Справа № 820/9069/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 вересня 2015 р. № 820/9069/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області, головного державного ревізора-інспектора Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2, головного державного ревізора-інспектора Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_3, головного державного ревізора-інспектора Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_4, головного державного ревізора-інспектора Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд про визнання протиправними дій відповідачів-2, 3, 4, 5 щодо проведення перевірки стосовно нього, визнання протиправним та скасування наказу відповідача-1 від 21.08.2015 р. № 166 щодо останього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що оскаржуваний наказ та дії посадових осіб відповідача-1 суперечать нормам діючого законодавства України, що порушує його права, свободи та інтереси і потребує судового захисту.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - 1 за довіреністю ОСОБА_7 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що в даному випадку вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Інші особи, що беруть участь у справі, які відповідно до вимог ст. 35 КАСУ, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, без повідомлення про причини не прибуття, заяви про розгляд справи за їх відсутності та заперечень проти позову не надали.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаних осіб, на підставі наявних у ній доказів, відповідно до вимог ст. 128 КАСУ.

Заслухавши представників позивача та відповідача - 1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що 26 серпня 2015 року головними державними ревізорами-інспекторами Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на підставі наказу Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області №166 від 21.08.2015 року та направлень на перевірку №№ 140 - 143 від 21.08.2015 року було здійснено вихід за місцем провадження господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. О. Ульянова, 37, яка позивачем зазначена в заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 08.09.2010 року, з метою проведення фактичної перевірки останнього.

У зв"язку з не допуском позивачем посадових осіб до такої перевірки, останніми було складено акт від 26.08.2015 р.

При вирішенні даного спору, суд враховує наступні обставини та нормативні положення.

Так, згідно з положеннями пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (надалі - Кодекс) передбачено, що контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому, в силу положень підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Кодексу, фактична перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів пункту 80.2 статті 80 Кодексу, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених Кодексом, зокрема, у разі у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пункт 80.2.7).

Статтею 16 Закону України "Про інформацію" передбачено, що податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на королюючи органи завдань та функцій у порядку, встановленому Кодексом.

Відповідно до приписів підпункту 74.1 статті 74 Кодексу, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючого органу або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Однією з функцій контролюючих органів є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів, а також забезпечення достовірності та повноти обліку платників податків та платників єдиного внеску, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, об'єктів оподаткування та об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням.

Так, інформація про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог чинного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи фіскальної служби надана відповідачу листом ГУ ДФС у Харківській області від 18.08.2015 р. №8757/7/20-40-17-01-11.

Таким чином, отримання податкової інформації від регіонального органу державної фіскальної служби до його територіального підрозділу, яка свідчить про порушення суб'єктом господарювання законодавства, контроль за яким покладено на контролюючи органи є законодавчо обґрунтованою підставою для проведення фактичної перевірки.

Враховуючи наявність обставини, визначеної підпунктом 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу, керівником контролюючого органу, прийнято рішення про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, оформлене наказом від 21.08.2015 р. №166.

Згідно підпункту 81.1 статті 81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи

- платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З метою створення належних умов для виконання службових обов'язків працівниками органів Державної фіскальної служби, встановлення однакового підходу до оформлення та видачі службових посвідчень ДФС України затверджено наказ "Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби" від 23.10.2014 р. №207.

Пунктом 3 наказу № 207 до отримання посвідчень, посадовим особам фіскальної служби дозволено використовувати посвідчення посадових осіб органів доходів і зборів при незмінності назви посади працівника; начальникам головних управлінь, митниць, Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, ДПІ (СДПІ), спеціалізованих департаментів та органів, що утворені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311, видавати працівникам довідки про їх приналежність до посадових осіб органів ДФС, які використовувати виключно з паспортом громадянина України.

Так, повноваження посадових осіб, які прибули для проведення фактичної перевірки позивача, а саме: головних державних ревізорів-інспекторів відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб та доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОДПІ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було підтверджено відповідними довідками, що надані для огляду позивача перед початком перевірки разом із паспортами громадянина України, наказом на проведення фактичної перевірки від 21.08.2015 року №166 та направленнями на перевірку від 21.08.2015 р. №140, №141, №142, №143.

Суд зазначає, що з 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-УШ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон №71), пунктом 3 "Прикінцевих положень" якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому, зазначене обмеження не поширюється, зокрема, з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари; на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Спірна фактична перевірка була ініційована з питання дотримання позивачем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). У відповідності до положень пункту 80.6 ст.80 Кодексу під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Отже, наслідком такої перевірки є застосування/ незастосування до платника податків юридичної відповідальності у вигляді нарахування податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, обмеження встановлені Законом №71 не поширюються на проведення контролюючим органом таких перевірок.

Також, суд звертає увагу, що здійснення податкового контролю, шляхом проведення перевірок, в тому числі й фактичних відноситься до компетенції контролюючого органу, що прямо передбачено положеннями підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Кодексу. Відтак, відповідні дії посадових осіб з наміру провести фактичну перевірку позивача не несуть за собою самостійних правових наслідків, а отже не спричиняють факту порушеного права на захист якого подано адміністративний позов.

Окрім того, в силу приписів пункту 81.1 статті 81 Кодексу непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Отже законний інтерес платника податків в проведенні контролюючим органом фактичної перевірки за дотриманням умов, встановлених законом, захищений наділенням його правом не допускати посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Позивач, скористався наданим правом та не допустив посадових осіб ОДПІ до проведення фактичної перевірки, про що свідчить акт не допуску до перевірки ФОП ОСОБА_1 26.08.2015 р., чим вичерпав правові наслідки оскаржуваних дій щодо протиправності наміру провести фактичну перевірку.

А від так, суд не вбачає протиправності в діях відповідачів, які б потягли для позивача негативні наслідки, що потребує судового захисту в розумінні положень ст. 2 КАСУ.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного вище, суд приходить висновку, що в даному випадку відповідна сторона, як суб'єкт владних повноважень, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувані дії та наказ є правомірними, що дає суду підстави для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 128, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області, головного державного ревізора-інспектора Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2, головного державного ревізора-інспектора Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_3, головного державного ревізора-інспектора Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_4, головного державного ревізора-інспектора Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 30.09.2015 року.

Суддя Самойлова В.В.