Справа № 824/2193/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/2193/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Новоселицької об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 773,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 25 серпня 2015 року у відповідача наявний податковий борг по єдиному податку на загальну суму 773,30 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем в добровільному порядку вказаного податкового боргу позивач, посилаючись на норми Податкового кодексу України, просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 кошти в розмірі 773,30 грн.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. Разом з цим подав заяву про розгляд справи у його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач про дату, час та місце проведення розгляду справи також був належним чином повідомлений. Однак в судове засідання не з'явився. Заперечень проти позову чи заяв про визнання позову не подавав.

Враховуючи викладене та на підставі частин четвертої, шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1; взятий на облік в Новоселицькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області як суб'єкт підприємницької діяльності з 17 листопада 2011 року за №373, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування обліку та звітності відповідач обрав спрощену систему оподаткування та відноситься до другої групи платників єдиного податку зі ставкою податку в розмірі 20% від розміру мінімальної заробітної плати.

29 січня 2013 року у зв'язку з несплатою відповідачем єдиного податку з доходів фізичних осіб, позивачем було проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.

За результатами перевірки 29 січня 2013 року складено Акт №70/17, який містить висновок про несплату відповідачем протягом двох послідовних кварталів податкових зобов'язань по єдиному податку на загальну суму 1287,60 грн, в результаті чого встановлено порушення, за які передбачено анулювання свідоцтва відповідно до підпункту 3 пункту 299.15 статті 299 Податкового кодексу України.

На підставі Акту 70/17 від 29 січня 2013 року позивачем прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку №70/17 від 29 січня 2013 року.

12 листопада 2014 року позивачем було проведено документальну (камеральну) перевірку своєчасності сплати єдиного податку фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1

За результатами перевірки 12 листопада 2014 року складено Акт №848/17, який містить висновок про несвоєчасну сплату ОСОБА_1 єдиного податку.

На підставі вказаного Акту від 12 листопада 2014 року позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» №.

З довідки про суми податкового боргу та розрахунку податкового боргу, які видані Новоселицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області вбачається, що станом на 25 серпня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість по єдиному податку на загальну суму 773,30 грн (658,60 грн - податкові зобов'язання та 114,70 грн - штрафна санкція).

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу не сплатив, контролюючий орган звернувся до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості) передбачено, зокрема, що до другої групи платників єдиного податку віднесені фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку із сформованою заборгованістю відповідачу було надіслано податкову вимогу форми «Ф» №902 від 27 серпня 2012 року.

На момент утворення досліджуваної заборгованості зазначена податкова вимога не була відкликана.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, зокрема, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми податкового законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов'язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг по єдиному податку на загальну суму 773 (сімсот сімдесят три) грн 30 коп. до місцевого бюджету Стальнівецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк