Справа № 820/9803/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"28" вересня 2015 р. № 820/9803/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі - Принцевській Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 (посвідчення),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Дзержинського району м. Харкова про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача у зв'язку з відмовою у представництві у суді законних прав та інтересів позивача;

- зобов'язати відповідача представляти права та законні інтереси позивача, які гарантовані йому Конституцією та Законами України, у Дзержинському районному суді м.Харкова по цивільній справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся з заявою до Прокуратури Дзержинського району м.Харкова з проханням представляти інтереси позивача у Дзержинському районному суді м.Харкова, але відповідач безпідставно відмовив позивачу у представництві його інтересів .

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов .

Представник відповідача у судове засідання не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи те, що відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, керуючись ч.4 ст. 128 КАС України, суд вирішив розглядати справу за його відсутності .

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставою для звернення позивача до суду стала відмова позивачу у представництві його інтересів у суді, надана Прокурором Дзержинського району м.Харкова - Прилуцьким С.М. листом від 02.09.15 року № 04-50-55/15.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Прокурора Дзержинського району м.Харкова Прилуцького С.Н. з заявою від 21.08.2015р., в якій просив виділити працівника Прокуратури для представництва інтересів позивача у Дзержинському районному суді м.Харкова по цивільній справі №638/2772/15-ц та повідомити позивачу про прийняте рішення по зазначеній заяві. Своє прохання, викладене у заяві від 21.08.2015р., позивач обґрунтував тим, що позивач є особою похилого віку, є інвалідом 2 групи та переніс тяжку операцію, через що не може належним чином захищати свої процесуальні права у суді на підставі вимог ст.ст. 3,56,121 Конституції України, ст.45 ЦК України, ст. 35, 36-1 Закону України "Про прокуратуру" , наказу ГПУ №6 від 28.11.12р.

Зазначена заява отримана Прокуратурою Дзержинського району м.Харкова 21.08.15 р. , про що свідчить штамп на копії зазначеної заяви (а.с.8).

Прокурором Дзержинського району м.Харкова - Прилуцьким С.М. 02.09.15 року надано відповідь позивачу листом № 04-50-55/15(а.с.7). Листом № 04-50-55/15 повідомлено позивачу, що Прокуратурою району розглянуто звернення від 21.08.15р. та роз'яснено позивачу, що у відповідності до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наведені позивачем підстави про те, що позивач є інвалідом 2 групи та ним перенесено важку операцію , не є достатніми доказами для представництва його інтересів у суді.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Преамбулою до Закону України "Про звернення громадян" зі змінами та доповненнями передбачено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Ст. 4 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Ст.15 Закону України "Про звернення громадян" закріплено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Як встановлено та зазначено судом вище , Прокурором Дзержинського району м.Харкова - Прилуцьким С.М. надано відповідь позивачу листом від 02.09.15р., яким відмовлено у задоволенні вимог позивача , через недостатність підстав та доказів для представництва інтересів позивача у суді.

Також, у відповіді Прокурора Дзержинського району м.Харкова від 02.09.15р. позивачу роз'яснено право на оскарження зазначеного рішення до вищестоящого прокурора або до суду.

Таким чином, відповідачем дотримано норми Закону України "Про звернення громадян" та повідомлено позивача про результати розгляду його заяви від 21.08.15р.

Що стосується вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідача у зв'язку з відмовою у представництві у суді законних прав та інтересів позивача, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.45 Цивільно - процесуального кодексу України від 18.03.2004 р., в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Ст. 23 Закону України "Про прокуратуру України " від 14.10.2014 року № 1697- VІІ зі змінами та доповненнями, в редакції, яка була чинною на момент розгляду заяви позивача від 21.08.2015 року, закріплено підстави представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Так, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що Законом України "Про прокуратуру України " від 14.10.2014 року № 1697- VІІ визначено 3 підстави для представництва інтересів громадян в суді : якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність.

Суд зазначає, що до своєї заяви від 21.08.15 року позивач надав копію посвідчення інваліда 2 групи, у той же час згідно вищезазначених норм зазначену обставину не можна вважати доказом того, що така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність.

Крім того, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру України " від 14.10.2014 року № 1697- VІІ закріплено, що прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Таких доказів позивачем не було надано ані до заяви від 21.08.15р., ані до суду.

Крім того, в ході судового засідання було встановлено, що позивач звертався раніше до Прокурора Дзержинського району м.Харкова Прилуцького С.Н. з заявою від 04.06.2015р., в якій просив здійснити представництво інтересів позивача у Дзержинському районному суді м.Харкова про відшкодування моральної шкоди та повідомити позивачу про прийняте рішення по зазначеній заяві. Зазначена заява отримана Прокуратурою Дзержинського району м.Харкова 04.06.15 року, про що свідчить штамп на копії цієї заяви.

Прокурором Дзержинського району м.Харкова - Прилуцьким С.М. 24.06.15 року було надано відповідь позивачу листом № 04-50-55/15(а.с.7) та повідомлено, що Прокуратурою району розглянуто звернення від 04.06.15р., однак позивачем не визначено та не доведено протиправність діяння, шкоди та причинного зв'язку між ними, через що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та у відповідності до ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" підстав для представництва інтересів позивача у суді не встановлено.

Так, ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру України " від 05.11.1991р. № 1789 в редакції, яка була чинна на момент звернення позивача до прокурора Дзержинського району м.Харкова від 04.06.15р., представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів.

Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом:

1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями);

2) вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду;

3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;

4) брати участь у розгляді справ.

Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

З метою вирішення питання про наявність підстав для ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без участі прокурора, вступ у розгляд справи за позовом (заявою, поданням) іншої особи прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі.

Суд зазначає, що відмовляючи позивачу у задоволенні його заяви від 04.06.14 р., відповідач обґрунтував таку відмову тим, що позов ОСОБА_1 по справі №638/2772/15-ц є необґрунтованим, тому відсутні підстави для представництва прокурором інтересів позивача у суді.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що прямо передбачені чинним законодавством

Враховуючи вищевикладене, суд , прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

П.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076 закріплено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011р. №3460 право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб: особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід їхньої сім'ї нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Згідно ч.2 ст. 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011р. №3460 безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг:

1) захист;

2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

3) складення документів процесуального характеру.

Ст.15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено, що суб'єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є:

1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Таким чином, суд зазначає, що позивач має право на отримання безоплатної правової допомоги , як особа, яка визнана інвалідом 2 групи, в центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги або у адвокатів, включених до Реєстру адвокатів , які надають безоплатну вторинну правову допомогу .

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору , як інвалід ІІ групи на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судові витрати у справі не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 160-163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Дзержинського району м. Харкова про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 02 жовтня 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.