Справа № 21-3214а15
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Коротких О.А.,

суддів: Кривенди О.В., Маринченка В.Л., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 19 березня 2015 року у справі за його позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці про стягнення недоотриманих коштів,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України постановою від 19 березня 2015 року касаційну скаргу УМВС на Південно-Західній залізниці задовольнив, скасував постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з цим рішенням ОСОБА_2 подав заяву про його перегляд з підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС.

На підтвердження наведених у заяві доводів заявник надав копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 6 вересня 2013 року, яка, на думку заявника, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Під час перевірки відповідності заяви вимогам КАС з'ясовано, що її подано з пропуском строку, встановленого частиною 1 статті 238 КАС.

До заяви ОСОБА_2 додано клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення. Із наведених у клопотанні про поновлення строку доводів колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України Верховного Суду України визнала їх поважними та поновила строк на подачу заяви про перегляд рішення суду касаційної інстанції.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, дійшов висновку про відсутність в діях відповідача порушень Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України та зазначив, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про працю не поширюється на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо) і вказав на відсутність наказів про залучення позивача до понаднормової служби.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 6 вересня 2013 року, яка надана на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову, дійшов висновку, що оскільки позивач на час звільнення мав невикористану відпустку і як особа середнього начальницького складу був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням, то на підставі пункту 56 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ він має право на компенсацію за невикористану у році звільнення відпустку.

Отже, аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Відповідно до статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити строк за заявою ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 19 березня 2015 року.

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці про стягнення недоотриманих коштів про за заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 березня 2015 року.

Суддя-доповідач О.А. Коротких
Судді: О.В. Кривенда
В.Л. Маринченко