Справа № 810/2728/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2728/15 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаря представника позивача представника відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М. Горбика С.В. Шипілової С.-Х. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.04.2015 № та рішення про застосування фінансових санкцій від 09.04.2015 №8996/0042/2810.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Фоззі-Фуд» є юридичною особою, здійснює торговельну діяльність через мережу магазинів. Як платник податків позивач перебуває на обліку в Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

В березні 2015 року посадовими особами Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників проведено фактичну перевірку магазину «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 2, який належить ТОВ «Фоззі-Фуд», за результатами якої складено Акт фактичної перевірки від 26.03.2015.

Як вбачається із зазначеного Акта, перевіркою встановлено наступні порушення, а саме:

- на реалізації знаходився алкогольний напій не позначений акцизною маркою встановленого зразка, а саме: вино ординарне, столове, напівсолодке, червоне «Ізабелла Чорноморська», спирт 9 - 12 %, цукор 3,0 - 5,0 % мас., об'єм 1 дм3, виробник ТОВ «Одеський завод класичних вин» за ціною реалізації 22,99 грн., чим порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту, етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів»;

- невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня на суму 48,81 грн., чим порушено вимоги п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- не забезпечено зберігання у КОРО від 29.10.2013 № Z-звіту за 25.05.2014, чим порушено п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі висновків Акту перевірки МГУ ДФС - ЦО з обслуговування ВП прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 30.03.2015 №7807/0039/2810, згідно з яким позивачу було нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 17 000 грн. за зберігання алкогольних напоїв, які виробляються в Україні, а також, що імпортуються в Україну, не позначених марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством та податкове повідомлення-рішення від 09.04.2015 №000843903, згідно з яким позивачу було нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 340,00 грн. за не зберігання фіскального звітного чеку в книзі обліку розрахункових операцій та 1,00 грн. за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства та прийняте на їх підставі оскаржувані рішення є протиправними.

З такими висновками суду колегія суддів частково не може погодитися, виходячи з наступного.

Щодо застосування до позивача штрафних санкцій за незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті.

Згідно пункту 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно до положень пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого вчинене вперше застосовуються фінансові санкції у розмірі 1 гривня.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки, у ході проведення перевірки перевіряючими встановлено, зокрема, факт невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті на суму 48,81 грн.

Жодних доказів того, що на місці проведення розрахунків сума коштів відповідала денному звіту позивачем надано не було, а відтак, висновок суду про нарахування йому штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1,00 грн. за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, є правильним.

Щодо незабезпечення зберігання у книзі обліку розрахункових операцій фіскальних звітних чеків.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 цього Закону, у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій. Не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкування фіскального звітного чеку, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи цей чек у книзі обліку розрахункових операцій - триваюче.

Як було встановлено відповідачем під час проведення перевірки, позивачем не забезпечено зберігання у Книзі обліку розрахункових операцій від 29.10.2013 № Z-звіту за 25.05.2014.

При цьому, позивачем, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, не надано доказів того, що у Книзі обліку розрахункових операцій від 29.10.2013 № наявний Z-звіт за 25.05.2014.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність викладеного в Акті перевірки висновку відповідача щодо порушення позивачем вимог пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та, як наслідок, застосування на підставі пункту 4 статті 17 зазначеного Закону штрафної (фінансової) санкції у розмірі 340,00 грн.

Разом з тим, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача не заперечував про існування двох описаних вище порушень.

Обговорюючи питання щодо заявлених позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 09.04.2015 №8996/0042/2810 щодо нарахування позивачу штрафних санкцій на суму 17 000 грн., колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання. При цьому алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно із пунктом 226.2 статті 226 Податкового кодексу України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

У відповідності до пункту 226.11 статті 226 Податкового кодексу України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Згідно з приписом пункту 226.7 статті 226 Податкового кодексу України, кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Відповідно до пункту 19 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Згідно пунктом 12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854, зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного збору встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Відповідно до абзацу 5 пункту 20 цього Положення, вважаються такими, що немарковані алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Абзацом 2 пункту 20 Положення передбачено, що контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Відповідно до пункту 228.9 статті 228 Податкового кодексу України, відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Спеціальним законом, що визначає перелік правопорушень у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів є Закон України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно із статтею 17 вказаного Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку в сумі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.

Відповідно до Акту перевірки посадовими особами МГУ ДФС - ЦО з обслуговування ВП встановлено що в магазині позивача «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 2, зберігалось з метою реалізації алкогольний напій не позначений акцизною маркою встановленого зразка, а саме вино ординарне, столове, напівсолодке, червоне «Ізабелла Чорноморська», спирт 9 - 12 %, цукор 3,0 - 5,0 % мас., об'єм 1 дм3, виробник ТОВ «Одеський завод класичних вин» за ціною реалізації 22,99 грн.

Беручи до уваги, що для встановлення факту наявності підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», необхідно встановити чи мало місце зберігання (реалізація) ТОВ «Фоззі-Фуд» алкогольного напою, на якому відсутня марка акцизного податку.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів того, що посадовими особами відповідача проводилась виїмка чи фотографування товару, який зберігався з метою його подальшої реалізації.

Крім цього, позивач не є особою, що здійснює купівлю відповідних марок та їх наклеювання, а відтак обставини викладені в Акті перевірки відповідача не можуть бути покладені в основу спірного рішення про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 000 грн.

Отже, враховуючи, що необхідною умовою для притягнення до юридичної відповідальності є встановлення складу правопорушення як сукупності об'єктивних та суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як правопорушення, у тому числі, встановлення вини, у даному випадку підстави для застосування до позивача штрафу в розмірі 17 000 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, - відсутні.

Крім того, досліджуючи акт перевірки, як основний доказ на який посилається відповідач в обґрунтування своїх доводів, колегія суддів вважає, що він не містить достатньої інформації, яка дозволяє встановити факт порушення позивачем правил маркування алкогольних виробів з огляду на відсутність будь-якої деталізації виявленого порушення, повних реквізитів оглянутої продукції, опису дій, вчинених ревізорами у ході фактичної перевірки.

Складанням ревізором акту перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо відсутності марки акцизного податку є недостатнім, і повинно здійснюватись шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин і зазначеного висновку, в тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото і відеозасобами, відібрання та опечатування зразків продукції, детального опису порушників, учасників такого порушення та опису усіх дій, запитань і пропозицій, вчинених під час перевірки, для підтвердження факту вжиття інспекторами усіх передбачених Законом заходів з метою підтвердження факту правопорушення, а також обставин, що їм перешкоджали.

Посадові особи відповідача під час перевірки вказаними правами не скористались, докази на підтвердження обставин, які вказані в акті перевірки, у податкового органу відсутні.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про застосування фінансових санкцій від 09.04.2015 №8996/0042/2810 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції частково не відповідає нормам матеріального права, доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 09.04.2015 № 8996/0042/2810 з ухваленням нової постанови про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» щодо визнання протиправним та скасування рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про застосування фінансових санкцій від 09.04.2015 № 8996/0042/2810 та прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» в цій частині задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про застосування фінансових санкцій від 09.04.2015 № 8996/0042/2810.

В решті постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст постанови складено та підписано - 01.10.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.