Справа № 22-а-1967/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква та Управління пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква та Управління пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості та перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2008 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила суд зобов'язати управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква провести перерахунок пенсії за період з 01.01.2006р. до 01.07.2008 року, стягнути з управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква суму заборгованості по сплаті пенсії за період з 01.01.2006 року до 01.07.2008 року у розмірі 3109 (три тисячі сто дев'ять) гри. 48 коп. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області провести перерахунок пенсії за період з І 01.01.2004р. до 01.01.2006 року. Стягнути з Управління пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області суму заборгованості по сплаті пенсії за період з 01.01.2004 року до 01.01.2006 року у розмірі 12921 (дванадцять тисяч дев'ятсот двадцять один) грн. 69 коп. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області провести перерахунок пенсії на даний період з урахування усіх пільг на даний час.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2009 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду у м. Біла Церква Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду в Звенигородському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4. Стягнуто з Управління Пенсійного Фонду у м. Біла Церква Київської області на користь ОСОБА_4 3 109,48 грн. (три тисячі сто дев'ять гривень сорок вісім копійок) заборгованості по сплаті пенсії. Стягнуто з Управління Пенсійного Фонду в Звенигородському районі Черкаської області на користь ОСОБА_4 12 921,69 грн. (дванадцять тисяч дев'ятсот двадцять одну гривню шістдесят дев'ять копійок) заборгованості по сплаті пенсії. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду у м. Біла Церква Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 за період з 01 липня 2008 року по 01 травня 2009 року з урахуванням усіх належних їй пільг та надбавок та виплатити ОСОБА_4 несплачений розмір пенсії за період з 01 липня 2008 року по 01 травня 2009 року з урахуванням усіх належних їй пільг та надбавок. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду у м. Біла Церква Київської області в подальшому правомірно здійснювати нарахування та перерахування пенсії ОСОБА_4 з урахуванням усіх належних їй пільг та надбавок.

В апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати постанову суду в частині задоволення позову, ухваливши нову постанову по суті позовних вимог про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у м. Біла Церква Київської області, отримує пенсію за віком. Раніше позивачка перебувала на обліку в УПФУ в Звенигородському районі Черкаської області. Звертаючись до суду позивачка в своїй позовній заяві зазначила про порушення її прав відповідачами при нарахуванні та виплаті пенсії, а саме що її пенсія нараховувалась та виплачувалась з порушеннями гарантій встановлених Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни» та законом «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що права позивачки були порушені та підлягають захисту. Однак, як вбачається зі змісту резолютивної частини постанови, суд задовольнивши позов в повному обсязі фактично частково вирішив вимоги про які не просила позивачка та не вирішив спір по суті.

Так, визнаючи протиправною відмову відповідачів здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 суд не звернув увагу, що позивачка не ставила таких вимог перед судом чим фактично порушив вимоги ч. 2 ст. 11 КАС України, відповідно до якої суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зобов'язуючи Управління Пенсійного Фонду у м. Біла Церква Київської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням усіх належних їй пільг та надбавок та виплатити позивачу несплачений розмір пенсії з урахуванням усіх належних їй пільг та надбавок, суд першої інстанції фактично не вирішив по суті зазначену позову вимогу. А саме судом не зазначено з урахуванням яких саме пільг та надбавок необхідно перерахувати пенсію і в якому розмірі в такому випадку мають бути нараховані пільги та надбавки, які суд мав на увазі.

З матеріалів справи вбачається, що передбачені законодавством доплати до пенсії позивача виплачувались відповідачами. Однак позивачка не згодна з розмірами таких надбавок. Зазначене питання резолютивна частина постанови суду не вирішує взагалі, що є порушенням вимог ч. 1 п. 4 ст. 163 КАС України, відповідно до якої резолютивна частина постанови повинна містити висновки суду по суті позовних вимог.

Задовольняючи позов в частині зобовязання Управління Пенсійного Фонду у м. Біла Церква Київської області здійснити перерахунок пенсії позивачу, суд першої інстанції не вирішив вимогу позивачки про здійснення перерахунку з 01.01.2006 року та не зазначив, що він відмовляє в задоволенні цієї вимоги чим було порушено вимоги ч. 4 ст. 11 КАС України.

Приймаючи рішення про стягнення з УПФУ у м. Біла Церква Київської області та УПФУ в Звенигородському районі Черкаської області заборгованості по виплаті пенсії, суд першої інстанції не звернув уваги, що за даними управлінь пенсійного фонду України такої заборгованості не існує, а вимог про здійснення перерахунку в цій частині позивач не заявляв, а суд не вирішував.

Крім того у відповідності до вимог ст. 99 КАС України, в редакції чинній на момент розгляду справи, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Задовольняючи позовні вимоги за межами строку звернення до суду, суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач дізнався чи мав дізнатися про порушенні своїх прав з відповідей органів пенсійного фонду України про розмір нарахованої пенсії. При цьому позивач не просив поновити пропущений строк, а відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову в тому числі і з підстав пропуску строку. Однак суд, фактично проаналізувавши та встановивши в своїй постанові причини пропуску строку, всупереч вимогам ст. 100 КАС України не вирішив питання про його поновлення чи про відмову в цьому.

Згідно з вимогами ч. 1 п. 6 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що розглянувши справу та формально задовольнивши позов, суд першої інстанції фактично не вирішив спір по суті, що позбавляє можливості суд апеляційної інстанції вирішити вимоги апеляційної скарги в частині постановлення нового рішення по суті позовних вимог, оскільки останні не вирішені в суді першої інстанції, а тому постанова суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 197, 198, , 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква та Управління пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2009 року скасувати, і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Головуючий: Сержанюк А.С.

Судді: Березовенко Р.В.

ОСОБА_2