Справа № 805/3338/15-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 р. Справа № 805/3338/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського,

Донецький окружний адміністративний суд в складі судді Аканова О.О., розглянувши у приміщенні суду за адресою: 84112, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Добровольського, 2, у порядку письмового провадження справу за позовом Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати податків та зборів на загальну суму 1230104,82 грн.: зі сплати податку на додану вартість в розмірі 652074,77 грн.; зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 948,54 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується податковими агентами в розмірі 1020,00 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується за результатами декларування в розмірі 576061,51 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Маріупольська обєднана державна податкова інспекція головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати податків та зборів на загальну суму 1230104,82 грн.: зі сплати податку на додану вартість в розмірі 652074,77 грн.; зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 948,54 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується податковими агентами в розмірі 1020,00 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується за результатами декларування в розмірі 576061,51 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість в розмірі 652074,77грн.; зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 948,54 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується податковими агентами в розмірі 1020,00 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується за результатами декларування в розмірі 576061,51 грн., а всього : 1230104,82 грн., яка виникла на підстав податкових декларацій, податкових повідомлень-рішень.

Вказана сума боргу станом на теперішній час відповідачем не сплачена.

Тому позивач, просить суд стягнути податковий борг з єдиного податку у сумі 1230104,82 грн.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Крім того, позивач просив розглянути справу без їх участі в письмовому провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

За приписами ч.1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

Згідно свідоцтва Серія В02 № 976628 ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_1.

Підпунктом 191.1.1 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011р., передбачено, що податкові органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом.

Згідно із пп. 191.1.15, 191.1.33 п. 191.1. ст. 19 Податкового кодексу України органи державної податкової служби здійснюють контроль за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цим Кодексом та законами України, за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. п. 20.1.18. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Таким чином, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України та знаходиться на спрощеній системі оподаткування платників єдиного податку.

Як вбачається із витягу з облікової картки платника податків, за відповідачем обліковується податковий борг зі сплати податку на додану вартість в розмірі 652074,77 грн.; зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 948,54 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується податковими агентами в розмірі 1020,00 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується за результатами декларування в розмірі 576061,51 грн.

Відповідачем самостійно подано податкову декларацію з єдиного податку фізично-особи-підприємця за 2014 рік на суму 948,54 грн.

Також, позивачем винесені податкові повідомлення рішення відносно відповідача від 10.10.2013 року №, від 10.10.2013 року №, від 10.10.2013 року №, від 21.11.2014 року №, від 23.01.2015 року №, від 03.02.2015 року №, від 16.03.2015 року №, від 15.04.2015 року №, від 10.06.2015 року №, вищевказані ППР повернулись з відміткою на поштовому конверті «за зазначеною адресою не проживає».

Загальна сума податкового боргу складає 1230104,82 грн.

За приписом пункту 291.3. ст.291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з критеріями поділу платників єдиного податку на групи, визначені пунктом 291.4. ст. 291 Податкового кодексу України, відповідач належить до І групи платників єдиного податку.

Пунктом 293.2. ст.293 Податкового кодексу України передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з пунктом 295.1. ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Пунктом 295.2. ст.295 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пункту 295.4. ст.295 Податкового кодексу України сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Відповідно до п. 129.1 ст. 129 Кодексу пеня нараховується:

129.1.1. після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

129.1.2. у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Згідно з п. 129.4 ст. 129 Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Податковим органом згідно з вимогами цієї статті нарахована відповідачу пеню в автоматичному режимі щодо підтвердження донарахованих сум за ППР № в сумі 115975,93 грн. і за ППР № в сумі 97228,76 грн., правильність яких перевірена судовим рішенням в справі №805/15364/13.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Кодексу встановлено, що суми грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання вважаються податковим боргом.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Доказів сплати заборгованості відповідач не надав.

Згідно з п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Станом на момент звернення до суду з позовом та розгляду справи судом податкове зобов'язання не сплачене відповідачем, а отже, є податковим боргом.

Відповідачу податковим органом була поштою направлена податкова вимога від 29.05.2014року №2915-25, яка повернулась з відміткою на поштовому конверті «за зазначеною адресою не проживає».

Приписом пункту 87.2. статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 88.1. статті 88 передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Таким чином, за відповідачем обліковується заборгованість з єдиного податку у розмірі 1230104,82 грн.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що вжиті податковим органом заходи направлені на погашення податкового боргу відповідача не призвели до погашення суми податкового боргу.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позові доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 183-3, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати податків та зборів на загальну суму 1230104,82 грн.: зі сплати податку на додану вартість в розмірі 652074,77 грн.; зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 948,54 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується податковими агентами в розмірі 1020,00 грн.; зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується за результатами декларування в розмірі 576061,51 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (87504, Д/о, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) заборгованість зі сплати податків та зборів на загальну суму 1230104,82 грн., а саме:

зі сплати податку на додану вартість в розмірі 652074,77 грн. на р/р 0052, код платежу 14010100, отримувач: Маріуп. УК/Іллічів. р-н/14010100, код отримувача 37989721, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО одержувача 834016;

зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 948,54 грн. на р/р №0053, код платежу 18050400, отримувач Маріуп.УК/Іллічі.р-н/18050400, код отримувача 37989721, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО одержувача 834016;

зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується податковими агентами в розмірі 1020,00 грн. на р/р 0053, код платежу 11010100, отримувач Маріуп.УК/Іллічів.р-н/11010100, код отримувача 37989721, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО одержувача 834016;

зі сплати податку на доходи фізичних осіб, який сплачується за результатами декларування в розмірі 576061,51 грн. на р/р №0053, код платежу 11010500, отримувач Маріуп.УК/Іллічів.р-н/11010500, код отримувача 37989721, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО одержувача 834016.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Аканов О.О.