Справа № 22-а-21951/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 29 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання рішення про відмову неправомірним та стягнення одноразової компенсації,

В С Т А Н О В И Л А:

12.05.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та являється інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на одноразову компенсацію як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності. Оскільки станом на 15.10.2009 року мінімальна заробітна плата становила 650 грн., то розмір компенсації мав дорівнювати 29250 грн. (650 грн. х 45). Натомість відповідачем компенсація позивачу була виплачена в розмірі 94 грн. 80 коп., що останній вважає порушенням гарантованих йому прав. На підставі викладеного просив суд визнати відмову відповідача у виплаті одноразової компенсації неправомірною та стягнути з нього 29155 грн. 52 коп. одноразової компенсації, а також 300 грн. за надану юридичну допомогу.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 29 червня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області щодо непроведення ОСОБА_1 виплати одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Зобов»язано управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провести дорахування одноразової компенсації ОСОБА_1, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат з врахуванням нарахованого розміру 94 грн. 80 коп. Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 300 грн. за надання правової допомоги.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в позові, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та являється інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали від Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується одноразова компенсація у розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач призначив позивачу 94,80 грн. різниці у компенсаціях в результаті переходу з 3-ої групи інвалідності на 2-гу групу 20.10.2009 року, що було виплачено позивачу у січні 2010 року.

При визначенні розміру одноразової компенсації, виплаченої позивачу, відповідач керувався Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року, відповідно до ст. 71 якого Кабінету Міністрів України впродовж 2009 року надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Крім того, відповідно до ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз»яснення порядку застосування цього Закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов»язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб»єктами господарювання незалежно від їх відомчого підпорядкування та форм власності.

Посилання суду першої інстанції на Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10/рп є необґрунтованим, оскільки цим Рішенням були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», дія якого поширювалася на правовідносини, триваючі протягом 2008 року.

Рішень про неконституційність положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Конституційним Судом України протягом 2009 року не ухвалювалося, таким чином відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу ОСОБА_1 одноразової компенсації в зв»язку з настанням інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи діяв в межах своїх повноважень та на підставі чинних на той час та не скасованих нормативних актів.

Таким чином рішення суду першої інстанції в зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області - задовольнити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 29 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання рішення про відмову неправомірним та стягнення одноразової компенсації відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: