Справа № 357/9754/15-а
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9754/15-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю.

при секретарі - Солом'яна Л. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква адміністративний позов Білоцерківської районної організації Радикальна Партія Олега Ляшка до Колективного підприємства «Білоцерківхлібопродукт» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду із даними позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Вказував, що 11.06.2015 року він, посилаючись на Закон України «Про доступ до публічної інформації», звернувся з інформаційним запитом № 49-КП-49 до Колективного підприємства «Білоцерківхлібопродукт» з проханням надати інформацію про рибу за видами, кількість гачків та скільки в кілограмах дозволяється ловити мешканцям с. Х. Черкас Білоцерківського району в ставу, який знаходиться у постійному користуванні КП «Білоцерківхлібопродукт».

Листом від 30.06.2015 року № 2725 Колективним підприємством «Білоцерківхлібопродукт» надано відповідь про те, що запитувана інформація не підпадає під дію вказаного Закону та у наданні запитуваної інформації було відмовлено.

Посилаючись на ту обставину, що відповідач відмовляє місцевим мешканця здійснювати лов риби у ставку, тому вказана інформація становить суспільний інтерес, позивач просив визнати бездіяльність відповідача протиправною, яка полягає в ненаданні запитуваної інформації згідно інформаційного запиту № 49-КП-49 від 11.06.2015 року та зобов'язати відповідача надати інформацію в установлений законом строк.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки відповідач, відповідно до вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відноситься до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати інформацію за відповідними запитами.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити посилаючись на ту обставину, що КП «Білоцерківхлібопродукт» не є суб'єктом владних повноважень, тому положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» на колективне підприємство не поширюються.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено.

Листом від 11.06.2015 року № 49-КП-49 голова Білоцерківської районної організації Радикальна Партія Олега Ляшка, з посиланням на статті 1, 2, 3, 4, 6, 13, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», звернувся до керівника КП «Білоцерківхлібопродукт» ОСОБА_2 з інформаційним запитом в якому просив надати інформацію, яку рибу за видами, на яку кількість гачків та скільки в кілограмах надається можливість ловити місцевим мешканцям в с. Х. Черкас Білоцерківського району в ставу, який знаходиться у постійному користуванні КП «Білоцерківхлібопродукт», безоплатно або за визначену плату, відповідно до п. 3.1 Правил любительського та спортивного рибальства в Україні.

Листом від 30.06.2015 року № 2725 Колективним підприємством «Білоцерківхлібопродукт» на вищевказаний інформаційний запит була надана відповідь про те, що вказане колективне підприємство не є суб'єктом владних повноважень, не фінансується з державного бюджету, не виконує делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень, а також не займає домінуюче становище на ринку та не наділене спеціальними чи виключними правами і не є природними монополіями. Таким чином, запитувана інформація не підпадає під дію Закону «Про доступ до публічної інформації».

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI, оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 1 цього Закону визначає, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями ч. 1 ст. 13 вищевказаного Закону закріплено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Разом з цим, в силу вимог ч. 2 ст. 13 даного Закону, до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Приписами ч. 2 ст. 6 цього Закону закріплено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

При цьому стаття 29 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року N 2657-XII передбачає, що предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка, зокрема, свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

В судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що вказаний в інформаційному запиті ставок біля 20 років знаходиться в користуванні КП «Білоцерківхлібопродукт».

Таким чином, суд вважає, що запитувана інформація знаходиться у володінні відповідача та становить суспільний інтерес громади села Черкас, оскільки вона стосується питання щодо можливості жителями села користуватися вказаним ставком, а відтак є публічною.

Статтею 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Згідно ч. 4 ст. 13 вказаного Закону, усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, що відповідач є розпорядником публічної інформації, а інформація яку запитував позивач з посиланням на вказаний Закон є публічною та знаходиться у володінні відповідача, тому вимога про зобов'язання останнього надати запитувану інформацію підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Посилання представника відповідача про відсутність в нього обов'язку надавати вказану у запиті інформацію, оскільки колективне підприємство не є суб'єктом владних повноважень спростовуються висновками суду про те, що відповідач в силу положень п. 4 ч. 2 ст. 13 Закон України «Про доступ до публічної інформації» відноситься до розпорядників інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи положення вищевказаної правової норми, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи та оскільки відповідач не є суб'єктом владних повноважень, тому вимога позивача про визнання бездіяльності протиправною не підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд вважає, що задоволення позовних вимог не в повному обсягу не порушує прав позивача, оскільки його право на доступ до публічної інформації було захищено в даному судовому провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 69-72, 94, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Білоцерківської районної організації Радикальна Партія Олега Ляшка до Колективного підприємства «Білоцерківхлібопродукт» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Колективне підприємство «Білоцерківхлібопродукт» надати Білоцерківській районній організації Радикальна Партія Олега Ляшка інформацію згідно інформаційного запиту № 49-КП-49 від 11.06.2015 року у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. Ю. Цуранов