Справа № 2а/0370/6/11
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2011 року Справа № 2а/0370/6/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання Йовик С.Б.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2Я,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Антон-Зодчий» до управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області про скасування вимоги від 07.12.2010р.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Антон-Зодчий" (далі ПП "Антон-Зодчий") звернулося з позовом до управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області (далі УПФУ в Луцькому районі) про скасування вимоги № Ю-482 від 07.12.2010 р.

Позов вмотивовано тим, що 27 грудня 2010 року ПП "Антон-Зодчий" отримано вимогу від УПФУ в Луцькому районі № Ю-482 від 07.12.2010 р. про сплату боргу в сумі 200008, 60 грн.

Позивач не погоджується із законністю винесення вказаної вимоги про сплату боргу з огляду на наступне.

Оскаржувана вимога про сплату боргу УПФУ в Луцькому районі є додатком 9 до п. 8.3 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України». Відповідно до вказаного пункту інструкції вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 Інструкції. В порушення вказаних вимог Інструкції, вимога про сплату боргу сформована відповідачем лише на підставі облікових даних з карток особових рахунків ПП "Антон-Зодчий" без проведення перевірок. Крім цього, відповідачем недотримано порядку заповнення граф оскаржуваної вимоги. Зокрема, у вимозі не вказано номер рішення і дату його прийняття. У графі 2 зазначено лише назву банку, а невказані рахунки банку на які слід перерахувати суму боргу, у графі 4 невказано дата набрання чинності вимоги про сплату боргу, зазначення якої є необхідним. Просить скасувати вимогу УПФУ в Луцькому районі № Ю-482 від 07.12.2010 р. про сплату боргу .

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовні заяві та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2, позову не визнала, суду пояснила, що відповідно до п.8 пп.8.1 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», суми страхових внесків, своєчасно несплачені страхувальниками у строки визначені п.5.1, 5.2, 5.3 цієї інструкції вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Згідно з п. 8.2 вказаної Інстркуції органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки у випадках: якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У графі 2 вимоги зазначено, що суму, зазначену у вимозі необхідно сплатити на рахунки УПФУ в Луцькому районі у ВАТ «Державний Ощадний банк України», самі рахунки вказані у графі 1.

У примітці 1* вимоги зазначено, що графа 4 заповнюється у разі формування узгодженої вимоги, яка підлягає направленню до органів державної виконавчої служби. Так як, вимога № Ю-482 від 07.12.2010 р. про сплату боргу не узгоджена платником, а оскаржуються в судовому порядку, то відповідно вона й не передана до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, а тому графа 4 не заповнена. Зазначила, що у звязку з несплатою ПП «Антон-Зодчий» заборгованості в розмірі 210101,09 грн., яка утворилася внаслідок несплати узгоджених зобовязань минулих років, УПФУ в Луцькому районі на вказану суму заборгованості були складені вимоги про сплату боргу та передані на виконання у державну виконавчу службу, однак вказана сума боргу підприємством сплачена не була. В березні 2008 року УПФУ в Луцькому районі до Господарського суду Волинської області подано позовну заяву про стягнення з ПП «Антон-Зодчий» заборгованості в розмірі 210101,09 грн. Постановою суду від 23.04.2008 року позов задоволено повністю. 22 грудня 2010 року Господарським судом Волинської області видано виконавчий лист, який 11.01.2011 року був переданий на виконання до першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (ДВС ЛМУЮ). На час складання вимоги № Ю-482 від 07.12.2010 р. позивачем частково погашено заборгованість, а тому у УПФУ Луцькому районі у вимогу була включена сума боргу в розмірі 200008,60 грн.

Після направлення виконавчого листа у ДВС ЛМУЮ, з метою уникнення подвійного стягнення заборгованості УПФУ в Луцькому районі було відкликано з виконання вимоги про сплату боргу по ПП «Антон-Зодчий». Просить суд в задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення. При цьому судом враховано наступне.

Пунктом 1 статті 11 Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058 ІV від 09.07.2003 року (далі Закон України № 1058 ІV) в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, інших відокремлених підрозділах цих підприємств, організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб, включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований чи єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону України № 1058 ІV страхувальниками зазначених осіб є їхні роботодавці, які відповідно до частини 1 статті 15 належать до платників страхових внесків і зобов'язані на підставі пункту 6 частини 2 статті 17 цього Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з ч.6. ст. 20 Закону України № 1058 ІV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, є календарний місяць.

Відповідно до частини 3, 4 статті 106 Закону України № 1058 ІV, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Судом встановлено, що УПФУ в Луцькому районі було сформовано та надіслано ПП «Антон-Зодчий» вимогу № Ю-482 від 07.12.2010 р. про сплату боргу в розмірі 200008, 60 грн., яка була отримана останнім 27 грудня 2010 року. Вказана вимога була оскаржена до суду 05 січня 2011 року про, що свідчить штемпель вхідної кореспонденції.

Відповідно до п.8.3-8.5 Інструкції, вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників. Вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установлених Кабінетом Міністрів України. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату боргу, страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Згідно з п. 8.2. Інструкції органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків;

б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків;

в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У випадку а) вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки.

У випадку б) вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

З дослідженої в судовому засіданні вимоги про сплату боргу № Ю-482 від 07.12.2010 р. вбачається, що вона сформована відповідно до розділу 8 Інструкції.

Відповідно до наведених норм Закону України № 1058 ІV та пунктів Інструкції суд приходить до висновку, що датою набрання чинності вимогою про сплату боргу є дата її узгодження страхувальником та управління Пенсійного фонду України який її виніс. Оскільки вимога про сплату боргу № Ю-482 від 07.12.2010 р. оскаржена в суді то датою її узгодження буде дата закінчення процедури оскарження вказаної вимоги.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2010 року Господарським судом Волинської області видано виконавчий лист у справі № 2/59-59А про стягнення з ПП «Антон-Зодчий» на користь УПФУ в Луцькому районі заборгованості по внесках на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 210 101,09 грн. який 11.01.2011 року був переданий на виконання до першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (ДВС ЛМУЮ). З пояснень представника відповідача даних в судовому засіданні вбачається, що сума боргу вказана у оскаржуваній вимозі та у виконавчому листі суду є одним і тим же боргом позивача, який був сформований із сум боргу минулих років із урахуванням часткової сплати боргу.

У листі за № 332/09-08 від 21.01.2011 року адресованому Начальнику першого відділу ДВС ЛМУЮ зазначено, що відповідач відкликає з виконання винесені ним раніше вимоги про сплату боргу по ПП «Антон-Зодчий».

Згідно з пп. ґ п.8.6. Інструкції вимога вважається відкликаною, якщо є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу, що зазначені у вимозі.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що при формуванні вказаної вимоги про сплату боргу № Ю-482 від 07.12.2010 р. посадові особи відповідача діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачені чинним законодавством України, зокрема, Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ф.А. Волдінер