Справа № 826/1630/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/1630/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01 вересня 2015 року 16 год. 30 хв. № 826/1630/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю "УПК-Аудит Лтд." до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В обґрунтування позову законний представник позивача зазначила, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем безпідставно.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його повністю з підстав, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 20 липня 2015 року судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із ТОВ "Оранж-М" за період із 01 лютого по 31 березня 2014 року, за результатами якої 09 вересня 2014 року складено акт №2078/26-59-22-02/30674018 (далі - акт перевірки), згідно з висновками якого, позивачем порушено п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ), що підлягає сплаті до бюджету, у загальному розмірі 927000,00 грн., у тому числі за: лютий 2014 року - 552000,00 грн., березень 2014 року - 375000,00 грн.

На підставі акту перевірки, 23 вересня 2014 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов’язання у розмірі 927000,00 грн. за основним платежем та у розмірі 231750,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд погоджується із доводами представників позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, відповідно до п. 75.1, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78. 1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальна позапланова перевірки може проводитися за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається зі змісту акта перевірки, порушення позивачем податкового законодавства пов’язуються із придбанням ним інформаційно-консультаційних послуг у лютому, березні 2014 року.

У ході розгляду справи судом з’ясовано, що 08 січня 2014 року між позивачем, як замовником, та ТОВ "Оранж-М", як виконавцем, укладено договір №001-14 про надання інформаційних консультаційних послуг (далі - договір), а саме: надання усних або письмових рекомендацій по вдосконаленню процесу підготовки та ведення бізнесу; контроль за результатами провадження рекомендацій по вдосконаленню; консультації з питань комерційної діяльності; надання консультацій та порад як в письмовій так і в усній формі з питань тактики та стратегії розвитку підприємств.

На підтвердження реального характеру господарської операції позивач надав первинні документи, зокрема, акти надання інформаційних консультаційних послуг за лютий, березень 2014 року з описом виконаних робіт, податкові накладні за лютий, березень 2014 року та платіжні доручення (банківські виписки по рахунку), які свідчать про факт оплати послуг, а також письмові звіти, що підтверджують фактичне виконання інформаційно-консультаційних послуг, передбачених умовами договору.

Крім вище вказаних документів позивач надав службову записку від 10 січня 2014 року, яка підтверджує мету укладання договору та містить інформацію про необхідність позивача у залученні фахівців інших консалтингових компаній та аутсорсингових компаній, які надають аудиторський, бухгалтерський, правовий і кадровий консалтинг, для більш ефективного вирішення питань, пов’язаних із наданням позивачем якісних послуг своїм замовникам. Такі господарські операції відображені у бухгалтерському обліку позивача.

Судом також з’ясовано, що договір дійсно направлений на настання реальних правових наслідків та містить мету укладання і виконання вище вказаних послуг, що підтверджується первинними документами.

Як зазначено в акті перевірки та з’ясовано судом, за податковими накладними, отриманими позивачем від ТОВ "Оранж-М", позивачем віднесено до складу податкового кредиту за лютий-березень 2014 року суму сплаченого ПДВ у складі ціни придбаного товару.

Однак, відповідач прийшов до висновку про неправомірне формування позивачем податкових зобов’язань з ПДВ.

Під час аналізу дотримання позивачем вимог податкового законодавства, а також вивчення господарських правовідносин позивача із ТОВ "Оранж-М" відповідачем використані матеріали перевірки, а саме акт від 30 липня 2014 року №2108/26-55-22-07/32708684 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Оранж-М" по фінансово-господарських взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період лютий, березень 2014 року".

У вище вказаному акті встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій ТОВ "Оранж-М" з придбання товарів у постачальників та їх подальшої реалізації контрагентам-покупцям за період лютий-березень 2014 року, встановлено відсутність об’єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів за весь період взаємовідносин.

В акті перевірки відповідач, із посиланням на АІС "Податковий блок", зазначив, що основним постачальниками ТОВ "Оранж-М" за лютий-березень 2014 року були ТОВ "Анкер Метал", ТОВ "Астерея Груп", ТОВ "Металснаб Груп", ТОВ "ЕСГ", ТОВ "Компсі Інтертрейдінг", ТОВ "Днепрторгінвест", ПАТ "АБ "Радабанк".

Відповідачем встановлено, що вище перелічені суб’єкти господарювання мають ознаки "фіктивності" та не знаходяться за податковою адресою. Виявлено факт маніпулювання показниками податкової звітності з метою формування технічних податкових зобов’язань контрагентам-покупцям.

На підставі вище зазначеного відповідач прийшов до висновку, що господарські операції між ТОВ "Оранж-М" та контрагентами-постачальниками і покупцями не підтверджуються виходячи з урахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у таких обсягах, що, за переконанням відповідача, свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між позивачем та його контрагентом, суд зазначає наступне.

Посилання відповідача на відсутність у позивача мети щодо реального настання правових наслідків, укладання правочину з метою заниження податкових зобов’язань з ПДВ та мінімізування сплати податків до Державного бюджету України не приймається судом до уваги з таких підстав.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, яку зазначає в декларації. До декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.

Отже, одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. При цьому, у первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані тільки про фактично здійснені господарські операції. Дані бухгалтерського та податкового обліку відображуються у податкових деклараціях платників податків.

У ході розгляду справи судом з’ясовано, що господарська операція, яка стала підставою для формування позивачем податкового кредиту, фактично відбулася, що підтверджується необхідними первинними документами.

Посилання відповідача на фіктивність контрагентів по ланцюгу постачання сама собою не свідчить про обізнаність платника податків щодо протиправного характеру діяльності його контрагента або про дефектність самої господарської операцій. Обставини фіктивності та інших недоліків правового статусу контрагентів платника податків, так само і невиконання ними своїх податкових зобов’язань, підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, що свідчать про нереальність господарської операції або відсутність в ній ділової мети.

Тільки встановлення факту узгодженості дій платника податку з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності щодо таких дій контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування ним податкового кредиту з ПДВ.

Поряд з цим, у ході розгляду справи судом встановлено факт реального здійснення господарської операції за участю позивача та його контрагента.

Стосовно посилання відповідача на акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Оранж-М" та АІС "Податковий блок" суд зазначає про принцип індивідуальної юридичної відповідальності.

Платник податків не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства, тощо, а тому не повинен зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та збільшення податкових зобов’язань за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності у тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Суд зазначає, що у ході судового розгляду справи позивачем надано усі первинні документи, які підтверджують реальність вчинення господарських операцій з контрагентом, а саме договір про надання послуг, податкові накладні, акти виконаних робіт, звіти до актів виконаних робіт, а також докази необхідності надання ТОВ "Оранж-М" інформаційно-консультаційних послуг позивачу.

Отже, підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та, як наслідок, наявність підстав для його скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов аудиторської компанії товариства з обмеженою відповідальністю "УПК-Аудит Лтд." до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

3. Присудити на користь аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю "УПК-Аудит Лтд." (код ЄДРПОУ 30674018) здійснений нею судовий збір у розмірі 487,20 грн. (Чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) із Державного бюджету України.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин