Справа № 808/4140/15
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року (16 год. 05 хв.)Справа № 808/4140/15
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В., суддів Нечипуренко О.М., Сіпаки А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Стратулат С.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича торгівельна фірма Контакт» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича торгівельна фірма Контакт» (позивач) із позовом до Державної фіскальної служби України (відповідач), у якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.07.2015 №000379 та від 13.07.2015 №000380, прийняті Державною фіскальною службою України.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Рішення про застосування фінансових санкцій за здійснення оптової торгівлі без наявності ліцензій та за зберігання спирту у місці, не внесеному до ЄДР місць зберіганню спирту вважають протиправними та такими що підлягають скасуванню з огляду на наступне. Зазначили, що компонент моторного палива альтернативного (далі КМПА) не є підакцизним товаром, та не використовується у виробництві алкогольних напоїв. Крім того зауважили, що позивачем не здійснюється зовнішньоекономічна діяльність, а тому віднесення відповідачем КМПА до товарної позиції із визначенням коду за УКТ ЗЕД є протиправним. Також звернули увагу суду, що отримували податкову консультацію, відповідно до якої ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя вказала, що КМПА не належить до підакцизних товарів. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та надав суду письмові заперечення. Зокрема зазначив, що КМПА містить у своєму складі спирт, а тому, відповідно, є підакцизним товаром. Оскільки у позивача відсутня ліцензія, а зберігання товару здійснювалось у не місці, яке внесене до ЄДР місць зберіганню спирту, то позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

05 лютого 2015 року між позивачем (покупець) та ДП Івашківський спиртзавод (постачальник) укладений договір поставки №32, відповідно до умов якого постачальник поставляє покупцю товар КМПА. Відповідно до договору, якість КМПА відповідає ТУ У 24.6-9:2007, про що також зазначено у посвідченнях на якість товару.

В подальшому позивач здійснював реалізацію КМПА своїм контрагентам, про що свідчать матеріали справи.

Листом від 24.02.2015 №6249/7/99-99-21-01-17 надісланим ДФС України на адресу ГУ ДФС у Запорізькій області повідомлено, що відповідно до висновку Департаменту митної справи КМПА віднесено до товарної позиції 2207 за кодом 2207 10 00 90 згідно з УКТЗЕД. Також, у вказаному листі зазначено про необхідність проведення перевірки позивача на наявність ліцензії на право оптової торгівлі, а також на предмет наявності довідки про внесення до ЄДР місць зберігання спирту.

18.03.2015 ГУ ДФС у Запорізькій області проведена фактична перевірка з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими для виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складений акт №0030/08/01/21-3845183.

Під час перевірки встановлено факт реалізації позивачем компоненту моторного палива альтернативного (далі КМПА) в обсязі 48940 кг загальною вартістю 872109,80грн., без наявності ліцензії, що є порушенням приписів Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95, а також встановлено зберігання КПМА (який має в своєму складі спирт етиловий) в місцях, не внесених до Єдиного Державного реєстру місць зберігання спирту. Довідка про внесення місць зберігання спирту до ЄДР у підприємства відсутня.

Позивачем до ГУ ДФС у Запорізькій області надані заперечення на акт перевірки, які залишені без задоволення.

13.07.2015 відповідачем прийняті рішення про застосування фінансових санкцій, а саме:

№000379, яким позивачу визначено суму фінансових санкцій у розмірі 1 744 219,60грн. за здійснення оптової торгівлі спиртом без наявності ліцензії;

№000380, яким позивачу визначено сум фінансових санкцій у розмірі 573 825грн. за зберігання спирту у місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання спирту.

Не погодившись із указаними рішеннями позивач звернувся до суду із цим позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону наведені терміни, що в ньому вживаються, зокрема:

спирт етиловий - спирт етиловий-сирець, спирт етиловий ректифікований технічний, спирт етиловий денатурований (спирт технічний), спирт етиловий технічний, спирт етиловий ректифікований, що відповідають кодам 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД та виготовлені з крохмале- і цукровмісної сировини або з нехарчових видів сировини за спеціальними технологіями;

ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників;

місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Відповідно до ст.2 Закону виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового та алкогольних напоїв здійснюється за наявності внесених до Єдиного реєстру місць зберігання спирту. При цьому приміщення, в яких здійснюється виробництво спирту етилового, та місця зберігання спирту, розташовані на державному підприємстві, яке виробляє спирт етиловий, вважаються акцизним складом. Акцизним складом також вважаються виробничі приміщення на території суб'єкта господарювання, де суб'єктом господарювання виробляється, обробляється (переробляється) горілка та лікеро-горілчані вироби, та його складські приміщення, в яких зберігається, одержується чи відправляється горілка та лікеро-горілчані вироби.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону, імпорт, експорт або оптова торгівля спиртом етиловим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим здійснюються за наявності ліцензій лише державними підприємствами (організаціями), спеціально уповноваженими на це Кабінетом Міністрів України, крім оптової торгівлі спиртом етиловим на медичні та ветеринарні цілі, яка може здійснюватися за наявності ліцензії закладами охорони здоров'я та суб'єктами господарювання або організаціями зооветеринарного постачання незалежно від форм власності. Кабінет Міністрів України веде реєстр зазначених закладів охорони здоров'я та суб'єктів господарювання зооветеринарного постачання.

За правилами ч.1 ст.17 Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до приписів ст.17 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, у разі:

оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень;

зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень;

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем зроблений висновок про здійснення позивачем торгівлі спиртом етиловим без наявності ліцензії та про зберігання спирту у місці, не внесеному до ЄДР місць зберігання спирту.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснював реалізацію компоненту моторного палива альтернативного (КМПА), яке придбав у ДП Івашківский спиртзавод (договір поставки № 32 від 05.02.2015).

Згідно із посвідченням про якість на КМПА, обємна частка спирту етилового, відповідно до ТУ У 24.6-9:2007 становить не менше 98,7%. Відповідно до висновку посвідчення про якість, КМПА відповідає вимогам указаних ТУ.

ТУ У 24.6-9.2007 компоненту моторного палива альтернативного (КМПА) введені в дію 03.10.2007 та чинні до 03.10.2017, Всеукраїнським державним науково-виробничім центром стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, розроблені Науково-виробничим товариством «Інтермаш», директором УкрНДІспиртбіопрод, погоджені Державним департаментом пожежної безпеки Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та першим заступником Головного санітарного лікаря України.

Згідно ТУ У 24.6-9.2007, КМПА - антидетонаторний засіб, який призначено для виробництва біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згоряння (в тому числі біодизелю), біокомпоненту моторного палива, а також в якості добавки до бензинів автомобільних в кількості не більше ніж 5 % (об'ємних) згідно з ДСТУ 4839 та не більше ніж 5 % (масових) згідно з ДСТУ 4063.

КМПА призначено для реалізації підприємствам-виробникам біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згоряння, біокомпоненту моторного палива, біодизелю, бензинів автомобільних, а також для реалізації на експорт.

За ТУ У 24.6-9.2007, КМПА класифікується у товарній позиції 20.59.42-50.00 «засоби антидетонаторні» за Державним класифікатором продукції та послуг, що відповідає коду 3811 11, 3811 19 00 00 УКТЗЕД.

За доводами відповідача, враховуючи, що в продуктах КМПА з концентрацією спирту не менш ніж як 90 об% в наявності є одна денатуюча добавка (бензин) з масовою часткою менше 1% (у відповідності з визначенням об'ємної частки спирту етилового за висновками лабораторних досліджень), такі товари класифікуються у товарній позиції 2207, за кодом згідно з УКТЗЕД, отже позивач реалізує компонент палива моторного альтернативного, що відповідає товарному коду УКТЗЕД 2207 та є підакцизним товаром.

Також представник відповідача надав суду висновок експертизи №172, проведеної Дніпропетровським управлінням з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів, складений 07.04.2015, відповідно до якого рідина етиловий спирт з домішками аліфатичних вуглеводнів, без вмісту води.

Крім того, відповідач у своїх запереченнях посилається на приписи Закону України «Про митний тариф України». Відповідно до ст. 1 указаного Закону, митний тариф України є невідємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

При цьому, судом встановлено та представником відповідача не заперечується той факт, що позивач не здійснює зовнішньоекономічної діяльності, КМПА позивач придбавав на території України та реалізовував контрагентам також на території України. Митне оформлення товару не здійснювалось.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що позивачем отримано податкову консультацію ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя (лист від 11.11.2014 №5139/10/08-25-21), у якій розяснено, що КМПА відноситься до коду 3811 00 00. Такий товар не відноситься до підакцизної групи товарів, а тому реалізація КМПА не тягне за собою виникнення у підприємства обовязку декларувати та сплачувати акцизний податок.

З урахуванням викладеного вище, з огляду на умови договору поставки товару, суд приходить до висновку, що компонент моторного палива альтернативного, який відповідає технічним умовам ТУ У 24.6-9:2007, слід розглядати у товарній позиції 3811.

При цьому, слід зазначити, що перелік підакцизних товарів (продукції) та ставки податку закріплені статтею 215 Податкового кодексу України. До таких товарів (продукції) віднесено, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво, код класифікації яких - 2207, в той же час, на товар (продукцію) за кодом класифікації 3811, що виробляється позивачем, Податковим кодексом України акцизний збір не встановлено.

Суд також звертає увагу на те, що товарна позиція 2207 відносяться до групи товарів: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво.

Разом з тим, як свідчать обставини справи, відповідно до ТУ У 24.6-9:2007, компонент палива моторного альтернативного, хоча і вміщує етиловий спирт, проте не є алкогольним напоєм та не може використовуватись для виробництва алкогольних напоїв. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що такий товар використовується для виробництва лаків, фарб, використовується як антидетонаційна домішка до автомобільних бензинів на нафтовій основі та як окремий компонент у сумішевих бензинах.

Таким чином, виходячи з призначення компоненту палива моторного альтернативного, його не можна вважати алкогольним і безалкогольним напоєм або оцтом, та класифікувати за товарними позиціями УКТЗЕД 2207, навіть за наявності у його складі частки спирту.

Наведене в сукупності спростовує висновки відповідача, оскільки КМПА не є підакцизним товаром, не потребує наявності ліцензії та, відповідно, внесення місця зберігання до ЄДР місць зберігання спирту.

Крім того, форма оскаржуваних рішень не узгоджується із нормами Податкового кодексу України.

Так, форма рішення про застосування фінансових санкцій встановлена Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790.

Разом із тим, відповідно до п.10 підр. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податкового кодексу України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Відповідно до пп.54.3.3. п.54.3. ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Статтею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов'язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

При цьому, відповідно до пп.14.1.39. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.58.1. ст.58 Податкового кодексу України, у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст.54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, контролюючий орган, у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобовязаний прийняти податкове повідомлення-рішення, а прийняття будь-яких інших рішень, у тому числі про застосування фінансових санкцій, суперечитиме Податкового кодексу України.

Аналогічна позиція доведена Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 28 березня 2014 року №375/11/14-14.

Таким чином, з огляду на викладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних рішень відповідача та, відповідно, про необхідність їх скасування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних рішень, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адіністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.07.2015 №000379 та від 13.07.2015 №000380, прийняті Державною фіскальною службою України.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича торгівельна фірма Контакт» () здійснені судові витрати у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Ю.В.Калашник

Судді: А.В.Сіпака

ОСОБА_4