Справа № 2-а-1185/2010
Суддя: Зарютін П. В.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

№ 2-а-1185/10

15 жовтня 2010 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Зарютіна П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора адміністративної практики ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що постановою відповідача від 30.03.2009 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та на нього було накладено штраф.

Позивач зазначає, що вказаного правопорушення він не скоював, бо навіть не керував своїм авто на той момент, бо посвідчення водія отримав пізніше.

Позивач просить суд скасувати зазначену постанову.

В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справи слухати без його участі, а відповідач про причини неявки не повідомив, проте наданими суду письмовими поясненнями на позов заперечив.

Сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, тому розгляд справи суд здійснив в порядку письмового провадження.

Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вимогами статті 283 КУпАП встановлено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З дослідженої судом оскаржуваної постанови від 30.03.2009 року вбачається, що 29.03.2009 року о 9-18 год. на 332 км а/д Харків-Сімферополь позивач керував автомобілем зі швидкістю 115 км/год. Перевищив швидкість на 25 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Візир».

З пояснень позивача вбачається, що зазначеного правопорушення він не скоював.

Частинами 1 та 2 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Вимогами ч.2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вимогами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач, вирішуючи справу та приймаючи постанову, що оскаржується, без участі у розгляді справи позивача, та без його повідомлення про це, фактично позбавив останнього його законних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не надав жодної змоги позивачеві ними скористуватися. А вимоги ст. 14-1 КУпАП жодним чином не виключають дії ст. 268 КУпАП.

Частиною 3 статті 2 КАС України, зокрема, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Проте суд на підставі вище викладеного дійшов до висновку, що зазначене право позивачеві забезпечено не було.

Крім того, позивач зазначав, що він не перебував за кермом свого авта 29.03.2009 року о 9-18 год. на 332 км а/д Харків-Сімферополь.

Заперечуючи на позов, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що саме позивач скоїв вищевказане правопорушення, керуючи своїм авто 29.03.2009 року о 9-18 год. на 332 км а/д Харків-Сімферополь.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про те, що відповідачем не була доведена суду правомірність прийнятого ним рішення, і оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, Законом України Про дорожній рух, ст.ст. 222, 228, 256, 283, 284, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 69-72, 87-94, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167, 186, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову АР № 084059 від 30.03.2009 року по справі про адміністративне порушення, видану інспектором дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Зарютін