Справа № 2-а-6205/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6205/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС м. Немирів сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 205559 від 10.05.2010 року винесеної Інспектором ДПС м. Немирів ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в позові в обґрунтування зазначив, що 10 травня 2010 року о 12 годині 45 хвивилин на автодорозі м-12 487 км. м.Гайсин водій ОСОБА_1 керував т/з лексус GS 350 д/н НОМЕР_1 у населеному пункті назначеним знаком 5.45 ПДР рухався 95икм/год, перевищив на 35 км, швідкість яка вимірювалась приладом «СОКІЛ» № 0309326, чим порушив п. 12.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно, працівником ДАІ була складена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу але вона не була надана.

Вважає, що вищезазначені дії інспектора ДАІ є незаконними, а постанова по справі про адміністративне правопорушення безпідставною.

Зазначена постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР засобами фото - та відео фіксації, що працюють у автоматичному режимі, у відповідності до ст.14-1 КУпАП. Прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото - чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, обєкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо. Між тим, ст.14-1 КУпАП України передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото -, кіно - або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень. Також, зазначив, що в постанові вказано що швидкість вимірювалася приладом «Сокіл» № № 0309326, але матеріали фото фіксації не були надані, що може свідчити про те що вимоги які передбачають процес передачі протоколу і його реєстрації усередині структури ДАІ, а потім пересилаються правопорушнику передбачені пп.6.2 6.7 Інструкції (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 22 жовтня 2003 р. N 1217 ) не були виконані.

Оскільки показання технічного приладу (СОКІЛ № 0309326) не містить функції фіксації, будь-яким з зазначених вище способів, факту перевищення швидкості руху, як в даному випадку, тому зафіксована приладом та зазначена в протоколі швидкість руху не може бути достовірною та належним доказом, на якому ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення. Співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Крім того, в протоколі у справі про адміністративне правопорушення не наведено даних про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюваннях, що робить вимірювання незаконним у відповідності до Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність.

Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач-субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

10.05.2010 року Інспектором було складено протокол, на підставі якого була винесена постанова № 205559 від 10.05.2010 року року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення № 205559 від 10.05.2010 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст.33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст.21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст.22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії № 205559 від 10.05.2010 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектором ДПС м. Немирів ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії № 205559 від 10.05.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

На постанову суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3