Справа № 2а-3464/10/0470
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/9991/39418/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2012 по справі № 2а-3464/10/0470

за позовом Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області

до Суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення суми штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Верхньодніпровська об'єднана державна податкова інспекція звернулась до суду з позовом про стягнення з Підприємця штрафу в розмірі восьми тисяч мінімальних заробітних плат (6 952 000,00 грн.) з конфіскацією 10 гральних автоматів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2010, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2012, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано висновком про недоведеність податковою інспекцією факту здійснення Підприємцем господарської діяльності, що заборонена законом.

Не погодившись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У поданих запереченнях на скаргу відповідач просить у задоволенні скарги відмовити через її необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.01.2010 співробітниками Верхньодніпровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області було проведено огляд приміщення кафе "Піраміда", розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якого відібрано письмові поясненнями відвідувачів кафе (а.с.13-15) та складено протокол огляду місця події від 21.01.2010 (а.с. 11), в якому зафіксовано факт здійснення позивачем підприємницької діяльності з проведення азартних ігор на 10 гральних автоматах, 9 з яких перебували у робочому стані, чим порушено ст. 2 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні".

Так, згідно ст. 2 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" в Україні заборонено гральний бізнес та участь в азартних іграх.

При цьому згідно з визначеннями, наведеними у ст. 1 цього Закону, під гральним бізнесом розуміється діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку; азартною грою є будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

Організатори азартних ігор відповідно до п. 3 ст. 1 вказаного Закону визначені як фізичні та юридичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку.

Відповідно до ст. 3 названого Закону до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що нежиле приміщення площею 207,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, використовувалось відповідачем на праві оренди, згідно договору від 01.11.2009№08/11, укладеного з ТОВ "Безком".

Також з матеріалів справи та встановлених судами обставин вбачається, що доказів, які б свідчили, що на гральних автоматах, які належать Підприємцю, поводилась гра контролюючим органом не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні. Натомість пояснення свідків, надані в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції, спростовують твердження контролюючого органу про проведення азартних ігор на гральному обладнанні в кафе "Піраміда".

Крім того, позивачем не надано і доказів про одержання відповідачем доходу від проведення азартних ігор, як не надано і доказів перебування у трудових відносинах з відповідачем бармена ОСОБА_5, що на час проведення огляду знаходилась в приміщенні кафе та обслуговувала клієнтів, оскільки в даному приміщенні господарську діяльність проводили два приватні підприємці, а саме позивач - ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є буд - які фактичні дані, на підставі яких чуд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та встановлені фактичні обставини справи, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що обґрунтованих доказів, що відповідач здійснював діяльність з проведення азартних ігор та отримував від цього дохід матеріали справи не містять, а отже враховуючи вимоги ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, про недоведеність податковим органом факту організації і проведення Підприємцем азартних ігор.

Вказане, крім того, підтверджується і постановою від 24.03.2010 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 203 Кримінального кодексу України.

Таким чином, доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, передбачених законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2012 по справі № 2а-3464/10/0470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко