Справа № 804/7774/15
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 р. Справа № 804/7774/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
від позивача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_4 про зобовязання вчинити певні дії, -
У червні 2015 року СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі позивач) звернулось до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» ОСОБА_4 (далі відповідача) в якому, з урахуванням уточнень, просить:
- зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» ОСОБА_4 визнати кредиторські вимоги СДПІ у м. Дніпропетровську, які нараховані та несплачені банківською установою з плати за землю у сумі 119 036,65 грн. та включити до реєстру у відповідну чергу задоволення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ПАТ «АКТАБАНК» має податковий борг з плати за землю, що виник на підставі податкових декларацій, проте, даний податковий борг не включено відповідачем до реєстру акцептованих вимог кредиторів під час процедури ліквідації банку, у звязку з чим, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, у яких проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що до реєстру акцептованих вимог кредиторів не включено суму кредиторських вимог позивача в розмірі 119 036,65 грн. у звязку з тим, що реєстр акцептованих вимог кредиторів було складено станом на день відкликання банківської ліцензії, тоді як кошти в розмірі 119 036,65 грн. були нараховані вже після відкликання банківської ліцензії.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» зареєстроване як юридична особа, включене до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України та перебуває на обліку в СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС.
Станом на 04.08.2015 року по особових рахунках ПАТ «АКТАБАНК» обліковується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб в загальній сумі 149 528,54 грн., який виник з причини не сплати поточних грошових зобовязань, а саме:
1) грошових зобовязань за податковою декларацією з плати за землю від 31.01.2014 року № НОМЕР_1:
- по строку 30.11.2014 року в сумі 7201,52 грн.;
- по строку 30.12.2014 року в сумі 7201,52 грн.;
- по строку 30.01.2015 року в сумі 7201,52 грн.
3) грошових зобовязань згідно з уточнюючою податковою декларацією з плати за землю за 2015 рік № НОМЕР_2 від 17.02.2015 року у сумі 119 036,65 грн.
Судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 15.01.2015 року №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК»» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «АКТАБАНК».
Так, 16.01.2015 року на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №6 в ПАТ «АКТАБАНК» розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» ОСОБА_4 на 1 рік з 16.01.2015 року по 15.01.2016 року включно.
22.01.2015 року в газеті «Голос України» №10 (6014) розміщено повідомлення про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК».
Також, судом встановлено, що на виконання п. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», СДПІ у м. Дніпропетровську 18.02.2015 року звернулась до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» із заявою щодо визнання кредиторських вимог СДПІ у м. Дніпропетровську та їх включення до реєстру вимог кредиторів банку в сумі 149 528,54 грн.
Листом від 27.05.2015 року №2311 уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» повідомила СДПІ у м. Дніпропетровську, що з заявлених вимог у сумі 149 528,54 грн. визнано та включено до реєстру кредиторів лише 30 491,89 грн., які включені до 7 черги задоволення. У визнанні та включенні до реєстру кредиторів інших вимог, які виникли протягом здійснення ліквідаційної процедури, відмовлено.
Таким чином, сума грошових вимог, що не включена відповідачем до реєстру вимог кредиторів та яку позивач просить суд зобовязати включити у відповідну чергу задоволення, складає 119 036,65 грн.
Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI (далі ПК України) врегульовано відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно ст. 110.1 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.
Пунктом 287.3 ст. 287 ПК України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Також, суд зазначає, що відповідно до п. 1.3 ПК України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
Відповідно до п.1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.
Згідно з ч. 3 ст. 46 Закону № 4452-VI, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону № 4452-VI. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
Як встановлено судом, позивач є кредитором банку та відповідно до ст. 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та призначення уповноваженої особи, заявив уповноваженій особі про свої вимоги до банку.
Сума в розмірі 119 036,65 грн. не була включена уповноваженою особою Фонду до реєстру акцептованих вимог кредиторів, оскільки реєстр акцептованих вимог кредиторів складається станом на день відкликання банківської ліцензії, тобто в даному випадку станом на 16.01.2015 року, а кошти в розмірі 119 036,65 грн., були нараховані після відкликання банківської ліцензії.
Так, п. 4.21 глави 4 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку від 05.07.2012 року №2 визначено, що Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону №4452-VI, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів), крім витрат безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Вимоги за зобовязаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до ст. 52 цього Закону.
Крім того, суд зазначає, що податкова декларація з плати за землю за 2015 рік подана декларантом 17.02.2015 року, відповідно до якої банківській установі протягом 2015 року необхідно сплатити 119 036,65 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями, до 30 числа місяця, наступного за звітним. Строк для сплати першого платежу закінчувався 02.03.2015 року (у лютому 28 календарних днів), проте сплати фактично, на час оголошення ліквідаційної процедури, не було.
Отже, повідомлення про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» оголошено до настання граничного строку сплати першого платежу з податку за землю за податковою декларацією з плати за землю за 2015 рік.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем правомірно було відмовлено у включенні до реєстру акцептованих вимог кредиторів суми грошових коштів у розмірі 119 036,65 грн.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд відповідно до ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги СДПІ з ОВМ у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про зобовязання вчинити певні дії є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_4 про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1