Справа № 826/13268/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 вересня 2015 року 15:00 № 826/13268/15

Окружного адміністративного суду міста Києва у складі суддів Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛ-Україна»
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛ-Україна» (далі-позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (далі-відповідач), у якій просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача в частині ненадання відповіді на звернення №82 від 14.04.2015 позивача щодо зарахування залишків коштів, які знаходяться на рахунку позивача 1001/980 у відділенні 131/01 публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в розмірі 2 300, 03 грн. та рахунку 01/840 в відділенні 131/01 публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в розмірі 3 815, 15 доларів США, в якості погашення позивачем зобов'язань за Договором №31/2013-Ю про відкриття відновлюваної кредитної лінії від 26.09.2013;

- зобов'язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання вимог пункту 6 частини 6 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме зарахувати залишки коштів, які знаходяться на рахунку позивача 1001/980 в відділенні 131/01 публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в розмірі 2 300, 03 грн. та рахунку 01/840 у відділенні №131/01 публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в розмірі 3 815, 15 доларів США, в якості погашення зобов'язань за Договором №31/2013-Ю про відкриття відновлюваної кредитної лінії від 26.09.2013.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2015 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 30.07.2015, яке в подальшому відкладалось з метою отримання додаткових доказів для вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, про що надав відповідні письмові заперечення.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України за поданим сторонами письмовим клопотанням про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив наступне.

Як вбачається з позовної заяви, згідно листа № 82 від 14.04.2015 ТОВ «ОЛ-Україна» зверталося з проханням до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо зарахування, згідно п. 6. ч. 6. статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», залишків коштів, які знаходяться на рахунку 1001/980 в відділені 131/01 ПАТ «Банк «Київська Русь» в розмірі 2 300,03 грн. та рахунку 1001/840 в відділені 131/01 ПАТ «Банк «Київська Русь» в розмірі 3 815,15 доларів США - в якості погашення зобов'язань за Договором №31/2013-Ю про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 26.09.2013, укладеного між ТОВ «ОЛ-Україна» та ПАТ «Банк «Київська Русь».

Відповіді на лист № 82 від 14.04.2015, зі слів представника позивача, ТОВ «Ол-Україна» на отримувало.

25 травня 2015 позивач листом № 118 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив вчинити дії, спрямовані на виконання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» вимог п. 6. ч. 6. статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», однак, як зазначає представник позивача, відповіді отримано не було.

За таких обставин, вважаючи незаконною бездіяльність відповідача в частині ненадання відповіді на звернення № 82 від 14.04.2015 та протиправним не виконання відповідачем вимог п. 6 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також врегульовано відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначено повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку ліквідації банків.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. З обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Частиною 5 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладі фізичних осіб» встановлено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових акті Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та абз. 2 п. 1.15 розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/21893, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації.

Пунктом 1.25 глави 1 розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, визначено, що під час виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію не пізніше п'ятого робочого дня, починаючи з дня свого призначення, має повернути клієнтам, з якими укладені договори про касово-розрахункове обслуговування, розрахункові документи, що не сплачені в строк з вини неплатоспроможного банку.

При цьому, відповідно до ч. 1 та 7 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань. Під час інвентаризації перевіряється наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку, зокрема, щодо наявності готівки в касі та матеріальних цінностей у сховищі банку.

Вищенаведеними нормами законодавства зобов'язано уповноважену особу Фонду повернути клієнтам розрахункові документи, що не сплачені в строк з вини саме неплатоспроможного банку, а не тимчасової адміністрації.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.03.15 № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Київська Русь», згідно з яким з 19.03.2015 по 18.06.2015, строком на три місяці, запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» призначено Волкова Олександра Юрійовича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 по 19 червня 2015 року включно.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 116 від 15.06.15 строк тимчасової адміністрації продовжено до 19.07.15 включно.

Зазначену інформацію було розповсюджено в мережі Інтернет та доведено до відома керівництва ПАТ «Банк «Київська Русь».

Відповідно до виписок по рахунках позивача, на рахунку № 1001/840 залишок суми грошових коштів по закінченню дня, станом на 19.03.2015, складає 3 815,15 дол. США (89251,77 грн.), а на рахунку № 1001/980 залишок суми грошових коштів по закінченню дня, станом на 19.03.2015, складає 2 300.03 грн.

У період з 20.03.2015 по 17.07.15 на вищезазначені рахунки позивача грошові кошти не надходили, а тому застосування п. 6, з урахуванням положень п. 5 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неможливим.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Однак, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у цьому Законі термін «вкладник» вживається у значені фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відтак, враховуючи дану норму, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття «вкладник», у розумінні вищевказаного Закону.

За таких обставин, на позивача не поширюється виняток з обмеження, встановленого п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не дає визначення поняття «кредитор банку». Визначення терміну «кредитор банку» міститься у ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно якого, кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк, зокрема, зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом пункту 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Отже, враховуючи вище наведені положення зобов'язання щодо переказу коштів з рахунку позивача,відкритому в банку, на рахунок контрагента позивача, є майновим зобов'язанням.

Оскільки позивач є кредитором банку, на якого поширюються обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання вимог пункту 6 частини 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме зарахувати залишки коштів, які знаходяться на рахунку позивача 1001/980 в відділенні 131/01 публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в розмірі 2 300, 03 грн. та рахунку 01/840 у відділенні №131/01 публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в розмірі 3 815, 15 доларів США, в якості погашення зобов'язань за Договором №31/2013-Ю про відкриття відновлюваної кредитної лінії від 26.09.2013, задоволенню не підлягають, як необґрунтовані, адже відповідач, в даному випадку, не наділений повноваженнями (компетенцією) на вчинення таких дій.

Позовна вимога про визнання незаконною бездіяльності відповідача в частині ненадання відповіді на звернення позивача № 82 від 14.04.2015, задоволенню не підлягає, адже матеріали справи не містять в собі належних доказів вручення відповідачу вказаного листа. При цьому, позивач не зміг спростувати доводи відповідача з приводу того, що лист № 82 від 14.04.2015 до останнього не надходив.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Ол-Україна» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський