Справа № 687/901/14-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2015 р. м. Київ К/800/61542/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Пасічник С.С.,
Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Пуклякської сільської ради Чемеровецького району

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Пуклякської сільської ради Чемеровецького району про визнання дій неправомірними та збов'язання виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування вимог зазначав, що з 17 листопада 2010 року його звільнено з посади сільського голови Пуклякської сільської ради Чемеровецького району у зв'язку із закінченням строку повноважень. Вказує, що на день звільнення стаж його роботи в органах місцевого самоврядування складав більше 10 років, у зв'язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 11 статті 21 Закону України від 07червня 2001 року № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493-III). Проте, відповідач відмовився виплатити йому зазначену допомогу, оскільки стаж роботи позивача в органах місцевого самоврядування складає 8 років і 3 місяці, а його звільнення не пов'язане з виходом на пенсію. Вважаючи дії Пуклякської сільської ради Чемеровецького району неправомірними, просив суд визнати неправомірною відмову та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому допомогу, передбачену частиною 11 статті 21 Закону № 2493-III.

Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2014 року в позові відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог. Визнано неправомірними дії Пуклякської сільської ради Чемеровецького району щодо відмови ОСОБА_4 у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, передбаченої статтею 21 Закону № 2493-III. Зобов'язано Пуклякську сільську раду Чемеровецького району виплатити ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, передбачену статтею 21 Закону № 2493-III.

У касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на не правильне застосування судом норм матеріального права, зокрема, положень Закону № 2493-III. Вказує, що суд апеляційної інстанції безпідставно зарахував до стажу роботи позивача в органах місцевого самоврядування період його роботи інструктором організаційного відділу райкому партії. Крім того, ОСОБА_4 звільнено з посади у зв'язку із закінченням строку повноважень, а не у зв'язку з виходом на пенсію, а тому, він не має права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, передбаченої статтею 21 Закону № 2493-III.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами встановлено, що з 17 листопада 2010 року ОСОБА_4 звільнено з посади голови Пуклякської сільської ради Чемеровецького району у зв'язку із закінченням строку повноважень, що підтверджується записами трудової книжки.

У квітні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, передбаченої частиною 11 статті 21 Закону № 2493-III. Проте, листом від 18 квітня 2014 року №02-18/61 відповідач повідомив йому про відсутність підстав для виплати такої допомоги, оскільки його звільнення не пов'язане з виходом на пенсію і він не має необхідного стажу роботи в органах місцевого самоврядування.

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має 10 років стажу державної служби і звільнився з посади голови сільської ради, перебуваючи на пенсії, та у зв'язку із закінченням строку повноважень.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що у 1966-1971 роках позивач працював на посаді інспектора Кельменецького райкому Комуністичної партії, що за класифікацією відповідає спеціалісту, а тому цей період підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Проте з такими висновками погодитись неможливо.

За приписами частини 11 статті 21 Закону № 2493-III, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, у разі звільнення з роботи в органах місцевого самоврядування у зв'язку з виходом на пенсію посадовим особам місцевого самоврядування виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів за наявності не менше 10 років стажу на посадах в органах місцевого самоврядування чи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

За визначенням, наведеним у статті 3 Закону № 2493-III, посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Перелік категорій таких посад наведений у статті 14 цього Закону.

Водночас, категорії посад державних службовців зазначені у статті 25 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII).

Отже, із змісту наведених норм видно, що право на отримання грошової допомоги, передбаченої частиною 11 статті 21 Закону № 2493-III мають особи у разі звільнення з роботи в органах місцевого самоврядування у зв'язку з виходом на пенсію та за наявності не менше 10 років стажу на посадах в органах місцевого самоврядування, перелік яких визначений у статтях 3,14 Закону № 2493-III чи на посадах державних службовців.

Водночас Конституційний Суд України у Рішенні від 26 листопада 2013 року №11-рп/2013 роз'яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини тринадцятої статті 37 Закону від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) з наступними змінами в системному зв'язку з положеннями пункту 2 частини першої, частини другої статті 40 КЗпП, статті 21 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3721-XII «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» (далі - Закон № 3721-XII) з наступними змінами необхідно розуміти так, що у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного в частині першій статті 37 Закону № 3723-XII.

Отже, виходячи із приписів частини 7 статті 9 КАС України, щодо аналогії права, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченою частиною 11 статті 21 Закону № 2493-III за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, відповідно до абзацу 10 пункту 3 якого, до стажу державної служби включається також час роботи в організаціях, передбачених абзацом 4 пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року № 1049, зокрема, час роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України, на виборних та відповідальних посадах в партійних, комсомольських та профспілкових Організаціях до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року).

Згідно з роз'ясненням Міністерства юстиції України від 03 травня 1994 року № 4-5-1156, погодженого з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховується період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції СРСР (до 24 жовтня 1990 року).

Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалося колегіальним органом (рішенням бюро) партійних та комсомольських організацій. А в профспілкових організаціях - яка затверджується загальними зборами.

Вирішуючи спір, апеляційний суд виходив з того, що період роботи позивача на посаді інспектора Кельменецького райкому Комуністичної партії у 1966-1971 роках підлягає зарахуванню до стажу державної служби, оскільки згідно з кваліфікаційним довідником посад службовців, затвердженим постановою Держкомпартії СРСР від 14 січня 1969 року №015 та загальносоюзним класифікатором професій робітників, посад службовців та тарифних розрядів, затвердженим Постановою Держстандарту СРСР від 27 серпня 1986 року №016 ця посада належить до посад спеціалістів.

Проте, із записів трудової книжки видно, що з 12 серпня 1966 року по 04 вересня 1971 року позивач працював на посаді інструктора Кельменецького райкому Комуністичної партії, яка відсутня серед посад, визначених, як службовці, згідно з нормативними актами, що діяли у період роботи ОСОБА_4

Однак, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на ці обставини, неправильно класифікував посаду позивача, на якій він працював у 1966-1971 роках, не перевірив до яких посад (виборчих чи відповідальних) відноситься посада інструктора райкому Комуністичної партії та не дослідив відповідних доказів.

Зазначені обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 2 статті 227 КАС України).

Враховуючи наведене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Пуклякської сільської ради Чемеровецького району задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
С.С. Пасічник
О.П. Стародуб