Справа № 804/9461/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 р. Справа № 804/9461/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.,
при секретарі судового засідання Гелетій М.Т.
представника відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» (далі позивач або ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС») до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач або ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська)з вимогами:
- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з податку на додану вартість за лютий 2015 року, а податкову декларацію ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з податку на додану вартість за лютий 2015 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 10.03.2015 року;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає дії ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за лютий 2015 року такими, що спрямовані на порушення прав та охоронюваних інтересів позивача, оскільки ст. 48 Податкового кодексу України, якою встановлено вичерпний перелік підстав, за яких податкова декларація не вважається податковою звітністю, не передбачено такої підстави як анулювання реєстрації платника податку. Крім того, позивач зазначає, що рішення про анулювання свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ скасовано у судовому порядку. З огляду на викладене, позивач вважає дії щодо відмови у прийнятті податкової декларації протиправними та зазначає, що для відновлення його порушеного права необхідним є внесення відповідних показників декларації до електронних баз даних податкової звітності.
Представник позивача надав клопотання розглядати справу за його відсутності.
Від представника відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що на дату подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» не було поновлено в статусі платника ПДВ, у звязку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених в письмових запереченнях.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» перебуває на податковому обліку в органах податкової служби - ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська. 13.12.2013 року між ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» та ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська укладено договір №180720131 про визнання електронних документів.
10.03.2015 року ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» надіслано на адресу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатками.
Електронною квитанцією №1 10.03.2015 року ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська повідомлено ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС», що документ не прийнято у звязку з тим, що на дату подання звіту підприємство не є платником податку на додану вартість.
Предметом спору є правомірність відмови ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська в прийнятті декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року, та дій щодо прийняття такого рішення.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.
Перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий Кодекс України.
За приписами ст.ст. 15, 16 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операціях), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.
Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.
Пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Обов'язкові реквізити податкової декларації визначені пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України.
Пунктом 48.4 статті 48 Податкового кодексу України передбачено, що у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
З аналізу наведених норм слідує, що у випадку зазначення в декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період номера свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, яке анульоване на час подання податкової звітності, тобто у випадку подання такої податкової декларації не платником податку на додану вартість, - податковий орган, посилаючись на положення пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України, зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Як вбачається з матеріалів справи, невизнання відповідачем податковою звітністю направленої позивачем декларації з ПДВ викликано тим, що позивача виключено з реєстру платників податку на підставі рішення ДПІ у Жовтневому районі в м. Дніпропетровську, оформленого листом №151/28-041 від 15.11.2013 року про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС».
Правомірність прийняття рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №151/28-041 від 15.11.2013 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, була предметом розгляду у справі № 804/708/14.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року по цій справі, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, визнано протиправним та скасовано рішення №151/28-041 від 15.11.2013 року про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС».
Таким чином, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року по справі № 804/708/14 набрала законної сили 06 листопада 2014 року.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 січня 2015 року у відкритті касаційного провадження по справі №804/708/14 (К800/1654/15) відмовлено.
Отже, судові рішення, якими скасовано рішення відповідача про анулювання реєстрації підприємства позивача в якості платника ПДВ, набрали законної сили та відповідно до положень частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку, що відповідачу було відомо про наявність судового рішення, що набрало законної сили, на момент прийняття рішення щодо невизнання податкової декларації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з ПДВ за лютий 2015 року податковою звітністю.
Викладені вище обставини справи та норми права свідчать про правомірність дій ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо невизнання податковою декларації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з ПДВ за лютий 2015 року .
Таким чином, позовна вимога визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з податку на додану вартість за лютий 2015 року, а податкову декларацію ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з податку на додану вартість за лютий 2015 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 10.03.2015 року, - є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
При розгляді даної справи досліджена судом декларація з ПДВ за лютий 2015 року оформлена у відповідності до приписів чинного законодавства, містить обов'язкові реквізити, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства. Під час подання ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» податкової звітності з ПДВ у податкової інспекції не виникло зауважень щодо форми та змісту і порядку подання звітності.
Суд звертає увагу, що при розгляді справи було б неприйнятно не враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
В даному випадку, прийняття судом такого рішення, є по своїй суті - способом реалізації прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав, який відповідатиме принципу верховенства права, не лише з боку суду, але й з боку відповідача, оскільки, за відсутності можливості прийняти податкову декларацію за податковий період, яка оформлена у визначеному законом порядку, позивач не зможе реалізувати своє право на податковий кредит. При цьому, вчинення відповідачем визначних вище дій, за вище встановлених судом обставин, - не порушуватиме нічиїх прав та законних інтересів, сприятиме реалізації прав, свобод та інтересів позивача, відповідатиме конституційному принципу обов'язковості судових рішень та положенням статті 19 Конституції України.
Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно частини 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, відповідач, який за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень, правомірність прийнятого рішення належним чином не довів.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.
У клопотанні представника позивача зобовязати відповідача подати звіт про виконання постанови, суд відмовляє, оскільки вважає відсутніми підстави для встановлення судового контролю за виконанням цього судового рішення.
Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з податку на додану вартість за лютий 2015 року, а податкову декларацію ТОВ «КАРТСЕРВІС ПЛЮС» з податку на додану вартість за лютий 2015 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 10.03.2015 року.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2015 року

Суддя ОСОБА_2