Справа № 816/1215/15-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р.Справа № 816/1215/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Автобуд" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2015р. по справі № 816/1215/15-а

за позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

до Приватного підприємства "Автобуд"

про стягнення коштів на погашення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

15.04.2015 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила стягнути з розрахункових рахунків Приватного підприємства "Автобуд" () податковий борг: з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 70 473 (сімдесят тисяч чотириста сімдесят три) гривні 33 (тридцять три) копійки на р/р 0006, одержувач: УК у м. Комсомольську /м. Комсомольськ/ 11021000, код одержувача: 37802029, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО: 831019; з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 533 031 (п'ятсот тридцять три тисячі тридцять одна) гривня 56 (п'ятдесят шість) копійок на р/р 0006, одержувач: УК у м. Комсомольську /м. Комсомольськ/ 14010100, код одержувача: 37802029, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО: 831019.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року позов задоволено.

Стягнуто з розрахункових рахунків Приватного підприємства "Автобуд" () податковий борг:

- з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 70 473 (сімдесят тисяч чотириста сімдесят три) гривні 33 (тридцять три) копійки на р/р 0006, одержувач: УК у м. Комсомольську /м. Комсомольськ/ 11021000, код одержувача: 37802029, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО: 831019;

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 533 031 (п'ятсот тридцять три тисячі тридцять одна) гривня 56 (п'ятдесят шість) копійок на р/р 0006, одержувач: УК у м. Комсомольську /м. Комсомольськ/ 14010100, код одержувача: 37802029, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО: 831019.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2015 р. замінено відповідача на правонаступника -Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області .

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без участі представника Кременчуцької ОДПІ.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ПП "Автобуд" () зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа 19.12.2001р., перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ з 24.12.2001р. та є платником податку на додану вартість /а.с.13-17, 19,20/.

За особовим рахунком ПП "Автобуд" обліковувався податковий борг станом на 01.04.2015 р. у загальному розмірі 606 820,93 грн., у тому числі: з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 72 789,37 грн. та з податку на додану вартість в розмірі 533 031,56 грн.

Судовим розглядом встановлено, що за особовим рахунком відповідача станом на 22.09.2014 р. обліковувався податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 99 867,14 грн., у тому числі: 97 537,00 грн. - недоїмка та 2 330,14 грн. - пеня. Вказана сума податкового боргу відповідача була стягнута з рахунків відповідача постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2014р. по справі №816/1012/14, в цій частині залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014р. /а.с.57-62/.

Позивачем 20.02.2013 р. виставлена вимога №54-16 ПП "Автобуд" на загальну суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 20.02.2013 р. на загальну суму 201654,00 грн., в тому числі: за основним платежем -201654,00 грн. ( а.с.21).

В період з 22.09.2014р. по 01.04.2015р. відповідачем сплачено суму податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 97 551,10 грн. (22.09.2014р. - згідно платіжного доручення № 56 на суму 152,35 грн., 23.09.2014р. - згідно платіжного доручення № 58 на суму 3 000,00 грн., 20.01.2015р. - згідно платіжного доручення № 7 на суму 8,82 грн., 11.03.2015р. - згідно платіжного доручення № 59 на суму 94 384,65 грн., 17.03.2015р. - згідно платіжного доручення на суму 5,28 грн.). Вказані суми були зараховані в рахунок погашення податкової заборгованості відповідача з податку на прибуток приватних підприємств відповідно до вимог п. 87.9. ст. 89, п. 131.2. ст. 131 Податкового кодексу України, присудженої до стягнення постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2014 р. по справі №816/1012/14.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 131.2. ст. 131 Податкового кодексу України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Оскільки відповідачем несвоєчасно сплачено суми узгодженого податкового зобов'язання, йому на підставі п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню у розмірі 70 473,33 грн. (22.09.2014 р. - у розмірі 36,25 грн., 23.09.2014 р. - у розмірі 715,07 грн., 20.01.2015 р. - у розмірі 2,84 грн., 11.03.2015 р. - у розмірі 69 719,17 грн.).

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на принцип черговості погашення боргу, визначеного п. 87.9. ст. 89 Податкового кодексу України, станом на дату звернення до суду з позовом за відповідачем обліковувався податковий борг з податку на прибуток, а саме - в розмірі 70 473,33 грн.

Крім того, відповідачем до Кременчуцької ОДПІ було подано податкові декларації з ПДВ, згідно яких ПП "Автобуд" самостійно обраховано грошові зобов'язання, що підлягають сплаті до бюджету /а.с.26-53/, а саме:

- № від 19.06.2014р. з терміном сплати 30.06.2014р. - на суму 66 827,00 грн. (з врахуванням наявної переплати в розмірі 166,31 грн. до картки особового рахунку відповідача зараховано податкове зобов'язання в розмірі 66 827,00 грн.);

- № від 21.07.2014р. з терміном сплати 30.07.2014р. - на суму 64 721,00 грн.;

- № від 20.08.2014р. з терміном сплати 30.08.2014р. - на суму 54 420,00 грн.;

- № від 22.09.2014р. з терміном сплати 30.09.2014р. - на суму 29 973,00 грн.;

- № від 20.10.2014р. з терміном сплати 30.10.2014р. - на суму 44 666,00 грн.;

- № від 20.11.2014р. з терміном сплати 30.11.2014р. - на суму 44 887,00 грн.;

- № від 20.12.2014р. з терміном сплати 30.12.2014р. - на суму 79 858,00 грн.;

- № від 20.01.2015р. з терміном сплати 30.01.2015р. - на суму 282 385,00 грн.

Крім того,заборгованість відповідача з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зросла внаслідок проведення працівниками Кременчуцької ОДПІ камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПП "Автобуд" () за січень 2014 року, результати якої оформлені актом перевірки від 08.05.2014 р. №723/16-03-22-03-08/31712417(а.с.54-55).

За результатами проведеної перевірки на підставі акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 р. №, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн.

Вищевказане податкове повідомлення - рішення не оскаржене у встановленому законом порядку та набрало законної сили.

Судовим розглядом встановлено, що заборгованість відповідача з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зменшена за рахунок наявної переплати в розмірі 166,31 грн., а також за рахунок часткової сплати сум податкового зобов'язання у розмірі 136 827,00 грн., яке, з урахуванням п. 87.9 ст. 87 ПК України, зараховано в рахунок часткового погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

У зв'язку з неповним та несвоєчасним погашенням ПП "Автобуд" сум податкового зобов'язання з податку на додану вартість, відповідачу на підставі п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нараховано пеню в розмірі 2 117,87 грн.

Згідно з п. 87.9 ст.87 ПК України суму у розмірі 312,77 грн. зараховано в рахунок сплати нарахованої пені. Отже, на момент звернення з позовом до суду залишок несплаченої пені становив 1 805,10 грн.

У зв'язку з вищевикладеним та зарахуванням суми в розмірі 312,77 грн. в рахунок погашення суми нарахованої пені, сума в розмірі 136 514,23 грн. зарахована в рахунок сплати суми недоїмки.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного станом на 01.04.2015 за особовим рахунком ПП "Автобуд" обліковується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 533 031,56 грн., в тому числі недоїмка - 531 226,46 грн., нарахована пеня - 1 805,10 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем податкового повідомлення - рішення від 12.05.2014 р. №, яким до ПП "Автобуд" застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170 грн.

Отже, донараховані Кременчуцькою ОДПІ суми вважаються узгодженим грошовим зобов'язанням.

Разом з тим, в порушення вказаних норм, відповідач свого обов'язку не виконав, суму узгодженого грошового зобов'язання у встановлений законом строк не сплатив.

З огляду на викладене, визначені позивачем грошові зобов'язання набули статусу податкового боргу та підлягають оплаті відповідачем до бюджету .

Як передбачено підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган доходів і зборів надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання та повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому, згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України, Кременчуцькою ОДПІ винесено податкову вимогу №54-16 від 20.02.2013 на суму 201 654 грн. та вручено уповноваженій особі платника /а.с. 21/

Відповідач ні в судовому, ні в адміністративному порядку податкову вимогу не оскаржив, таким чином грошове зобов'язання вважається узгодженим, набуло статусу податкового боргу та підлягає сплаті.

Разом з тим, сума грошового зобов'язання платником податків у повному обсязі не сплачена, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частин та з інших підстав.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стаття 67 Конституції України наголошує, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Оскільки в терміни, передбачені законодавством, податковий борг в загальному розмірі 603 504,89 грн., який рахується за ПП "Автобуд", не був погашений відповідачем, то позивач правомірно звернувся до суду про стягнення податкового боргу.

Щодо доводів апелянта про коригування податкового зобов'язання в розмірі 238333,33 грн., яке відображено в податковій декларації з ПДВ за лютий 2015 р., колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що платником подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року від 28.04.2015 р., у 19 рядку якої ПП "Автобуд" задекларовано від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 209 755,00 грн.

Пункт 192.3 статті 192 Податкового кодексу України передбачає, що результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Тобто, нормами чинного законодавства надано право платнику податків самостійно визначити призначення суми від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду: чи зарахувати її у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (рядок 23.1 податкової декларації з податку на додану вартість), чи зарахувати до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду ( рядок 23.3 податкової декларації з податку на додану вартість).

У податковій декларації за лютий 2015 року від 28.04.2015 р. ПП "Автобуд" самостійно визначило призначення суми від'ємного значення у розмірі 209 755,00 грн. як суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 23.3 податкової декларації з податку на додану вартість).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо стягнення з розрахункових рахунків Приватного підприємства "Автобуд" () податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 70 473 грн. 33 коп. та податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 533 031 грн. 56 коп.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автобуд" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2015р. по справі № 816/1215/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 14.09.2015 р.