Справа № 804/9701/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 р. Справа № 804/9701/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання Германюк Т.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.08.2015 року просить:
1. Визнати протиправним податкове повідомлення-рішення Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 23.07.2015 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на 1 800,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 900,00 грн.;
2. Визнати протиправним дії Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо внесення інформації про результати перевірки, оформленої актом від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967, до «Автоматизованої системи співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на централізованому рівні», інших підсистем автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», інших інформаційних систем та баз та коригування в цих системах та базах на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 задекларованих ТОВ «Ексімтрейд» сум податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2014 року, травень 2015 року;
3. Зобовязати Криворізьку південну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вилучити з «Автоматизованої системи співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших інформаційних систем та баз інформацію про результати перевірки, оформленої актом від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967, та відновити в цих системах та базах задекларовані ТОВ «Ексімтрейд» в деклараціях з податку на додану вартість суми податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2014 року, травень 2015 року.
4. Визнати протиправними дії Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області по здійсненню податкового контролю шляхом проведення перевірки, за результатами якої складено ОСОБА_2 від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967.
5. Встановити відсутність повноважень Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на складання ОСОБА_2 від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 та визнати дії щодо складання відповідачем акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 протиправними.
6. Визнати протиправною бездіяльність Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в частині неприйняття на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 податкового повідомлення-рішення форми «Р» про зменшення грошового зобовязання з податку на додану вартість та прийняти податкове повідомлення-рішення форми «Р» про зменшення грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі, визначеному на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Криворізькою південною ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі висновків, викладених в акті від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967, було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.07.2015 року № НОМЕР_1 та були змінені показники податкової звітності позивача з ПДВ за листопад 2014 року та травень 2015 року в Автоматизованій системі співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на централізованому рівні. Враховуючи, те, що висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, дії податкового органу щодо коригування показників податкової звітності, здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірки є протиправними.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, до матеріалів справи долучено письмові заперечення проти позовних вимог, в яких зазначено, що в ході проведеної перевірки не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами та, як наслідок, встановлено завищення податкового кредиту та податкових зобовязань за листопад 2014 року та травень 2015 року, тому позовні вимоги є безпідставними. Окрім того просив суд розглянути справу без його участі.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, зазначає наступне.
Згідно частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, вирішуючи адміністративний спір суд повинен зясувати, чи допущені субєктом владних повноважень порушення при прийнятті рішень, вчиненні дій чи бездіяльності та чи порушенні права та інтереси позивача цими рішенням, дією чи бездіяльністю.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» перебуває на податковому обліку в Криворізькій південній обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Згідно висновків вказаного акту проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Ексімтрейд» встановлено порушення: ст. 22, п.185.1 ст. 185, п.186.1 ст. 186, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.4, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме встановлено нереальність здійснення господарських операцій та встановлено:
завищення податкового кредиту за листопад 2014 року на суму 304 306,00 грн. у т.ч. по наступних контрагентах:
та встановлено заниження ПДВ до сплати на суму 1 800,00 грн. за листопад 2014 року (в частині придбаних товарів від постачальника ПП «Спецстройсистема», які залишилися на залишку на складі станом на 01.12.2014 року);
завищено податкових зобовязань в листопаді 2014 року на суму 311 340,00 грн. в т.ч. по:
- ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», код ЄДРПОУ 191000 на суму 17 440 грн. у т.ч. придбаних у ПП «Спецстройсистема» на суму 5 640 грн. та придбаних у ПП «Восток» на суму 11 800 грн.
завищення податкових зобовязань у травні 2015 року на суму 18 480,00 грн. в т.ч. по:
23.07.2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 2 700,00 грн. в т.ч. за основним платежем в розмірі 1 800,00 грн. та за штрафними санкціями 900,00 грн.
Як вбачається з акту перевірки, підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення стали наступні обставини.
В ході проведеної перевірки відповідачем зроблено висновки про не підтвердження реального здійснення господарських операцій позивача з контрагентами-постачальниками, зокрема ПП «Спецстройсистема» в листопаді 2014 року, проте зазначено, що підприємством занижено ПДВ до сплати за листопад 2014 року в частині придбаних товарів (двигун 75кВТ 1500об/хв.) від вказаного постачальника, які залишились на залишку на складі станом на 01.12.2014 року на суму 1 800,00 грн.
Вирішуючи правомірність визначеного податковим органом ТОВ «Ексімтрейд» грошового зобовязання з податку на додану вартість, а також з метою встановлення факту здійснення господарської операції, правомірності формування витрат та податкового кредиту для цілей визначення обєкта оподаткування суд зазначає, що йому належить зясувати, зокрема, такі обставини, як: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосубєктності учасників господарської операції та установлення звязку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Вказана позиція також викладена в ОСОБА_3 адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 та від 01.11.2011 року №1936/11/13-11.
Зокрема, у листі Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» проаналізовано відповідні законодавчі норми та наголошено на тому, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Також у листі визначено приблизний перелік обставин, які можуть указувати на відсутність відповідної господарської операції.
Відповідно до зазначеного ОСОБА_3, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Навіть наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, якщо реальність здійснених господарських операцій ставиться під сумнів.
З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2014 року між ПП «Спецстройсистема» (постачальник) та ТОВ «Ексімтрейд» (покупець) укладено договір поставки № 2014-2. Предметом якого є постачання товару.
На виконання умов вказаного договору ПП «Спецстройсистема» здійснювалось постачання товару (деталі, комплектуючі тощо).
Придбані у ПП «Спецстройсистема» товари використовувались позивачем у власній господарській діяльності, зокрема для виготовлення обладнання, яке в подальшому реалізовувалось покупцям.
Як зазначено в акті перевірки, податковий орган зробив висновки про відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Спецстройсистема» та як наслідок про безпідставність формування податкового кредиту та податкових зобовязань по таких операціях.
Враховуючи те, що операції між ПП «Спецстройсистема» не підтверджені в ході проведення перевірки, відповідачем зроблено висновки про заниження позивачем суми грошового зобовязання в розмірі 1800,00 грн., оскільки неможливо встановити походження товару, який залишився на складі станом на 01.12.2014 року, а саме двигун 75 кВт 1500 об/хв. вартість без ПДВ 9000 грн.
Проте вказані висновки суд вважає безпідставними оскільки позивачем надано до суду як первинні бухгалтерські документи так і всі інші документи, якими оформлені дані операції, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо придбання товарно-матеріальних цінностей у вказаного контрагента. При цьому, суд звертає увагу на те, що податковий орган ані в ОСОБА_2 перевірки, ані в ході судового розгляду не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов'язкових реквізитів.
Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Порядок формування податкового кредиту визначений статтею 198 Податкового кодексу України. Вказаною статтею встановлено наступне.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення, зокрема, операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ( пункт 198.1.).
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2.).
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3.).
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6.).
Отже, з огляду на вказане, висновок відповідача про відсутність реального здійснення господарських операцій є безпідставним і необґрунтованим, оскільки реальність господарських операцій по укладеному правочину підтверджена відповідними первинними документами. Всі первинні документи відповідають вимогам законодавства щодо їх оформлення.
Таким чином, суд зазначає, що відповідач безпідставно дійшов до висновку про заниження позивачем податку на додану вартість в листопаді 2014 року на суму 1800,00 грн.
Вказане призвело до неправомірного збільшення позивачеві суми податкового зобовязання з податку на додану вартість.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає податкове повідомлення-рішення від 23.07.2015 року № НОМЕР_1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним дій відповідача по коригуванню показників податкової звітності та зобовязання відновити такі показники, суд зазначає наступне.
Листом від 02.09.2015 року № 7356/10/10-018 відповідачем на виконання ухвали суду надано інформацію з якої вбачається, що дані встановлені в ході проведеної перевірки та зазначені в акті від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 було відображено в підсистемі «Автоматизована система співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» АІС «Податковий блок» шляхом зменшення відображених позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість сум податкового кредиту та податкових зобовязань.
З вказаного суд робить висновок про те, що відповідачем було здійснено коригування сум податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» АІС «Податковий блок».
Вирішуючи правомірність щодо здійснення коригування показників податкового кредиту та податкових зобовязань, самостійно визначених платником податків у податкових деклараціях з податку на додану вартість суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Згідно п. 71.1 ст. 71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Водночас пп. 72.1.5 п. 72.1 ст. 72 Податкового кодексу України передбачено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю.
Згідно п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Податкові органи в своїй діяльності використовують автоматизовану інформаційну систему (АІС) «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», систему «Податковий блок» з її підсистемами.
Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 № 266 (який втратив чинність на підставі наказу № 165 від 14.06.2013 року).
Відповідно до пп. 1.3.1 п.1.3 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника податку - фізичної особи-підприємця. затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року № 165 визначено, що під час реалізації Методичних рекомендацій використовуються такі програмні продукти, як підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка податкової звітності та платежів», «Податковий аудит», «Аналітична система», «Облік платежів».
У відповідності до п.4.9, 5.1, 5.4 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 року № 516, встановлено, що за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності, зазначених у пункті 4.7 Методичних рекомендацій, інспектори, що здійснюють приймання такої звітності, реєструють датою її фактичного отримання ОДПС. Така податкова звітність вважається прийнятою. Цей факт засвідчують відповідні відмітки: штамп, дата реєстрації документа та реєстраційний номер. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків на паперових (електронних) носіях, несуть відповідальність підрозділи, що приймають податкову звітність.
Із зазначених норм вбачається, що обов'язок платника податків щодо подання податкової декларації за звітний період кореспондується з обов'язком податкового органу щодо прийняття такої декларації та, у випадку відсутності зауважень до її оформлення, відображення показників декларації у відповідних базах податкової звітності. При цьому, до електронної бази податкової звітності органу ДПС посадовими особами податкового органу вносяться задекларовані показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків.
Показники, які були відображені у АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» перенесено до інформаційної системи «Податковий блок».
Процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.
Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.
Сама по собі здійснена ДПІ податкова кваліфікація операцій за відсутності відмінності між задекларованими показниками податкової звітності контрагентів не може слугувати підставою для внесення змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.
Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що коригування показників податкової звітності платника податків в електронних базах даних податкового органу можливо лише за наявності визначених податковою узгоджених податкових зобовязань.
За наслідками проведеної перевірки позивача та висновків щодо завищення податкового кредиту за листопад 2014 року на суму 304 306,00 грн. та завищення податкових зобовязань в листопаді 2014 року на суму 311 340,00 грн. в травні 2015 року на суму 18 480,00 грн. податкові зобов'язання не є узгоджені, позивачем самостійне не коригувались показники податкової звітності, зокрема суми податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2014 року та травень 2015 року, суд вважає, що відповідачем безпідставно внесено зміни до показників податкового кредиту та податкових зобовязань позивача.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що самостійна зміна відповідачем в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» АІС «Податковий блок» показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967, без наявності узгодженого податкового повідомлення-рішення або без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності.
Таким чином, позові вимоги в частині визнання протиправними дій податкового органу щодо самостійно зміни показників податкових зобовязань та податкового кредиту на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 підлягають задоволенню.
Оскільки протиправність дій відповідача щодо коригування показників податкової звітності позивача в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» АІС «Податковий блок» встановлена в ході судового розгляду справи, суд вважає, що порушене право позивача слід поновити шляхом зобов'язання відповідача відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» АІС «Податковий блок» показники податкових зобовязань та податкового кредиту позивача, які були змінені на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області по здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірки, за результатами якої складено ОСОБА_2 від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967, встановлення відсутності повноважень на складання ОСОБА_2 від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 та визнання дій щодо складання відповідачем акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 суд зазначає наступне.
Суд вважає їх необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно вимог Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Таким чином, складання акту перевірки є повноваженням контролюючого органу.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було допущено посадових осіб контролюючого органу до перевірки, за результатами перевірки складено ОСОБА_2 від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967, тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в частині неприйняття на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 податкового повідомлення-рішення форми «Р» про зменшення грошового зобовязання з податку на додану вартість та прийняти податкове повідомлення-рішення форми «Р» про зменшення грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі, визначеному на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Наслідком визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною є зобовязання цього субєкта владних повноважень на вчинення певних дій для відновлення порушених прав позивача. І задоволення вказаної вимоги можливо лише за наявності визнання висновків податкового органу за результатами перевірки правомірними. Оскільки суд дійшов висновку, що висновки податкового органу щодо безпідставного формування позивачем податкового кредиту та податкових зобовязань по операціях з ПП «Спецстройсистема» є необґрунтованими, у суду відсутні підстави для задоволення цієї вимоги.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 23.07.2015 року № НОМЕР_1.
Визнати протиправним дії Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» з податку на додану вартість на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967 у Автоматизованій системі співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок».
Зобовязати Криворізьку південну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» з податку на додану вартість у Автоматизованій системі співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок», відкоригованих на підставі акту від 23.06.2015 року № 38/22.05/25004967.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 14.09.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 14.09.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_2