Справа № 805/4059/15-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 р. Справа № 805/4059/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі судді Аканова О.О., розглянувши у приміщенні суду за адресою: 84112, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Добровольського, 2, у порядку письмового провадження справу за позовом управління пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області до фермерського господарства «ЕЛЕНА» про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за січень-липень 2015 року у сумі 6993,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

Управління пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фермерського господарства «ЕЛЕНА» про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за січень-липень 2015 року у сумі 6993,00 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 100 відсотків відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком.

Відповідачеві у відповідності до Інструкції № 21-1 надсилалися повідомлення про фактичний розрахунок витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, але витрати відшкодовані не були.

Оскільки до теперішнього часу відповідач заборгованість не сплатив, позивач просив стягнути заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період січень-липень 2015 року у сумі 6993,00 грн.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Крім того від представником відповідача надійшла заява, в якій він заперечує проти задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

За приписами ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

Позивач є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього ст. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 384/2011.

Процедура реєстрації та обліку платників внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями (далі - Підприємства) незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, подання страхувальниками звітності управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (далі - органи Пенсійного фонду України) визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663.

Відповідач фермерське господарство «ЕЛЕНА», є юридичною особою, , відповідно до пунктів 2.1.1 та 6.1 наведеної вище Інструкції є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується копією довідки органів статистики.

Як вбачається із заяви відповідача від 01.10.2015 року ОСОБА_1 дійсно працювала у Фермерському господарстві «ЕЛЕНА» дояркою.

На підприємстві працювали особи, зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пунктів б- з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, і яким призначено пенсію на пільгових умовах за Списком № 2.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VІІІ від 28.12.2014 Про внесення змін до Податного кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким внесено зміни до пункту 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України, а саме: з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

За таких обставин, суд вважає, що з січня 2015 року відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року N 400/97-ВР Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон N 400/97-ВР).

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону N 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону N1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону N 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Цей порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився у зв'язку з набранням Законом України від 9 липня 2003 року N 1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон N 1058-IV) чинності з 1 січня 2004 року.

У відповідності до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Таким чином, відповідач повинен відшкодовувати позивачу фактичні витрати на виплату та доставку пенсій.

Згідно п. 6.8. вищевказаної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пункту "б-з" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII за списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-IV).

Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону №1788-ХІІ.

Таким чином, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача, відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пенсій, які згідно з розрахунком, складеним останнім відповідно до Інструкції, призначені працівникам цього підприємства відповідно до пункту "б-з" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідач у порушення зазначених вимог законодавства фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, позивачу у встановлені строки не вносив, в результаті чого має заборгованість за період січень-липнь 2015 року на загальну суму 6993,00 грн., що підтверджується розрахунком суми позову, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, картою особового рахунку відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем доказів оскарження розрахунків за спірний період не надано.

За таких обставин, оскільки у результаті несплати фактичних витрат на виплату та доставку сплачених пільгових пенсій відповідач має заборгованість, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму у розмірі 6993,00 грн.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України передбачено, що Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.11.2012 року справа № 21-367а12.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України, судові витрати з відповідача не підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги управління пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області до фермерського господарства «ЕЛЕНА» про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за січень-липень 2015 року у сумі 6993,00 грн. - задовольнити.

Стягнути з фермерського господарства «ЕЛЕНА» (, 85065, Д/о, Добропільський район, селище Шевченко, вул.Чарушникова, буд.1Г) на користь управління пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за січень-липень 2015 року у сумі 6993,00 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Аканов О.О.