Справа № 2-а-1572/11
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2011-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1572/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2011 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок та виплату недоплаченої державної соціальної допомоги до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати йому державної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2011 року.

ОСОБА_2 вимоги мотивує тим, що йому, відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни повинна виплачуватись щомісячна державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, у 2011 році зазначена допомога виплачувалась позивачу не у повному розмірі. Позивач звертався до управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області з прохання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, однак відповідачем йому було відмовлено та зазначено, що підвищення пенсії буде позивачу призначено та виплачено після прийняття Верховною Радою України змін до діючого законодавства.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій зазначив прохання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не повідомив про причини неявки, тому справа розглядається без його участі. Відповідач надіслав до суду заперечення, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є дитиною війни, що підтверджується копією паспорта позивача, пенсійного посвідчення.

Позивач на даний час є пенсіонером і отримував щомісячно у відповідача з 01.01.2011 року по 30.06.2011 року державну соціальну допомогу до пенсії як дитина війни в розмірі 49,80 грн., тобто отримувала виплати в розмірах, передбачених постановою КМ України від 28 травня 2008 року №530, всупереч нормам Закону України Про соціальний захист дітей війни, що стверджується листом управління Пенсійного фонду України в Олевському районі від 11.07.2011 року №6285/02.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з якої слідує, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Державна соціальна допомога як дитині війни нараховується та виплачується за місцем отримання пенсії.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначено ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України Про прожитковий мінімум прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 21 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, установлено у розмірі: з 1 січня 2011 року 750 гривень, з 1 квітня 2011 року 764 гривні.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

В даному випадку Закон України Про соціальний захист дітей війни визначає порядок і розміри допомоги.

Виплата зазначеної допомоги позивачці в менших розмірах, по постанові КМ України від 28 травня 2008 року №530 є неправомірною, оскільки постанова в цій частині суперечить базовим положенням Конституції України про статус закону України як акта вищої юридичної сили в системі нормативно-правових актів держави та самому Закону, який регулює зазначені відносини.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно приписам ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 Про незалежність судової влади зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України Про соціальний захист дітей війни та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Також УПФ України в Олевському районі є належним відповідачем, оскільки відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011, та з урахуванням Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 року №8-2, саме зазначений відповідач забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже є відповідачем у справах щодо здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які підпадають під дію Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Таким чином відповідач неправомірно обмежував позивача у його праві на отримання щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії в розмірі, зазначеному в ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, чим порушив його право на соціальний захист.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач просить про захист своїх прав на отримання державної соціальної допомоги до пенсії як особа, яка є дитиною війни, за період з 01.01.2011 року по 30.06.2011 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивачу, слід керуватися тим, що відповідно до положень ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни зазначена допомога призначається і виплачується органами Пенсійного фонду України.

Також ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Позивачем заява про поновлення пропущених строків звернення до суду не подавалася.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу державної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни починаючи з 12 січня 2011 року по 30 червня 2011 року, оскільки позивач звернувся з позовом до суду 12 липня 2011 року.

Статтею 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності.

Керуючись ст.ст.8, 22 Конституції України, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.4 Закону України Про прожитковий мінімум, ст.21 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, ст.ст.10,11,71,86,99,100,122,128,159,162,163,167,186,256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 Пархомовича задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у відповідності із ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 12 січня 2011 року по 30 червня 2011 року протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, встановивши її на рівні 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 12 січня 2011 року по 30 червня 2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок та виплату недоплаченої державної соціальної допомоги до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 01 січня 2011 року по 11 січня 2011 року залишити без розгляду.

Управління Пенсійного Фонду України в Олевському районі Житомирської області звільнено від сплати державного мита на підставі п. 34 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

ОСОБА_1 звільнити від сплати державного мита на підставі п.18 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3