Справа № 2а/1570/5034/2011
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/5034/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Марина П.П.,

при секретарі Пігнастому М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області, начальника територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, визнання нечинною та скасування постанови про застосування фінансових санкцій №139049 від 08.06.2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області, начальника територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, визнання нечинною та скасування постанови про застосування фінансових санкцій №139049 від 08.06.2011 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що працівниками Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області було порушення діюче законодавство, як при проведення перевірки та складанні акту, так і при винесені оскаржуваної постанови, а саме:

- в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП та п. 20 Постанови КМУ №1567 від 08.11.2006 року працівниками Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області при проведенні перевірки не було надано копію акту перевірки, чим позбавлено позивача права на ознайомленням та наданням пояснень щодо змісту акту;

- неправомірно застосовано абз. 4 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки автомобіль, яким керував позивач, не був облаштований як таксі та позивач не займався перевезенням пасажирів;

- начальник територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи позивача про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а отже постанову про застосування фінансових санкцій приймав хтось інший, чим було порушено положення п.1 ст. 229, ст. 283 КУпАП;

- в порушення ст. 283 КУпАП відповідачами при розгляді справи не було встановлено ніяких обставин скоєння правопорушення;

- в порушення ст.ст. 268, 288 КУпАП позивачу не було розяснено його права, зокрема порядок оскарження постанови про застосування фінансових санкцій.

Крім цього, позивач зазначив, що він не є субєктом господарювання, а тому на його думку на нього не розповсюджується дія Закону України «Про автомобільний транспорт». Враховуючи вищезазначене дії щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірними, а постанова про застосування фінансових санкцій №139049 від 08.06.2011 року підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав зазначивши, що позивачем помилково зроблено висновок про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно КУпАП, оскільки у відповідача відсутні повноваження на складання протоколів про адміністративне правопорушення та розгляду справ про адміністративне правопорушення. В своїй діяльності, під час проведення рейдових перевірок, державні інспектора територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області керуються Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року. У відповідності з п. 21 зазначеного Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, тобто акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність, порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, у зв'язку з зазначеним акт було складено в одному екземплярі, а надання порушнику копії акту перевірки чинним законодавством не передбачено. Крім того, відповідач зазначив, що справа позивача розглядалась комісією, за участі заступника начальника відділу державного контролю, головного спеціаліста керівництва та провідного спеціаліста керівництва територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області, а на виконання п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, постанову було винесено начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області. Таким чином дії територіального управління Головавтотрансінспекції в Одеській області, так як і посадових осіб, що здійснювали перевірку, відповідали вимогам законодавству України про автомобільний транспорт. Акт перевірки транспортного засобу та винесена постанова про застосування фінансових санкцій по відношенню до позивача були складені у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому не підлягає скасуванню.

Відповідач начальник територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, заперечення на позовну заяву не подав, про причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу у порядку, передбаченому ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа Державної податкової адміністрації в Одеській області №19497/9/290013 від 03.06.2011 року, 16.05.2008 року прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та розпочато ліквідаційну процедуру (а.с. 38).

Згідно Закону України «Про автомобільний транспорт»територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області є територіальною одиницею центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту, який забезпечує проведення державної політики на автомобільному транспорті.

Відповідно до Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 року №1190, Головна державна інспекція на автомобільному транспорті є урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується.

Основними завданнями Головної державної інспекції на автомобільному транспорті є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом, а також здійснення відповідно до законодавства ліцензування та контролю у сфері надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом. Головна державна інспекція на автомобільному транспорті для виконання покладених на неї завдань може за погодженням з Міністром транспорту та зв'язку утворювати територіальні органи.

Наказом «Про утворення територіальних органів Головавтотрансінспекцій»№1 від 28.02.2005 року в межах граничної чисельності працівників Головавтотрансінспекції утворено територіальні органи без статусу юридичної особи, до яких відноситься і Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області.

Відповідно до пункту 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок. Планові, позапланові та рейдові перевірки можуть проводитися із залученням спеціалістів органів внутрішніх справ і науково-дослідних установ (за погодженням з їх керівниками) з питань, що належать до їх компетенції.

Згідно із пунктами 12, 13 зазначеного Порядку рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок складається територіальним управлінням Головавтотрансінспекції з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, та інших обставин. Щотижневий графік складається з урахуванням проведення рейдових перевірок не частіше ніж один раз на квартал.

Відповідно п.14 цього ж Порядку рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону.

Пункт 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті передбачає, що під час проведення рейдової перевірки, зокрема, перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону ( 2344-14 ) документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт»автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України.

Судом встановлено, що 17.05.2011 року державними інспекторами відділу державного контролю Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом автомобіля марки Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1, серія та номер свідоцтва про реєстрацію ВНС 035871, водій ОСОБА_1, який керує згідно довіреності ВМТ №820021.

Відповідно до п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

За результатами проведеної перевірки працівниками Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області складено акт №044505 від 17.05.2011 року (а.с.35).

Відповідно до висновків зазначеного акту, під час проведення перевірки було виявлено порушення позивачем вимог абз. 4 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»№2344-III від 05.04.2001 року, а саме: експлуатація легкового автомобіля облаштованого як таксі без наявності ліцензійної картки.

З актом № 044505 від 17.05.2011 року позивач ознайомився, пояснивши, що не погоджується з висновками, викладеними в акті (а.с.35).

Відповідно до п.25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно із п. 26 зазначеного Порядку справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

30.05.2011 року за вихідним №2922/02 на адресу позивача направлено запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідно до якого позивачу запропоновано прибути 08.06.2011 року до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту проведення перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №044505 від 17.05.2011 року (а.с.36), яке отримано позивачем 07.06.2011 року (а.с.41).

Пунктом 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті передбачено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка оформляється згідно з додатком 5.

Згідно з абз.4 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 28 цього ж Порядку фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Розглянувши справу позивача про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Територіального управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області прийнято постанову про застосування фінансових санкцій №139049 від 08.06.2011 року, якою до позивача за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно абзацу 4 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»застосовано фінансові санкції у сумі 510 грн. (а.с.39).

Відповідно до п. 29 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2011 року відповідачем за вих. №3401/02 направлено позивачу копію постанови про застосування фінансових санкцій №139049 від 08.06.2011 року (а.с.40), яку позивачем отримано 16.06.2011 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.41).

Враховуючи вищезазначене, та те що у позивача на момент перевірки була відсутня ліцензійна картка, суд дійшов висновку, що позивачем порушено вимоги ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт»№ 2344-III від 05.04.2001 року, а саме: позивач здійснював експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки .

Суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність на даху автомобіля, яким він керував ліхтаря, який свідчить про облаштування автомобіля як таксі, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що під час проведення рейдової перевірки державними інспекторами відділу державного контролю Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області було проведено перевірку автомобіля марки Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1, серія та номер свідоцтва про реєстрацію ВНС 035871, водій ОСОБА_1, який керує згідно довіреності ВМТ №820021. В ході якої встановлено, що ОСОБА_1 експлуатує легковий автомобіль, облаштований як таксі, а саме на даху транспортного засобу був наявний ліхтар оранжевого кольору, без наявності ліцензійної картки.

З метою зясування обставин щодо наявності під час проведення перевірки на даху автомобіля позивача ліхтаря, який би свідчив про облаштування автомобіля як таксі судом було допитано в якості свідків державних інспекторів відділу державного контролю Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З показань зазначених свідків, судом встановлено, що коли державні інспектори територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області разом із співробітниками державтоінспекції підійшли до транспортного засобу позивача, на даху автомобіля був розташований ліхтар помаранчевого кольору, у зв'язку з чим державними інспекторами і було прийнято рішення про проведення перевірки, однак, після того як державні інспектори представились та пояснили у зв'язку з чим проводиться перевірка, позивач зняв з даху автомобіля ліхтар та зазначив, що він не займається перевезенням пасажирів і взагалі його автомобіль не облаштований як таксі.

Тобто, судом встановлено, що до початку складання акту перевірки, на стадії зясування обставин справи, транспортний засіб позивача був облаштований як таксі, а саме на даху був розташований ліхтар помаранчевого кольору.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем ч. 2 ст. 254 КУпАП та п.20 Постанови КМУ №1567 від 08.11.2006 року, а саме, що працівниками Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області при проведенні перевірки не було надано позивачу копію акту перевірки, чим позбавлено позивача права на ознайомленням та наданням пояснень щодо змісту акту суд приходить до наступних висновків.

Пункт 20 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року встановлює порядок перевірки за місцезнаходженням субєкта господарювання, а не порядок перевірки транспортного засобу.

Саме порядок перевірки транспортного засобу встановлює п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті згідно якого у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку складається акт за формою згідно з додатком 3, тобто повинен складатися акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в одному екземплярі, що і було здійснено інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а надання порушнику акту перевірки або другого примірника акту перевірки чинним законодавством України не передбачено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач з актом №044505 від 17.05.2011 року ознайомився, пояснивши, що не погоджується з висновками, викладеними в акті (а.с.35).

Суд не приймає до уваги твердження позивача про порушення відповідачем п.1 ст. 229, ст.ст. 268, 283, 288 КУпАП, а саме те, що начальник територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи позивача про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а отже постанову про застосування фінансових санкцій приймав хтось інший, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 27 цього ж Порядку передбачено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як встановлено, судом справа позивача розглядалась комісією, за участі заступника начальника відділу державного контролю, головного спеціаліста керівництва та провідного спеціаліста керівництва територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області та на виконання п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, постанову було винесено начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області, якою до позивача за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно абзацу 4 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»застосовано фінансові санкції у сумі 510 грн. (а.с.39).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що працівники Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області діяли відповідно до норм чинного законодавства України та фінансова санкція за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосована до позивача в межах визначених Законом. Відсутність передбаченої законодавством належної ліцензійної картки свідчить про факт неналежного оформлення документів, визначених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно зі ст. 105 КАС України позивач має право, зокрема, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 79, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області, начальника територіального управління головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_2 про визнання дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неправомірними, визнання нечинною та скасування постанови про застосування фінансових санкцій №139049 від 08.06.2011 року - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 04 листопада 2011 року.

Суддя/підпис/ ОСОБА_5