягають сплаті, оскільки рішенням суду встановлено неправомірність нарахування цих сум.

Суд не погоджується із наведеними доводами позивача, виходячи з таких міркувань.

Спеціальним законом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ (надалі - Закон №2464-VІ).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VІ передбачено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VІ орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів передбачена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 №455 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 року за № 1622/24154 (далі - Інструкція №455).

Відповідно до п. 6.4 Інструкції №455, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників.

Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що відповідач зобов'язаний включити до вимоги про сплату боргу нараховані за результатами перевірок штрафні санкції та пеню.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі пункту 3 наказу Головного управління ДФС у Черкаській області №16 від 06.11.2014, відповідачем 18.12.2014 повторно проведено перевірку ПАТ "Шполянський молокозавод" з питань своєчасності сплати єдиного внеску за період липень-грудень 2013 року, січень-квітень 2014 року, за результатами якої складено акт від №2014/23-04-17-0315/03566564. Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме, несвоєчасно сплачено єдиний соціальний внесок за липень-грудень 2013 року та січень-квітень 2014 року. За результатами перевірки контролюючим органом винесені рішення від 18.12.2014 №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, про застосування штрафних санкцій в розмірі 56864 грн. 40 коп. та нарахування пені в розмірі 19636 грн. 94 коп. за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Вказані рішення оскаржені позивачем в адміністративному порядку та рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області №1321/23-00-10-0210 від 22.01.2015 та Державної фіскальної служби України №4004/6/99-99-10-01-07-15 від 24.02.2015, залишені без змін, а скарги - без задоволення.

Крім того, в ході судового розгляду справи позивачем не надано доказів скасування в судовому порядку згаданих рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Таким чином, відповідачем за результатами повторної перевірки нараховано позивачу штрафні санкції та пеню за період за період липень-грудень 2013 року та січень-квітень 2014 року у зв'язку з несвоєчасною сплатою єдиного соціального внеску.

Вказані штрафні санкції та пеня відображені у картці особового рахунку позивача 10.02.2015р. та включені до спірної вимоги №Ю-19-17 від 03.03.2015 про сплату боргу (недоїмки).

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач довів протиправність оскарженої вимоги, атому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VІ за подання до адміністративного суду позову майнового характеру позивач має сплатити 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Частиною 3 ст. 4 Закону №3674-VІ встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Отже, за пред'явлення позивачем позову майнового характеру у даній справі останній повинен сплатити 1827 грн. судового збору. Зважаючи, що позивачем при поданні позову сплачено 450 грн. 55 коп., а в задоволенні позову позивачеві відмовлено, решта суми в розмірі 1376 грн. 45 коп. підлягає стягненню з відповідача до Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Шполянський молокозавод", ідентифікаційний код 03566564, до Державного бюджету України 1376 (одна тисяча триста сімдесят шість) грн. 45 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 25.08.2015