Справа № 804/5748/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 р. Справа № 804/5748/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представників позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона-99» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона-99» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить: - визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо внесення корегувань показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона -99» в АІС «Податковий блок» «Підсистема автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку па додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», здійснені на підставі акту № 325/04-63/223-37621069 від 06 березня 2015 року;
- зобов'язати ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона-99» в АІС «Податковий блок» «Підсистема автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», здійснені на підставі акту № 325/04-63/223-37621069 від 06 березня 2015 року, а саме: - податковий кредит від ТОВ «Евробілд Компані» у сумі ПДВ 222 094,04 грн. за листопад 2014 року; - податкові зобов'язання по операціях з реалізації товарів (робіт/слуг) контрагентам-покупцям ТОВ «ФПГ «ДОНПРОМЕНЕРГО» за листопад 2014 року на суму ПДВ - 346 862,89 грн.
В обґрунтування адміністративного позову позивач посилається на те, що висновки відповідача викладені в ОСОБА_2 перевірки №325/04-63/223-37621069 від 06.03.2015р. протиправні, оскільки господарські взаємовідносини із контрагентами підтверджені належним чином складеними та наявними первинними документами. Проте, на підставі вказаного ОСОБА_2, відповідачем до автоматизованої інформаційної системи АІС «Податковий блок», були внесені коригування. Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними та такими, що порушують права позивача посилаючись на те, що податковий орган може вносити зміни до електронних баз даних лише на підставі самостійно складеної та поданої платником податків податкової звітності.
Від представника відповідача надійшло заперечення в яких він посилається на те, що у позивача відсутні правові підстави для задоволення позову та зазначає, що коригувань показників податкової звітності, відображених позивачем у податкових деклараціях, які були надані позивачем до ДПІ, та враховані при проведенні перевірки працівниками ДПІ не проводилось, а результати проведеної перевірки були відображені в аналітичній системі внутрішньої бази ДПІ.
У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи викладені в запереченнях.
Заслухавши представників позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона-99» зареєстровано 29.03.2011 року, місцезнаходження юридичної особи: м.Дніпропетровськ, вул.Космічна, 49г.
Судом встановлено, що з 23.02.2015р. по 27.02.2015р. на підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та відповідно наказу ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 20.02.2015 року №60 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СПМК-99» головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ «СПМК-99» щодо підтвердження господарських відносин з ТОВ «Евробілд Компані» та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг) покупцям за період з 01.11.2014р. по 30.11.2014р., за результатами якої складено ОСОБА_2 №325/04-63/223-37621069 від 06.03.2015р.
Згідно висновків вказаного ОСОБА_2: перевіркою не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «СПМК-99» за листопад 2014 року по ланцюгу: контрагент - постачальник ТОВ «Евробілд Компані» - ТОВ «СПМК-99» - контрагент покупець ТОВ «ФПГ «ДОНПРОМЕНЕРГО» у листопаді 2014 року та встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу послуг, які підпадають під визначення ст.22, ст.185, ст.187, ст.198 Податкового кодексу України.
При отриманні матеріалів, які не підтверджують або підтверджують дані обліку суб'єкта господарювання, який перевіряється, керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення документальної невиїзної або позапланової виїзної перевірки відповідно до Податкового кодексу України.
Згідно вказаного ОСОБА_2, перевіркою встановлено, що ТОВ «СПМК-99» здійснювало безтоварні операції з продажу/придбання послуг покупцю/постачальником, які в дійсності не реалізовувалися/придбавалися вказаними підприємствами, а лише полягали в документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі-прийняття робіт, податкових накладних та інших документів), з метою ухилення від сплати податків та обов'язкових платежів.
Перевіркою ТОВ «СПМК-99» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин по ланцюгам постачання: контрагент - постачальник ТОВ «Евробілд Компані» - ТОВ "СПМК-99" - контрагент покупець ТОВ «ФПГ «ДОНПРОМЕНЕРГО» у листопаді 2014 року.
Не погоджуючись із вказаними висновками, позивач надав до податкового органу заперечення до ОСОБА_2 перевірки (лист №17/3-2 від 17.03.2015р.), за результатами розгляду яких висновки ОСОБА_2 перевірки, є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства (лист ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області від 23.03.2015р. №5242/04-63/223/10).
Також судом досліджені надані позивачем докази:
по ТОВ «ФПГ «ДОНПРОМЕНЕРГО»: Договір підряду № СП 02/14 від 10.02.2014р.; ОСОБА_2 приймання виконаних робіт від 28.11.2014р. №№1, 2, 3; Податкова накладна № 11 від 28.11.2014 року; Виписка з банку по рахунку за 23.12.2014р.
Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України (надалі ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
До таких засобів віднесено, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 вказаного Кодексу).
П.71.1 ст.71 ПК України передбачено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно пункту 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання щодо платника податків.
Підпунктом 14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".
Згідно ст. 16 Закону України "Про інформацію" податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.
Згідно ст. 74 ПК України зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.
Підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є, зокрема, документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація суб'єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; дані перевірок платників податків.
Експлуатація інформаційних баз даних здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012р. №1198, який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обов'язків. ІС "Податковий блок" містить декілька підсистем - автоматизованих інформаційних систем (АІС), серед яких: "Реєстрація платників податків", "Обробка податкової звітності та платежів", "Облік платежів","Податковий аудит", а також "Скарга" та "Суди".
Інформація з вказаних підсистем в автоматичному режимі відображається в аналітичній системі ризикоорієнтованій системі адміністрування податків - "Аналітична система" за допомогою якої можна лише переглянути результати співставлення та відпрацювання схемного кредиту.
Працівники територіальних органів Міндоходів за спеціальною процедурою отримують права доступу користувача до компонентів системи (ролі) та інформаційних ресурсів відповідно до повноважень кожного окремого працівника. При цьому, Тимчасовим регламентом для кожної підсистеми визначено конкретні процедури, які можуть виконуватися, терміни та періодичність їх виконання, а також підрозділи на конкретному рівні (районний, центральний) щодо кожної окремої процедури, які відповідальні за внесення, актуалізацію та обробку даних в ІС "Податковий блок".
Отже, в ІС "Податковий блок" спеціально уповноваженими відповідальними особами територіальних органів Міндоходів щодо кожного окремого платника податків вносяться об'єктивні дані - податкова інформація: відомості щодо реєстрації платника податків, відомості щодо перебування його на обліку, дані податкової звітності платника податків (задекларовані), дані щодо фактичної сплати податків, результати податкового контролю та інша податкова інформація.
Інформація з ІС "Податковий блок" використовується територіальними органами Міндоходів, в тому числі під час проведення перевірок та звірок.
Такі дані (інформація) містяться в інформаційних базах в обсягах, що самостійно відображені платниками податків в податковій звітності. Порядок з цим в інформаційних базах міститься інформація контролюючих органів щодо результатів податкового контролю даних податкової звітності платника податків. При цьому, дані податкової звітності платника податків є даними платника податків, а результати податкового контролю - є даними контролюючого органу.
Таким чином відображення співробітниками контролюючих органів в інформаційних базах даних результатів податкового контролю щодо платників податків не є зміною показників податкової звітності з податку на додану вартість платника податків, а є лише відображенням відомостей (податкової інформації) щодо фактів, які об'єктивно мали місце - проведення перевірки, звіти, її результати, при цьому, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, самостійно визначених платником податків.
Ч.2 ст.71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Водночас, і частина 1 статті 71 КАС України покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
В спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов'язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.
В даному випадку, податковим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки.
Враховуючи викладене, суд не вбачає доцільним досліджувати зміст викладених в ОСОБА_2 перевірки порушень, та надавати їм належну оцінку.
Крім того, навіть при наявності порушень податковим органом процедурних питань при проведенні перевірки, останні не можуть слугувати підставами для визнання неправомірними дій відповідача щодо можливого проведення коригування податкової звітності підприємства, яке є предметом дослідження в рамках заявлених позовних вимог.
Водночас, оцінку процедурним порушенням, які вчинені контролюючим органом при призначення та/або проведенні перевірки, суд може надати під час розгляду питання щодо правомірності податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючим органом за результатами відповідної перевірки.
Вказана правова позиція узгоджується з Ухвалою Вищого адміністративного суду від 25 березня 2015 р. № К/800/7132/13 (справа №2а/0470/8608/12).
Представником позивача не наведено підстав та не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що відображення відповідачем в інформаційний електронних базах даних податкової служби податкової інформації за актом перевірки позивача №325/04-63/223-37621069 від 06.03.2015р., створили, змінили юридичні права та обов'язки платника податку, тобто вказані дії відповідача породили для позивача будь-які правові наслідки, які є обов'язковими для виконання позивачем.
Також, представником позивача не надано і доказів збільшення чи зменшення податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача за даними облікової картки платника податків - позивача.
Натомість, судом встановлено матеріалами справи підтверджено, що жодних коригувань показників податкової звітності, відображених позивачем у податкових деклараціях, які були надані позивачем до ДПІ, та враховані при проведенні перевірки працівниками ДПІ не проводилось, а результати проведеної перевірки були відображені в аналітичній системі внутрішньої бази ДПІ.
Таким чином, висновки акту перевірки, які оскаржуються, не мають правових наслідків для позивача, а саме не перешкоджають позивачу (у разі наявності) користуватись самостійно задекларованим податковим кредитом. Зазначений факт відсутності коригувань показників податкової звітності працівниками ДПІ підтверджується витягами з Аналітичної системи «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту», з яких вбачається відсутність коригувань показників податкової звітності.
Разом з тим, зі змісту ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України та визначення понять "позивач" та "адміністративний позов", наведених у ст. 3 даного Кодексу, випливає, що судовому захисту підлягають лише порушене право або інтерес особи, при чому такі порушення мають полягати у відповідних правових наслідках у вигляді зміни стану прав та обов'язків позивача або створення об'єктивних перешкод у реалізації законного інтересу відповідної особи, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи.
Так, п.п.17.1.7 Податкового кодексу України передбачає оскарження рішень, дій (бездіяльності) контролюючих органів (посадових осіб), надані контролюючими органами податкові консультації.
Проте, наведена норма передбачає оскарження дій службової особи, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки, наприклад із порушенням трудового розпорядку такою особою під час проведення перевірки; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу; дій щодо проведення перевірки без установлених законом підстав та/або з порушенням чинного законодавства тощо.
Відповідно до частини першої статті 2, пунктів 6, 8 частини першої статті 3, частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України предметом захисту в адміністративному судочинстві є, зокрема, порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси юридичних осіб.
Дії щодо включення до акта певних висновків, так само і внесення до автоматизованої інформаційної системи певної інформації, є обовязком відповідної службової особи, та самі по собі не можуть порушити прав та охоронюваних законом інтересів Позивача.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо внесення до інформаційних електронних базах даних контролюючих органів відомостей (податкової інформації) щодо проведення перевірок та звірок є лише збиранням податкової інформації, які не впливають на права та обов'язки позивача, оскільки не змінюють майнового стану платника податків без прийняття суб'єктом владних повноважень відповідного податкового повідомлення-рішення.
Відповідної правової позиції також дотримується Верховний Суд України, яка викладена в постанові від 09.12.2014р. в якій зазначено, що обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є ті дії, які породжують певні правові наслідки для суб'єкта владних правовідносин і мають обов'язковий характер. Права позивача можуть бути порушенні відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскарженні в судовому порядку. Дії щодо внесення ДПІ до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення зустрічної перевірки товариства є лише службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Включення суб'єктом владних повноважень до баз даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
При цьому ч.2 ст.161 КАС України передбачено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.
Відповідно до норм ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Щодо позовних вимог в частині зобовязання відновити показники податкової звітності ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона-99» в АІС «Податковий блок» «Підсистема автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», суд зазначає, що ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні позивачем не наведено конкретних доказів, а матеріалами справи не підтверджено того, що на момент звернення до суду висновки зазначеного ОСОБА_2 безпосередньо порушили права та інтереси підприємства позивача, разом з тим не надано доказів вчинення дій щодо коригування показників податкової звітності позивача та наявності фактів порушеного права позивача як наслідку цих дій.
Також, суд зазначає, що вказані вимоги є похідними, та на думку суду не підлягають задоволенню, оскільки відсутні докази здійснення коригування вказаних показників, разом з тим зберігання та опрацювання в інформаційних базах контролюючих органів податкової інформації в контексті ст.71-74 Податкового кодексу України в рамках здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів є лише заходами з метою виконання покладених на контролюючі органи функцій, та не може свідчити про вчинення вказаних дій.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові.
Враховуючи вищевказані положення норм процесуального та матеріального права, докази наявні в матеріалах справи станом на час розгляду справи, обґрунтування позову в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, відповідачем правомірність своїх дій доведена, а в задоволенні поданого адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона-99» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1