Справа № 810/370/15
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/370/15 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівБорисюк Л.П.,
Собківа Я.М.,
При секретаріВаляєвій Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Кароліна» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Кароліна» до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Кароліна» пред'явила позов до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, в якому просило визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.10.2014 р. №000700/2202/3088, яким до позивача застосована штрафна санкція у сумі 31550,02 грн. за порушення п.п. 2.8, 3.5 Положення про ведення касових операцій в національній валют, зокрема, за перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.09.2014 р., працівниками податкового органу була проведена фактична перевірка ПП «Кароліна» за місцем проведення його господарської діяльності-в кафе, що знаходиться за адресою м. Біла Церква, вул. Б.Хмельницького, 28. Наслідком проведення перевірки стало складання акту на бланку звітності №001097 від 16.09.2014 р. Вказаним актом була зафіксована наявність понадлімітних залишків готівки в касі кафе. Порушення полягає у тому, що податковим органом були виявлені видаткові касові ордери та платіжні відомості без підпису осіб -одержувачів коштів, а тому суми за такими видатковими документами додані до залишку готівки в касі. Йдеться про документи бухгалтерської звітності на загальну суму 15775,01 грн., в тому числі, це видаткові касові ордери: №97 від 04.08.2014 р.; №№76,82, та платіжні відомості №№6-7.

У зв'язку з цим, перевіряючи дійшли висновку про порушення позивачем п.2.8 та 3.5 Положення №637 (із змінами та доповненнями), наявність понадлімітної готівки у розмірі 15775,01 грн.

За наслідками перевірки прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.10.2014 р. №000700/2202/3088, яким підприємству нараховано 31550,02 грн., згідно із ст.2 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки № від 12.06.95р. №436/95 (із змінами і доповненнями).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Згідно з п. 2.8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління НБУ від 15.12.04р. № 637, підприємства можуть тримати у позаробочий час у своїх касах готівкову виручку в межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Ліміт каси встановлюється всіма підприємствами, що здійснюють операції з готівкою в національній валюті (крім релігійних організацій, що не ведуть підприємницької діяльності). Готівкова виручка, що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки.

Кожне підприємство визначає ліміт залишку каси з урахуванням режиму й специфіки своєї роботи, віддаленості від банку, обсягу касових оборотів, строків здачі готівки, тривалості операційного часу банку, наявності домовленості підприємства з банком на інкасацію тощо.

Так, ліміт каси може визначатися виходячи з середньоденних надходжень або середньоденної видачі готівки. Вибір методу розрахунку залежить від специфіки діяльності і визначається рішенням керівника підприємства. При цьому якщо ліміт каси встановлюється на підставі середньоденних надходжень, то при його розрахунку враховуються всі суми надходжень готівкової виручки.

До виручки, згідно з п. 1.2 Положення №637, належать як суми отриманих готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), так і надходження від операцій, безпосередньо не пов'язаних з реалізацією (у т. ч. погашення дебіторської заборгованості, внески до статутного фонду, повернення невикористаних підзвітних сум тощо). У розрахунку не беруть участі тільки суми надходжень з банку.

Готівкові кошти не вважаються понадлімітними в день їх надходження, якщо вони були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків не пізніше за наступний робочий день банку (протягом операційного часу його роботи) або були використані підприємством (без попередньої здачі їх до банку і одночасного отримання з каси банку на вказані потреби) наступного дня на господарські потреби.

Не вважаються понадлімітними в день їх надходження і ті готівкові кошти, які надійшли до кас підприємств у вихідні і святкові дні і були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків наступного робочого дня банку (протягом операційного часу його роботи) і підприємства, або були використані підприємством (без попереднього здавання їх до банку й одночасного отримання з каси банку на зазначені потреби) наступного робочого дня на господарські потреби (п. 5.10 Положення №637).

Згідно з пп. 5.2 Положення №637, установлення ліміту каси провадиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення ліміту залишку готівки у касі, що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою).

Підприємства з невеликими обсягами касових операцій, у яких відповідний середньоденний показник, обчислений на підставі касових оборотів, дорівнює нулю або становить не більше 10 н.м.д.г., можуть установлювати ліміт каси у розмірі, що перевищує обчислений середньоденний показник, але не більше 10 н.м.д.г. (170,00 грн.) (п. 5.4 Положення №637).

Порядок визначення ліміту залишку готівки в касі (далі - ліміт каси) встановлено Положенням №637. Останні зміни внесені постановою НБУ від 06.06.2013 № 210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою», вони діють з 01.09.2013 р.

У розділі 5 Положення № 637 викладено порядок визначення строків здачі готівки в банк та розрахунку ліміту каси.

Для затвердження ліміту каси видається наказ керівника підприємства. Цей наказ ґрунтується на розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі, що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства. Ліміт каси затверджується на підставі спеціального розрахунку (додаток 8 до Положення № 637). Саме керівник підприємства (або уповноважена ним особа) приймає рішення, яким чином розраховувати ліміт каси: на підставі розрахунку середньоденного надходження готівки до каси або її середньоденної видачі з каси (п. 5.3 Положення № 637). Зазвичай обирається той спосіб, який дасть найбільший розмір ліміту каси;

До розрахунку ліміту каси включаються абсолютно всі готівкові надходження до каси, крім надходжень із розрахункового рахунку підприємства. Визначення готівкових надходжень та позареалізаційних надходжень міститься у п. 1.2 Положення № 637.

Розрахунок встановлення ліміту залишку готівки в касі ведеться за формою додатка 8 до Положення № 637. Для розрахунку беруться показники (суми надходження або видачі готівки) будь-яких трьох місяців підряд з останніх дванадцяти місяців. Якщо підприємство зацікавлене в збільшенні ліміту, воно може врахувати ті місяці, в яких такі показники були найбільшими.

Як зазначено відповідачем в акті перевірки та підтверджено свідком - ОСОБА_5, який безпосередньо проводив перевірку, перевіряючими були виявлені понадлімітні кошти у розмірі 15775,01 грн. по видаткових касових ордерах та відомостях, які не були підписані одержувачем. Крім того, свідком повідомлено, що під час проведення перевірки, підприємством не надано докази того, що кошти по даним документам видано саме як заробітну плату.

Судом також з'ясовано, що за отримані кошти працівники підприємства не розписувались, що й позивачем у судовому засіданні не заперечувалось.

Наказом по підприємству та, відповідно до розробленого позивачем розрахунку, ліміт залишку готівки по ПП «Кароліна» встановлений на рівні 1200,00 грн.

Залишок готівки на кінець дня була встановлена перевіркою у таких розмірах- 06.06.2014 р.-1126,88 грн.; 04.08.2014 р.-1005,07 грн.; 07.08.2014 р.-825,45 грн.

Згідно з п. 3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Актом перевірки встановлено відсутність підпису одержувача на деяких платіжних відомостях та видаткових касових ордерах на суму 15775,01 грн., що визнається позивачем та підтверджується інспектором, який безпосередньо проводив перевірку - ОСОБА_5

На спростування доводів податкового органу, позивач надав касові книги за відповідні періоди для встановлення фактичного залишку готівки на підприємстві.

Колегія суддів зазначає, що до видаткових касових документів належать: видатковий касовий ордер; платіжна відомість; розрахунково-платіжна відомість.

Витрачання готівки з каси оформлюється видатковим касовим ордером. Видача коштів з каси не підтверджена розпискою одержувача у видатковому касовому ордері або іншому документі, що його замінює, у виправдання залишку готівки в касі не приймається. Ця сума вважається нестачею або понадлімітним залишком готівки.

Аналогічна позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2015 року у справі № К/800/10285/14 та від 05 листопада 2013 року у справі № К/800/21698/13.

Касова книга підприємства є документом установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі, не відноситься до видаткових касових документів, а тому за її даними неможливо встановити факт видачі готівки певним особам.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Кароліна» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Собків Я.М.

Борисюк Л.П.