Справа № 813/10/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року № 813/10/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідач не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів, -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі ДПІ у Жовківському районі) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2В.), в якому просить суд стягнути податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 17227,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 здійснила першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, 2003 року випуску, обєм двигуна 2461 куб. см. Відповідно до Закону України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відповідач повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів до Державного бюджету України за 2010 рік всього в сумі 17227,00 грн. Доказів про зарахування вказаного податку в доход Державного бюджету України відповідачем не надано, що є підставою для його стягнення податковим органом у примусовому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просив суд адміністративний позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибула, подала до суду заперечення, в яких зазначила, що відповідно до Закону України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів державній реєстрації транспортного засобу передує обовязкова процедура відповідних платежів, при несплаті яких є неможливою здійснення реєстрації транспортного засобу, видача реєстраційних документів та номерних знаків.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71, 128 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до листа Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області від 31.08.2010 року № 9/2074 ОСОБА_2 30.03.2010 року здійснила першу реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, 2003 року випуску, обєм двигуна 2461 куб. см.

Згідно з розрахунком суми податку з власників транспортних засобів сума податку, що підлягає сплаті, становить 17227,00 грн.

Відповідачу направлено листом запрошення від 11.08.2010 року № 11404/17-0 щодо сплати податку з власників транспортних засобів за вищевказаний автомобіль.

Відповідно до відповіді відділу обліку та звітності у базах даних (електронних реєстрах) відомостей про сплату податку з власників транспортних засобів по ОСОБА_2 немає.

Спір виник у зв'язку з несплатою фізичною особою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, Законом України Про систему оподаткування, Законом України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами (чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України Про систему оподаткування від 25.06.1991 року № 1251-XII визначає ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Відповідно до ст. 2 цього ж Закону під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Згідно з ст. 14 цього ж Закону до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ст. 20 цього ж Закону контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Згідно з ст. 1 Закону України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування, зокрема: автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону перша реєстрація в Україні це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Відповідно до ч. 4 та ч. 6 ст. 5 Закону України Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами. У разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Згідно з ч. 1 п. 3 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою КМ України № 1371 (далі - Порядок), державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до ч. 4 п. 8 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України № 379 (далі - Інструкція) встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно п. 3.11. Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

З аналізу вищевказаних норм, суд приходить до висновку, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність не відповідача, а посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Судом витребувано матеріали реєстраційної справи першої реєстрації автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, 2003 року випуску, обєм двигуна 2461 куб. см, з яких вбачається, що документи, які стали підставою для реєстрації були оформлені належним чином. Вказане не заперечується представниками сторін. Відсутність надходження коштів (податку) в дохід бюджету не є підставою для стягнення їх саме з відповідача.

Позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з неї суми податку з власників транспортних засобів, а відтак, на думку суду, заявлений позов задоволенню не підлягає.

Вказаний висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Постанова в повному обсязі складена 28.09.2015 року.