Справа № 816/3382/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/3382/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Адамант-Я" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2015 року Приватне підприємство "Адамант-Я" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 26 червня 2015 року №Ю-829-23У.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено приписи пункту 4 розділу VI Інструкції №449 так як оскаржувану вимогу було сформовано не на підставі актів документальних перевірок чи звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу, не за формою згідно з додатком 6 до цієї інструкції та направлено не за податковою адресою платника податків.

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи на те, що вимогу про сплату боргу прийнято у зв'язку із несплатою ПП "Адамант-Я" самостійно нарахованих сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Приватне підприємство "Адаман-Я" () зареєстровано як юридична особа 19 липня 2007 року, номер запису 1 005110 та перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області (а.с. 27).

Так, 01 липня 2014 року ПП "Адамант-Я" подало до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів у якому підприємство самостійно визначило суму єдиного внеску, що підлягає до сплати в розмірі 2523,84 грн. ( а.с. 29-36).

21 серпня 2014 року позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів у якому підприємство самостійно визначило суму єдиного внеску, що підлягає до сплати в розмірі 1367,72 грн. (а.с. 37-44).

26 червня 2015 року ДПІ у м. Полтаві сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-829-23У (а.с. 7), відповідно до якої заборгованість ПП "Адамант-Я" зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені становить 2288,74 грн.

Позивач, не погоджуючись із правомірністю винесеної вимоги, звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку спірній вимогі, суд дійшов до наступних висновків.

Пенсійним фондом України Міністерству доходів і зборів України в електронному вигляді, у зв'язку із набранням чинності законів України № 404-VII та № 406-VII від 04 липня 2013 року, були передані облікові дані карток особових рахунків страхувальників про суми боргів та переплат по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі по тексту - Закон України №2464-VI).

Згідно з частини 3 статті 9 Закону України №2464-VI, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частинами 7, 8 статті 9 вказаного Закону України №2464-VI передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з частини 4 статті 25 Закону України №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску. Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Наказ Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 (далі по тексту - Інструкція), фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Згідно пункту 4 розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Як встановлено в ході судового розгляду ПП "Адамант-Я" 01 липня 2014 року та 21 серпня 2014 року подано до контролюючого органу звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів у яких підприємство самостійно визначило суми єдиного внеску, що підлягає до сплати в розмірі 2523,84 грн. та 1367,72 грн. відповідно.

У зв'язку із несплатою сум єдиного внеску контролюючим органом сформовано вимогу про сплату боргу №Ю-829-23У в розмірі 2288,74 грн., корінець якої направлено на зареєстровану адресу позивача та повернутої із відміткою поштового відділення "по даному адресу організація не знаходиться".

Відповідно до наданого відповідачем витягу з інтегрованої картки ПП "Адамант-Я" з єдиного внеску станом на дату розгляду справи (а.с. 78), за останнім рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 2288,74 грн., що не спростовано позивачем.

Твердження представника позивача, що контролюючий орган повинен був прийняти спірну вимогу лише на підставі акту документальної перевірки не узгоджується із приписами пункту 4 розділу VI Інструкції №449, в якому зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується, зокрема на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача, що контролюючий орган при формуванні оскаржуваної вимоги безпідставно посилався на пункт 6.4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року №455 в той час коли на дату винесення вимоги вищевказана Інструкція втратила чинність, а діяла Інструкція №449 від 20 квітня 2015 року. Разом з тим, на думку суду, прийняття вимоги за формою відповідно до Інструкції яка втратила чинність не може слугувати самостійною підставою для її скасування та фактичного звільнення позивача від обов'язку щодо сплати єдиного внеску.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі відповідач довів правомірність прийнятої ним вимоги про сплату боргу №Ю-829-23У, а відтак позовні вимоги Приватного підприємства "Адамант-Я" про визнання вказаної вимоги протиправною та її скасування задоволенню не підлягають.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання позовних заяв майнового характеру становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., що підтверджується квитанцією №105.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, решта суми судового збору в розмірі 1644,30 грн. (1827 грн - 182,70 грн.) підлягає стягненню з Приватного підприємства "Адамант-Я" на користь Державного бюджету України на р/р 4002, отримувач коштів УДКСУ у м. Полтаві, , банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код класифікації доходів бюджету 22030001.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Адамант-Я" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування вимоги відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Адамант-Я" () до Державного бюджету України на р/р 4002, отримувач коштів УДКСУ у м. Полтаві, , банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код класифікації доходів бюджету 22030001, судовий збір в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 30 (тридцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко