Справа № 815/3128/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/3128/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

за участю секретаря - Вінського О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 2044,80 гривень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси (далі - Позивач, або - УПФУ в Малиновському районі м. Одеси) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі -Відповідач, або - ОСОБА_1.) про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в розмірі 2044,80 гривень.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Відповідач був зареєстрований, як фізична особа-підприємець в УПФУ в Малиновському районі м. Одеси з 03.08.2009 року та зобов'язаний сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, як особа, що здійснює підприємницьку діяльність з метою отримання доходу. Станом на 19.05.2014 року за Відповідачем рахується заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в розмірі 2044,80 гривень. В добровільному порядку Відповідач вказану заборгованість не сплачує, у зв'язку з чим Позивач звернувся до суду з позовом про її стягнення у судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у відсутність представника Позивача (а.с.38).

Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, але відповідно до довідки Укрпошти, повістка повернута відправнику з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.32). Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що причина неявки Відповідача в судове засідання є не поважною та можливим розглядати справу у його відсутність.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не здійснювалося.

Судом встановлено, що з 03.08.2009 року ФОП ОСОБА_1 був зареєстрований в УПФУ в Малиновському районі м. Одеси, як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за № 24309.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1058) страхувальниками відповідно до цього Закону є застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону (фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності).

ФОП ОСОБА_1 протягом 2010 року працював за спрощеною системою оподаткування, а саме сплачував єдиний податок.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 14 Декрету КМУ України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 №13-92 громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром податку шляхом придбання патенту за умови, визначених Декретом (у редакції чинної з 30.07.2010 до 01.01.2011). Оскільки частина фіксованого податку є меншою від суми мінімального страхового внеску, Законом № 1058. встановлено обов'язок фізичних осіб-підприємців, які є платниками фіксованого податку, здійснювати доплату, розмір якої є різницею між розміром мінімального страхового внеску та сумою страхового внеску, сплаченого під час перерахування на рахунок державного казначейства суми фіксованого податку.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхові внески до Пенсійного фонду України є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Невиконання цього обов'язку платниками страхових внесків приводить до неповного формування коштів Пенсійного фонду України, і як наслідок, до несвоєчасних виплат пенсій пенсіонерам, що є порушенням ст. 46 Конституції України.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Суми вказаних доплат розраховуються відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Згідно з п.п. 5.3.4. Інструкції страхові внески платниками податків, які обрали особливий спосіб оподаткування, сплачується ними за себе та членів своїх сімей, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, до 20 числа поточного місяця за попередній у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду. - суб'єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення.

Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (що діяв станом на 07.10.2009) передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

За таких підстав ФОП ОСОБА_1 повинен був сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у 2010 році.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в розмірі 2044,80 грн., що підтверджується розрахунком нарахованих страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З метою стягнення зазначеної суми заборгованості територіальним управлінням Пенсійного фонду згідно з ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сформована та направлена на адресу Відповідача вимога про сплату боргу № Ф-7748 від 05.06.2014 року в розмірі 2044,80 гривень (а.с.7), яка була направлена за адресою Відповідача, проте була повернута відправнику з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.8).

Пунктом 7 ч.1 ст.64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що територіальні органі Пенсійного фонду мають право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Відповідно до абз. 8 ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Згідно з ч.15 ст.106 цього ж Закону строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується

Судом встановлено, що станом на день розгляду справи за Відповідачем утворилась заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в розмірі 2044,80 гривень, що підтверджується карткою особового рахунку ФОП ОСОБА_1 (а.с.10, 11-12).

Судом також встановлено, що стосовно ФОП ОСОБА_1 04.09.2014 було внесено запис за № 2081059 про припинення підприємницької діяльності (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Крім цього, в постанові Верховного суду України від 4 грудня 2013 у справі № 6-125цс 13 зроблено висновок про те, що з огляду на положення статей 51, 52, 598 - 609 ЦК України, статей 47 - 49 Закону України від 14 травня 1992 р. № 2343-Х1І «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи - підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонду України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати заборгованості, а також відсутність доказів повної сплати суми боргу на час розгляду справи, суд на підставі положень ст. 67 Конституції України, ч. 2 ст. 162 КАС України вважає за необхідне прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в розмірі 2044,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 41, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 2044,80 гривень - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (І/Н НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси (, р/р 06, МФО 328845) заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 2044,80 гривень (дві тисячі сорок чотири гривні 80 копійок).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.

.