Справа № 2а-1870/3214/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2011 р. Справа № 2a-1870/3214/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Сахно М.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Проффіт Лайт" до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Проффіт Лайт» (далі - позивач, ПП «Проффіт Лайт») звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції (далі-відповідач, Шосткинська МДПІ), в якій просило визнати нечинним та скасувати податкові повідомлення-рішення: №/0 від 04.11.2010р. та №/1 від 07.12.2010р., якими позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 79956,49грн. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято в порушення ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Вважає, що ПП «Проффіт Лайт» з дотриманням вказаного закону включило до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченого в ціні придбаного товару у ТОВ «Айдіас Фекторі», підтверджені виданими ТОВ «Айдіас Фекторі» податковими накладними. Вважає висновки відповідача, зроблені під час перевірки щодо порушення позивачем ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», хибними, оскільки усі передбачені діючим законодавством первинні бухгалтерські документи на момент здійснення господарських операцій з ТОВ «Айдіас Фекторі», у позивача були в наявності та надані на перевірку, а отже вони законно включили усі операції до складу податкового кредиту з податку на додані вартість.

Відповідач Шосткинська МДПІ, з позовними вимогами не погодився, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що під час проведеної перевірки ПП «Проффіт Лайт» з питань правомірності формування податкових зобовязань та податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період травень-серпень 2010 року було встановлено ряд порушень в діях позивача, в результаті чого було зроблено висновок про заниження податку на додану вартість за перевірений період. Вважає, що господарські операції між ПП «Проффіт Лайт» та контрагентом-постачальником ТОВ «Айдіас Фекторі» не підтверджуються виходячи з врахування відсутності реальної можливості поставок товару, відсутності майна, основних фондів, трудових ресурсів, що на думку відповідача свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності. Крім того податкова звітність за перевірений період на дату складання акту перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ТОВ «Айдіас Фекторі» не була подана. Податкове зобовязання за операціями з ПП «Проффіт Лайт» контрагентом позивача було задекларовано лише 16.03.2011р. Таким чином, відповідач вважає, що підприємством позивача відображені в податковій звітності правові взаємовідносини з вищевказаним суб'єктом господарювання без мети реального настання правових наслідків, та робить висновок про нікчемність угоди, укладеної між ПП «Проффіт Лайт» та ТОВ «Айдіас Фекторі». В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. ( а.с.16,53-54).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з підстав, викладених у позові, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених у письмових запереченнях (а.с.53-54), в задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Заслухавши повноважних представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ПП «Проффіт Лайт» зареєстроване юридичною особою та включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру підприємства та організації (а.с.18), позивач взятий на податковий облік 15.05.2008 року в Шосткинській МДПІ, зареєстрований платником податку на додану вартість згідно свідоцтва від 19.05.2008р. за №100116718, про що зазначено в акті про результати документальної невиїзної перевірки від 22.10.2010р. №1395/1502/35187438(а.с.10-11).

22.10.2010року Шосткинською МДПІ було проведено документальну невиїзну перевірку ПП «Проффіт Лайт» з питань правомірності формування податкових зобовязань та податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за період травень-серпень 2010року.

Під час перевірки, висновки якої зафіксовані в акті від 22.10.2010р. №1395/1502/35187438 (а.с.10-17) було встановлено порушення позивачем вимог пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», ч.3 ст. 5 та ст.7 Господарського Кодексу України, ст.203, ч.ч.1,2 ст.215, ч.1 ст.216, ст.228 Цивільного кодексу України, з урахуванням вимог п.2 ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», внаслідок чого занижено податок на додану вартість до сплати за рахунок завищення суми податкового кредиту у розмірі 53713,33грн., за звітний податковий період травень-серпень 2010 року.

За результатами перевірки 04.11.2010року Шосткинською МДПІ відносно ПП «Проффіт Лайт» винесено податкове повідомлення-рішення за №/0 (а.с.8), яким позивачу було визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в загальному розмірі 79956грн. 49коп. в т.ч. за основним платежем 53713грн.33коп та штрафні (фінансові) санкцій 26243грн. 16коп.

Позивач, не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його до Шосткинської МДПІ та в подальшому до ДПА України (а.с.19-21). Однак рішеннями за результатами розгляду скарг ПП «Проффіт Лайт» податкове повідомлення-рішення за №/0 від 04.11.2010р. було залишено без змін, а скарги без задоволення.

За результатами такого оскарження Шосткинською МДПІ 07.12.2010р. було прийнято податкове повідомлення-рішення за №/1 (а.с.9).

Як вбачається з акта перевірки (а.с.10-17), підставою для зменшення податковим органом суми податкового кредиту з податку на додану вартість в розмірі 53713грн. 33коп. стало те, що безпосередній контрагент позивача - ТОВ «Айдіас Фекторі» не декларував податкові зобовязання за травень серпень 2010р. з податку на додану вартість на час перевірки, а оскільки діюче законодавство ставить у пряму залежність факт включення постачальником товарів (послуг) податкових зобов'язань з відповідним їх декларуванням, з наданням податкової накладної, Шосткинська МДПІ стверджує, що дані обставини унеможливлюють надання податкової накладної покупцю чи отримувачу послуг без включення податкових зобов'язань з боку ТОВ «Айдіас Фекторі» (а.с.15). Крім того, контрагент позивача за місцем знаходження не знаходиться, не має складських приміщень, основних фондів та транспортних засобів, у звязку з чим відповідач стверджують, що господарські операції між ПП «Проффіт Лайт» та ТОВ «Айдіас Фекторі» не підтверджені виходячи з врахуванням реального часу здійснення операцій, відсутності майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності. З урахуванням вказаних обставин, відповідач робить висновок про те, що в податковій звітності правові відносини з ТОВ «Айдіас Фекторі» позивачем відображено без мети реального настання правових наслідків, що операції були укладені поза межами господарської діяльності та є нікчемними.

Однак, суд не погоджується з даними висновкам відповідача та зазначає наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в перевіряємому періоді одним із постачальників товару позивачу було ТОВ «Айдіас Фекторі», з яким 01 жовтня 2009 року ПП «Проффіт Лайт» було укладено договір купівлі-продажу товарів №01/10-09 (а.с.23-25), згідно якого позивачем придбавались електротовари та автомобільні товари, найменування, кількість, асортимент та ціна на який, визначалась у видатково-прибуткових накладних.

Відповідачем був направлений запит до ДПІ у Печерському районі м. Києва від 23.11.2010р. №16580/7/15-3 (а.с.58), на який отримано відповідь, що згідно баз даних ДПІ за травень-серпень 2010р. встановлена розбіжність по податкових деклараціях з податку на додану вартість, оскільки ТОВ «Айдіас Фекторі» не декларував податкового зобовязання за вказані періоди (а.с.59). При цьому згідно даних вказаної довідки контрагент є зареєстрованим платником податку на додану вартість, з обліку в органах ДПІ не знімався (а.с.59). Також варто зазначити, що ТОВ «Айдіас Фекторі» станом на момент розгляду справи ще в березні 2011р. було задекларовано податкове зобовязання за вказаний період травень-серпень 2010р., що підтверджується відповідними витягами з баз даних ДПІ, поданих відповідачем (а.с.63-66).

Відповідно до п. 1.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також у звязку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 7.5. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Варто звернути увагу на те, що згідно договору купівлі-продажу за №01/10-09 від 01.10.2009р. (а.с.23-25), позивачем були придбані електротовари та автомобільні товари, найменування, кількість, асортимент та ціна на який визначалась у видатково-прибуткових накладних, що підтверджується копіями податкових накладних, видаткових накладних, рахунків-фактури (а.с.26-44). Даний товар був оплачений в травні, червні, липні, серпні 2010р., що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.45-49,91) та поставлений згідно умов договору силами позивача орендованими транспортними засобами на орендовані складські приміщення та в подальшому реалізований покупцям. Сумнівів стосовно поставки саме силами позивача службові особи Шосткинської МДПІ під час перевірки, а також в письмовому запереченні не висловлювали (а.с.10-17,53-54). Вказані обставини підтверджуються копією акта перевірки (а.с.10-17), копією письмового заперечення (а.с.53-54), копіями договорів оренди автомобілів, копіями актів приймання автомобілю, копіями актів виконаних робіт за проїзд транспорту на територію заводу, копіями рахунків-фактури, копіями актів виконаних робіт за оренду приміщення, копіями податкових накладних, копією договору оренди нежитлового приміщення з додатками, копією акта приймання-передачі ключів, а також копіями податкових накладних, видаткових накладних, довіреностей, рахунків-фактури на підтвердження реалізації придбаного товару (а.с.78-90,92-99,106-174).

Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу за №01/10-09 від 01.10.2009р. (а.с.23-25) між ПП «Проффіт Лайт» та ТОВ «Айдіас Фекторі», відбулась поставка товару на підприємство позивача, товар був оплачений позивачем. Таким чином, операція по придбанню товару за договором купівлі-продажу за №01/10-09 від 01.10.2009р. носила реальний характер, та була виконана сторонами належним чином.

Згідно пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

При цьому, згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. Таким чином, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару.

З матеріалів справи, а саме з акта перевірки (а.с.10-15), а також із досліджених вище доказів вбачається, що позивач виконав вимоги п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у безпосереднього постачальника товару, який, в свою чергу, виконав вимоги п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» - видав покупцю, яким є позивач, належним чином оформлені податкові накладні на визначені та сплачені покупцем суми податку.

Щодо висновку податкового органу про нікчемність укладеного договору, суд відмічає, що відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, та ч. 1-3 ст. 180 ГК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Згідно ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається із встановлених в судовому засіданні обставини справи та досліджених вище доказів, договір укладений ПП «Проффіт Лайт» та ТОВ «Айдіас Фекторі» відповідає вимогам, встановленими статтею 638 ЦК України та статтею 180 ГК України і вважається укладеним.

По укладеному договору, також були проведені розрахунки, в т.ч. з податку на додану вартість (ця обставина підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.45-49, 91), що доводить реальність здійснених операції. Крім того, контрагентом позивача були задекларовані податкові зобовязання за травень-серпень 2010р. (а.с.63-66). Таким чином, договори між ПП «Проффіт Лайт» та ТОВ «Айдіас Фекторі» є дійсним.

При цьому доводи відповідача про відсутність реальності операцій з підстав недекларування податкових зобовязань ТОВ «Айдіас Фекторі» та як наслідок про нікчемність, судом не приймаються до уваги, оскільки відповідно до ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону, контроль за правильністю нарахування та сплати (перерахування) податку до бюджету здійснюється відповідним податковим органом. З викладених норм вбачається, що відповідальність за правильність нарахування податку та обов'язки з контролю за правильністю нарахування та сплати податку на додану вартість, відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість», покладаються на самого платника податку та на відповідний податковий орган. При цьому, для віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару до податкового кредиту, в розумінні Закону України «Про податок на додану вартість», не передбачається обовязкова умова про сплату цих сум до бюджету контрагентами. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Що стосується нарахованих позивачу штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваними податковим повідомленням-рішенням, суд, зазначає, що згідно пп.7.4.5 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, у випадку, якщо суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами. Крім того, згідно ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», чинного на час виникнення спірних правовідносин, штрафні санкції на платника податків у розмірах, визначених цією статтею накладаються за порушення податкового законодавства. Враховуючи, що судом не було встановлено факт допущення позивачем порушень вимог Закону України «Про податок на додану вартість», донарахування фінансових санкцій, суд також вважає безпідставним.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.11.2010р. суперечать вимогам чинного законодавства, є необґрунтованими та такими, що прийняте з порушенням вимог ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

При цьому суд, з огляду на норми ст. 11 КАС України вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушено право особи, зокрема визнати вказане рішення протиправним.

Разом з тим позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення №/1 від 07.12.2010р. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Похідні повідомлення-рішення формуються на підставі рішень про розгляд скарги платника податків, і не є окремими актами індивідуальної дії.

Правова природа таких повідомлень-рішень станом на момент виникнення спірних правовідносин була визначена «Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій», затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 року №253, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 липня 2001 р. за №567/5758 (далі Порядок №253).

Так, пунктом 5.3 вищезгаданого Порядку №253 встановлено, що з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобов'язання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомленні (у разі, якщо сума податкового зобов'язання за результатами розгляду скарги збільшується або залишається без змін, а раніше надіслане податкове повідомлення не відкликається), податковим органом складається та надсилається (вручається) платнику податків податкове повідомлення, яке має номер первинного податкового повідомлення, при цьому через дріб проставляється номер скарги, щодо якої воно складене (1 - для першої, 2 - для другої тощо), крім того, таке податкове повідомлення містить новий граничний термін сплати податкового зобов'язання.

Аналогічні дії здійснюються у разі подання платником податків повторної скарги.

Відповідно до абз. 2 п. 5.3 зазначеного вище порядку, після закінчення розгляду скарги структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення, підшиває другий примірник вмотивованого рішення за скаргою платника податків, у тому числі рішення про продовження терміну розгляду скарги, або рішення про податковий компроміс до справи платника податків поряд з корінцем податкового повідомлення, що оскаржувалося, та:

а) у разі часткового скасування раніше прийнятого рішення про нарахування суми податкового зобов'язання складає та направляє платнику податків згідно із зазначеним Порядком нове податкове повідомлення, при цьому раніше надіслане податкове повідомлення вважається відкликаним;

б) у разі збільшення податковим органом суми податкового зобов'язання за результатами розгляду скарги платника податків складає та направляє платнику податків згідно із зазначеним Порядком окреме податкове повідомлення на суму збільшення податкового зобов'язання, при цьому раніше надіслане податкове повідомлення не відкликається.

Отже, похідні повідомлення-рішення, формуються на підставі рішень про розгляд скарги платника податків і призначені лише для доведення нових термінів сплати раніше встановленого зобов'язання.

Враховуючи, що загальний розмір санкцій змінено не було дане податкове повідомлення-рішення не впливає на права позивача, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного підприємства "Проффіт Лайт" до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції від 04.11.2010року за №/0.

В задоволенні інших позовних відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 16.08.2011 року