Справа № 815/3821/15
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3821/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року 15 год. 27 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Слободянюка К.С.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом комунального підприємства Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24.06.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов комунального підприємства Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24.06.2015 року.

Ухвалою від 06.07.2015 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі.

Представник позивача адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, оскільки первинними документами, які були досліджені під час перевірки підтверджується здійснення господарських операцій з контрагентами, їх реальність, а тому висновки податкового органу в акті перевірки не відповідають дійсності, податкове повідомлення-рішення винесене неправомірно та воно підлягає скасуванню.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначив, що оскаржуване рішення винесене правомірно, відтак у задоволені позову необхідно відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги комунального підприємства Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі направлення від 14.05.2015 № 001179/782, від 14.05.2015 № 001180/783, від 14.05.2015 № 001185/785, від 14.05.2015 № 001186/786, від 14.05.2015 № 000506/783, від 14.05.2015 № 000507/784, від 14.05.2015 № 000666/780, виданого ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 14.05.2015 № 776 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки КП «Спеціалізоване КПО», » та наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 02.06.2015 № 898 «Про продовження терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки КП «Спеціалізоване КПО», » проведена позапланова виїзна перевірка КП Спецпідприємство КПО» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 рік.

Згідно п.2 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010р. № 984 та зареєстрованого Мінюстом 12.01.2011р. за №34/18772 (далі Порядок № 984), для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом: податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби. Документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 6 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з п.5.2 Порядку №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

Відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16 липня 1999 року господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву, дату і місце складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За результатом перевірки КП «Спецпідприємство КПО» відповідачем складено акт № 4214/15-53-22-04/033650083 від 16.06.2015 р. (Том 1 а.с. 16-68), згідно якого перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 року встановлено їх завищення на 3430521 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24.06.2015 року про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток на суму 365404 грн. та штрафних санкцій в розмірі 91351 грн. (Том 3 а.с. 49).

Під час проведення перевірки відповідач зазначив про порушення позивачем пп. 14.1.27 п.14.1 ст.14, п. 138.2 ст.138 Податкового кодексу України - збільшено витрати, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування, на вартість послуг з перевезення, за первинними документами (акти наданих послуг) наданими ФОП ОСОБА_4 (НОМЕР_2) та ТОВ «Спецпідприємство-Сервіс» (33017660), які не в повному обсязі розкривають зміст господарської операції, що унеможливлює підтвердити зв'язок придбаних послуг з господарською діяльністю КП «Спеціалізоване КПО», в результаті чого завищено витрати на 1155133 грн. Окрім того, відповідач зазначає, що відповідно до рядка 05.1 Декларацій з податку на прибуток, позивачем включено до складу витрат за первинними документами (акти виконаних робіт (наданих послуг), отриманими від ФОП ОСОБА_5 Також, позивачем за первинними документами (акти за формою №КБ-2в та договори), отриманими від ФОП ОСОБА_6 (НОМЕР_3) та ФОП ОСОБА_7 (НОМЕР_4) задекларовано витрати на суму 2185188 грн. Відповідач, під час проведення перевірки дійшов висновку, що первинні документи щодо проведення робіт ФОП ОСОБА_6 (НОМЕР_3) та ФОП ОСОБА_7 (НОМЕР_4) відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.1 та п.2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 за №168/704, не відповідають вимогам складення первинних документів та не підтверджують здійснення таких господарських операцій.

Судом під час розгляду адміністративної справи встановлені наступні господарські операції між позивачем та його контрагентами.

У перевіряємому періоді позивач мав взаємовідносини за договорами підряду з ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 За первинними документами (акти за формою №КБ-2в та договори), отриманими від ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 позивачем задекларовано витрат на суму 2185188 грн.(прибирально - ремонтні роботи). Окрім того, позивач отримував послуги від ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Спецпідприємство-Сервіс» на суму 1155133 грн. з перевезення вантажів зовнішнього та внутрішнього призначення (перевезення катафалків).

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Необхідно зазначити, що перевіряючим в акті перевірки викладені порушення без посилання на первинні або інші документи, які підтверджують зазначені факти. Самі порушення висвітлені нечітко, необ'єктивно та не у повній мірі. В даному випадку відповідач обмежився посиланням на акти перевірки інших податкових інспекцій та без самостійного дослідження господарських операцій, окремо по кожному контрагенту позивача.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів фактичного нездійснення господарських операцій, суми по яким позивачем віднесено до податкового кредиту.

Під час розгляду адміністративної справи судом була досліджена наступна первинна документація надана позивачем на підтвердження господарських операцій з контрагентами, а саме договори з додатками, акти виконаних робіт, довідки вартості виконаних робіт, розрахунки, локальні кошториси, реєстри по похованню, подорожні листи, виписки по банківському рахунку (по операціям з ФОП ОСОБА_4А.) (Том 1 а.с. 127-246, Том 2 а.с. 1-238, Том 3 а.с. 103-106, 116-249, Том 4 а.с. 1-250, Том 5 а.с. 1-250, Том 6 а.с. 1-251, Том 7 а.с. 1-250, Том 8 а.с. 1-250, Том 9 а.с. 1-250, Том 10 а.с. 1-250, Том 11 а.с. 1-179).

Наявні в матеріалах справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи, бухгалтерські та інші супутні документи, надані позивачем, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані та під час розгляду справи судом не встановлено.

Відтак, фактично позивач надав суду документи, які надають можливість дійти до висновків про рух активів у процесі здійснення зазначених вище господарських операцій, наявності спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та існуванню зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку та доказів на підтвердження придбання позивачем відповідних товарів та їх переміщення (доставку) тощо. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів не дозволяє формувати дані податкового обліку.

Таким чином, висновки відповідача в акті перевірки ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодними документами та доказами з боку відповідача, натомість, позивачем документально підтверджено правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з контрагентами.

Відтак, суд вважає, що під час розгляду адміністративної справи не встановлено недійсності правочинів, тобто їх укладення без наміру створення цивільно-правових наслідків, лише з метою отримання певної преференції між позивачем та його контрагентами.

Згідно акту перевірки від 16.06.2015 № 4214/15-53-22-04/03350083 підставами для заниження податку на прибуток став висновок податкового органу про те, що КП «Спецпідприємство КПО» сформовано витрати за первинними документами, отриманими від ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9 та ТОВ «Спецпідприємство-Сервіс», які не відповідають вимогам складення первинних документів та не підтверджують здійснення таких господарських операцій, в тому числі, у звязку з відсутністю трудових ресурсів і відомостей в актах приймання виконаних будівельних робіт про залучення субпідрядників та не чітко вираженої інформації щодо кількості послуг.

Необхідно зазначити, що судом, під час розгляду адміністративної справи, було встановлено, що за період з 01.07.2011 по 30.04.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області була проведена планова перевірка фінансово-господарської діяльності КП «Спецпідприємство КПО», на підставі якої складено ОСОБА_10 ревізії від 31.07.2014 № 810-16/46. При перевірці дотримання чинного законодавства України при укладанні договорів підряду, в тому числі з ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 та правильності визначення вартості робіт, були проведені контрольні фактичних обсягів виконаних робіт та зазначено, що укладені договори підряду відповідають вимогам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, укладені у відповідності до умов, затверджених постановою КМУ від 01.08.2005 № 668, а взаєморозрахунки між контрагентами здійснювались на підставі актів форми КБ-2в та довідок форми КБ-3, які оформлені відповідно до вимог наказу Мінрегіон України від 04.12.2009 № 554 «Про затвердження примірник форм первинних документів з обліку у будівництві» (Том 1 а.с. 91-123).

Суд зазначає, що згідно листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 09.03.2010р. №12/19-2-9-21-2368 типові форми первинних облікових документів у будівництві "ОСОБА_10 приймання виконаних будівельних робіт" (типова форма КБ-2в) та "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (типова форма КБ-3), затверджені наказом Мінрегіонбуду від 4 грудня 2009 року №554 приведені у відповідність до вимог чинного законодавства. Зазначені типові форми підлягають обов'язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Під час розгляду адміністративної справи сторонами не заперечувалось, що засновником КП «Спецпідприємство КПО» є Одеська міська рада та підприємство здійснює свою діяльність на основі комунальної власності і є комунальним підприємством. В свою чергу, представником позивача було надано суду довідку АБ «Південний» від 26.06.2015 № 18-29668БТ, та зазначено, що розрахунки з контрагентами ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 проводились за рахунок коштів, що надходять від господарської діяльності підприємства (Том 1 а.с. 124-126), вказані обставини також не заперечувались представником відповідача.

Окрім того, суд зазначає, що згідно Договорів № 15, 16 від 05.03.2012, № 20 від 10.07.2012, № 24 від 01.08.2012, № 25 від 03.08.2012, № 27 від 08.08.2012, № 28 від 20.08.2012, № 50 від 03.09.2012, № 51 від 04.09.2012, № 52 від 05.09.2012, № 53 від 07.09.2012, № 80 від 03.12.2012, укладених позивачем з ФОП ОСОБА_8 та договорів № 10 від 08.01.2013, № 12 від 12.01.2013, № 25 від 01.06.2013, № 50, 52 від 02.12.2013, № 05 від 20.01.2014, № 22 від 01.04.2014, укладених позивачем з ФОП ОСОБА_9, передбачено, що підрядник виконує роботу власним інвентарем та власними силами, залучення до роботи третіх осіб допускається на договірній основі, тобто, обовязкове погодження з замовником залучення підрядником до роботи третіх осіб не передбачено умовами укладених договорів.

Необхідно зазначити, що в акті перевірки, відповідач робить висновок щодо відсутності реального здійснення господарських операцій з виконання робіт ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 лише на податковій інформації від Оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області, а саме копії пояснень співробітників КП «Спеціалізоване КПО» Ново-міського кладовища та другого Християнського кладовища, в яких працівники зазначають що прибирально - ремонтні роботи за 2012 - 2014 роки не проводились, а прибирання снігу здійснювалось вручну та складалось на кучу, а обрізка дерев проводилась КП «Зелентрест».

Суд зазначає, що копії пояснень співробітників КП «Спеціалізоване КПО» - Новоміського кладовища та 2-го Християнського кладовища ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та інших, не можуть бути належним доказом не здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, оскільки використовуючи такі пояснення в обґрунтування порушення позивачем податкового законодавства, відповідачем не зроблено відповідних посилань на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених у таких поясненнях фактів.

Окрім того, до суду були надані пояснення працівників Новоміського кладовища та 2-го Християнського кладовища ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_10, ОСОБА_19, (Том 3 а.с. 62-68 ), згідно яких спростовуються пояснення співробітників щодо невиконання прибирально - ремонтних робіт за 2012 - 2014 роки, здійснення прибирання снігу вручну та проведення обрізки дерев КП «Зелентрест». У своїх поясненнях ОСОБА_14, ОСОБА_12, зазначають про здійснення на них тиску з боку колишнього керівництва КП «Спеціалізоване КПО» та написання пояснень, які були використані відповідачем під час проведення перевірки, що не відповідають дійсності. Також, вказані особи повідомили, що не володіють інформацією ким саме було проведено прибирання снігу, обрізка дерев ті інші ремонтні роботи, проте зазначили, що роботи виконувались.

Отже, під час розгляду адміністративної справи, судом встановлено, що реальність здійснення господарських операцій КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» підтверджується наданими представникам податкового органу, які проводили перевірку, первинними документами, що мають всі обовязкові реквізити. Спрямованість спірних правочинів на реальне настання правових наслідків підтверджується наданими під час перевірки: договорами з контрагентами, видатковими накладними, податковими накладними, актами здачі-приймання робіт.

Таким чином, висновки відповідача щодо завищення витрат на суму 2185188 грн., сформованих за первинними документами, отриманими від ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 та на суму 1155133 грн. та сформованих за первинними документами, отриманими від ТОВ «Спецпідприємство-Сервіс», є необґрунтованими, оскільки факти отримання послуг КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» підтверджені достатніми та належними доказами.

Судом, під час розгляду адміністративної справи було встановлено здійснення господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_4 й ТОВ «Спецпідприємство-Сервіс», а саме, позивач замовляв послуги від ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Спецпідприємство-Сервіс» на суму 1155133 грн. з перевезення вантажів зовнішнього та внутрішнього призначення (перевезення катафалків). Як зазначив представник позивача, у звязку із зниженням кількості послуг, що надає позивач, утримання та обслуговування власної автотранспортної ділянки було збитковим, відтак, позивачем було вирішено списати власний застарілий та збитковий транспорт (катафалки) згідно Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 1115 від 24.11.2009, № 218 від 25.06.2015 (Том 3 а.с. 100, 101) та замовляти послуги з його надання замовникам позивача у ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Спецпідприємство-Сервіс». Позивач надав до суду відповідні акти виконаних послуг та реєстри по похованню учасників бойових дій, інвалідів війни щодо поховання.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги щодо скасування оскаржуваних рішень, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідачем зроблено невірний висновок про порушення позивачем податкового законодавства, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене неправомірно.

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, беручи до уваги, що позивач довів суду реальність господарських правовідносин, що виникли між ним та його контрагентами, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюються у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Згідно платіжного доручення № 426 від 03.07.2015 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 487, 20 грн. (Том 1 а.с. 3).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, необхідно повернути позивачу судові витрати у розмірі 487, 20 грн.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 22.09.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов комунального підприємства Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24.06.2015 року- задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 24.06.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь комунального підприємства Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування () судові витрати у розмірі 487, 20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови підписаний суддею 28.09.2015 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.