Справа № 22-а-20292/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 03.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2011 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Мережко М.В.,

суддів: Данілова О.М., Оношко Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок доплати до пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року позивачка звернулась до відповідача з вказаним позовом. У позові зазначала, що вона проживає в зоні посиленого радіологічного контролю, не працює. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щомісячну доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Проте вказана доплата проводяться в значно меншому розмірі, здійснити перерахунок відповідач відмовився, тому просила визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати провести перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням: щомісячної надбавки до пенсії, яка повинна бути встановлена в розмірі мінімальної заробітної плати та виплатити заборгованість з недоотриманих сум щомісячно: доплати, за січня 2007, 2008. 2009 рік та по теперішній час..

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березні 2010 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії Управління пенсійного фонд; України у м. Біла Церква Київської області щодо відмови у виплаті щомісячної грошово доплати як непрацюючому пенсіонеру згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальниі захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірним* Зобовязано Управління пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської облает провести перерахунок доплати до пенсії позивачці згідно з ст.39 Закону України «Пр статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за проживання на території радіоактивного забруднення в січні - грудні 2009 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушенг судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову позові.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що . валка є особою, яка проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю зареєс, шана в Управлінні пенсійного фонду України у м. Біла Церква як непрацюючий пенсіонер. _

Відповідно до паспорта позивачка зареєстрований та постійно проживає ч а. Біла Церква Київської області.

Згідно з Постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року м. Біла Церква Київської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, а саме в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а відтак позивачка як непрацюючий пенсіонер, має право на таку доплату. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, така доплата проводиться відповідачем значно в меншому розмірі, який передбачений постановою КМ України від 26.07.1996^'за №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і що випливає з огляду на розмір мінімальної заробітної плати в період виплати.

Таким чином, розмір додаткової пенсії, нарахування та виплату яких позивачці проводить відповідач відповідно до вищевказаних нормативних актів, суперечить вимогам ст. 39 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позиція відповідача щодо обставин даного спору грунтується виключно на положеннях постанов КМ України, тоді як відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має вищу юридичну силу 'дкони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. За ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і Законами України, актами Президента України. На думку суду відповідач нараховував позивачці допомогу без врахування рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, згідно яких призупинення, обмеження та скасування прав і свобод громадян є неконституційним.

Згідно ч. З ст. 9 КАС України при вирішенні справи суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Розмір доплати до пенсії, визначений вказаною вище постановою КМ України від 26.07.1996р. за * „36 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суперечить вимогам ст. 39 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та інших законів, що стосувалися встановлення розміру мінімальної заробітної плати. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, зокрема в п.5.4 якого було встановлено, що ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік» не мав обмежень щодо застосування положень ст.39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до території України, остаточним і оскарженню не підлягає.

Крім того, в п.5 зазначеного рішення вказано на те, що рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачці застосуванню підлягає стаття 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено право позивачки на підвищення пенсії та отримання доплати до неї відповідно до положень Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і що право на доплату до пенсії на рівні однієї мінімальної заробітної плати позивачки набув з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище рішення, оскільки за ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Про це також вказано і е п. З зазначеного рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, прі визначенні розміру доплати до пенсії у звязку з проживанням на радіоактивно забрудненії території, передбаченої Законом України «Про статус і соцішіьний захист громадян, ще постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно керуватися ст. 39 цьоп Закону, а не постановою Кабінету Міністрів України № 836 «Про компенсаційні виплаті особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінет; Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захист; окремих категорій громадян»,яка суперечать вимогам ст. 39 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, що постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності своїх дій з посилання на відсутніст бюджетних коштів та відсутність фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідо Чорнобильської катастрофи», які здійснюються не за рахунок коштів Пенсійного фонд України, а за рахунок державного бюджету не приймаються до уваги, оскільки питань фінансування цих видатків не є предметом даного спору. Проблеми надання бюджетна коштів УПФ для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходяї за межі заявлених позовних вимог, не є підставою для невиконання відповідачем сво' обовязків.

Колегія суддів вважає позивачка звернувся до суду у лютому 2010 року, тому у ньої право на доплату до пенсії виникло за період в січні - грудні 2009 року, як і зазначено постанові суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення рішенн для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів осоі встановлюється річний строк.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування суд не ухвалював.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у постанові.

/ Л

Керуючись статтями 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської

області залишити без задоволення.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня

2010 року залишити без змії

Ухвала набирає закон сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС України, та може

бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом

двадцяти днів.

Головуючий

Судді