Справа № 754/9025/15-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/317/15
Справа №754/9025/15-а
ПОСТАНОВА
Іменем України
07 вересня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

при секретарі Козійчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірною та скасування, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження незаконною. Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано ГУПФУ в м. Києві здійснити з 15.05.2013 року перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням розміру посадового окладу у відповідності з вимогами наказу МОУ від 28.07.2008 року №377 «Про затвердження схеми розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів і наукових установ збройних сил України». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду вказану постанову суду першої інстанції залишено без змін. Оскільки, 23.10.2014 року державним виконавцем було безпідставно закрито виконавче провадження, ОСОБА_1 звернувся до суду. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 року визнано неправомірною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.10.2014 року. 28.01.2015 року державний виконавець прийняла постанову про відновлення виконавчого провадження. 15.06.2015 року на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2015 року. Оскільки позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, а дії головного державного виконавця є неправомірними, на підставі цього ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду.

В своєму позові, ОСОБА_1 просить суд визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, а саме: дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2015 року неправомірними, визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2015 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явився, судом про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с.87). Суд, вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

26.02.2014 року постановою Деснянського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано ГУПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням розміру посадового окладу, у відповідності із вимогами наказу Міністерства оборони України від 28.07.2008 року №377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів і наукових установ Збройних Сил України, починаючи з 15.05.2013 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду вказану постанову суду першої інстанції залишено без змін.

В зв`язку з не вірним тлумаченням ГУПФУ в м. Києві резолютивної частини постанови від 26.02.1014 року, позивач звернувся до суду за роз`ясненням вказаної постанови. Дану постанову було роз`яснено.

23.10.2014 року державним виконавцем, враховуючи повідомлення ГУПФУ в м. Києві від 20.10.2014 року про здійснення перерахунку відповідно до судового рішення, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.49-50).

15.05.2015 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.10.2014 року було визнано неправомірною та скасовано (а.с.10-12).

28.01.2015 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження (а.с.56).

11.02.2015 року на адресу ГУПФУ в м. Києві державний виконавець надіслав вимогу про надання розгорнутого перерахунку пенсії виходячи з розмірів відповідно до положень ст. ст. 55, 63 Закону України №2262 ХІІ від 09.04.1992 року (а.с.66-67).

Після того, як Київський міський військовий комісаріат надіслав на адресу ГУПФУ в м. Києві довідку про розмір грошового ОСОБА_1 з врахуванням посадового окладу в розмірі 1250,00 грн, останньому було здійснено перерахунок пенсії (а.с.46).

На підставі цього, старшим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2015 року, при цьому було враховано відповідь ГУПФУ в м. Києві від 16.04.2015 року (а.с.9).

Відповідно до довідки Київського міського комісаріату від 25.02.2015 року №136984, розмір грошового забезпечення, за посадою, яку ОСОБА_1 займав на день звільнення зі служби, становить: посадови оклад 1250,00 грн, оклад за військовим званням (полковник) 135,00 грн, надбавка за вислугу років (40%) 554,00 грн, виконання особливо важливих завдань (50%) 969,50 грн, служба в умовах режимних обмежень (15%) 187,50 грн, знання однієї східної мови (15%) 187,50 грн, премія (10%) 125,00 грн (а.с.72).

В акті про виконання рішення суду від 21.04.2015 року старший державний виконавець зазначає, що ОСОБА_1 проводиться нарахування 83% з суми 3158,50 грн х83% та становить 2621,56 грн і підвищення пенсії відповідно до постанови КМУ №355 становить 905,24 грн (а.с.75).

Однак, відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років від 19.06.2014 року, вказана вище сума розраховувалася з урахуванням посадового окладу 1150,00 грн (а.с.94).

Відповідно до перерахунку пенсії з 01.03.2015 року, при здійсненні перерахунку враховувався посадовий оклад в розмірі 1250,00 грн, однак з обмеженням 80% та без урахування підвищення відповідно до Постанови КМУ №355 (а.с.74).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення права та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 8 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що ГУПФ України в м. Києві виконало рішення суду не в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

На підставі ст.ст. 49, 51 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 11, 17-20, 71, 72, 104, 105, 158, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірною та скасування задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконачого провадження від 21 травня 2015 року ВП №43812190, винесену Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Галиною Матвіївною.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її проголошення.

Головуючий