Справа № 804/7844/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 р.Справа №804/7844/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім Будсервіс» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім Будсервіс» залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
14 липня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Дім Будсервіс» надано до суду квитанцію №0.0.408495516.1 від 14 липня 2015 року про сплату судового збору у розмірі 109,62 грн., у звязку із чим 17 липня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в редакції, що діяла до 01.01.2015 року, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної;
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши наступне:
- з 01.01.2015 року право на формування податкового кредиту звітного податкового періоду дають операції з придбання, виготовлення, імпорту товарів протягом такого звітного періоду, а за податковими накладними, стосовно яких порушено термін реєстрації в ЄРПН, - 180 календарних днів з дати складення податкової накладної (відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну);
- з урахуванням змін, що внесені до податкового законодавства з 01.01.2015 року, по податкових накладних, які складені до 01.01.2015 року, право на віднесення до складу податкового кредиту звітного податкового періоду починаючи з 01.01.2015 року (січень 2015 року) у платника відсутнє;
- з 1 січня 2015 року втратила чинність норма, згідно з якою у разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігалося за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної;
- всі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 року, могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року, за умови дотримання інших вимог Кодексу щодо формування податкового кредиту.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
За результатами камеральної перевірки складено акт №58/15-01-31/360944 від 14.03.2015 року.
Актом перевірки встановлене наступне:
- перевіркою встановлено: порушення пунктів 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, а саме: арифметичну (методологічну) помилку (порушення), що вплинула на розрахунки з бюджетом;
- - 21673832 ПАТ «Київстар» за грудень 2014 року на суму 824,51 грн., ПДВ 164,90 грн.;
- - 21673832 ПАТ «Київстар» за листопад 2014 року на суму 196,07 грн., ПДВ 39,21 грн.;
- - 21673832 ПАТ «Київстар» за жовтень 2014 року на суму 329,40 грн., ПДВ 65,88 грн.;
- - 30728887 ПАТ «Нова Лінія» за грудень 2014 року на суму 252,03 грн., ПДВ 50,41 грн.;
- - 32448187 ТОВ «НВП «Трайфл» за листопад 2014 року на суму 66,67 грн., ПДВ 13,33 грн.;
- - 32490244 ТОВ «Епіцентр К» за грудень 2014 року на суму 647,59 грн., ПДВ 129,51 грн.;
- - 32999031 ПП «ТД Рубін» за грудень 2014 року на суму 2677,50 грн., ПДВ 535,50 грн.;
- - 33248996 ТОВ «Юридична фірма «Бізнес і Право» за грудень 2014 року на суму 3397,21 грн., ПДВ 679,44 грн.;
- - 35590228 ТОВ «Астер-М» за грудень 2014 року на суму 4545,20 грн., ПДВ 909,04 грн.;
- - 36207554 ТОВ «ІТ-Сервіс» за листопад 2014 року на суму 1792,80 грн., ПДВ 358,56 грн.;
- - 36208453 ТОВ «Комплект-Днепр» за листопад 2014 року на суму 2255 грн., ПДВ 451 грн.;
- - 38949845 ТОВ «Грандреал» за листопад 2014 року на суму 2384,38 грн., ПДВ 476,87 грн.;
- з урахуванням змін, що внесені до податкового законодавства з 01.01.2015 року, по податкових накладних, які складені до 01.01.2015 року, право на віднесення до складу податкового кредиту звітного податкового періоду починаючи з 01.01.2015 року (січень 2015 року) у платника відсутнє;
Заявлений спір точиться щодо того, чи є правомірним включення платником податків до складу податкового кредиту січня 2015 року сум ПДВ по податковим накладним, виписаним у 2014 році.
Особливістю розгляду справи є оцінка можливості реалізації прав платника податків під час дії пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в редакції до 31.12.2014 року та після 01.01.2015 року, а також дія вказаної норми у попередній редакції протягом 365 днів з дати складення вищевказаних податкових накладних.
З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон №71), яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України:
- з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі;
- з 1 липня 2015 року - на постійній основі.
Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200 1 розділу V Кодексу.
Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість».
Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобовязань з цього податку.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що в редакції до 31.12.2014 року включно, пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України діяв у наступній редакції:
- не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу;
- у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.
З 01.01.2015 року Законом №71 пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України був викладений у наступній редакції:
- не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу;
- суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:
- - ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної;
- - для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;
- - для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.
З матеріалів справи вбачається, що йдеться про податкові накладні:
- - ПАТ «Київстар» від 30.11.2014 року №959736 на суму 420 грн., у тому числі ПДВ 65,89 грн., від 30.11.2014 року №1085808 на суму 250 грн., у тому числі ПДВ 39,22 грн.;
- - ПАТ «Київстар» від 31.12.2014 року №219329 на суму на суму 824,51 грн., у тому числі ПДВ 164,90 грн.; від 31.12.2014 року №225554 на суму на суму 500 грн., у тому числі ПДВ 78,43 грн.;
- - ПАТ «Київстар» за жовтень 2014 року на суму 329,40 грн., ПДВ 65,88 грн.;
- - ПАТ «Нова Лінія» від 27.12.2015 року №524120 на суму 302,44 грн., ПДВ 50,41 грн.; від 31.12.2014 року №524167 на суму 80,84 грн., у тому числі ПДВ 13,48 грн.; від 31.12.2014 року на суму 696,26 грн., у тому числі ПДВ 116,04 грн.;
- - ТОВ «НВП «Трайфл» від 14.11.2014 року №6013 на суму 80 грн., у тому числі ПДВ 13,33 грн.;
- - ПП «ТД Рубін» від 23.12.2014 року №63 на суму 3213 грн., у тому числі ПДВ 535,50 грн.;
- - ТОВ «Юридична фірма «Бізнес і Право» від 23.12.2014 року №158 на суму 4076,65 грн., у тому числі ПДВ 679,44 грн.;
- - ТОВ «Астер-М» від 29.12.2014 року №582 на суму 5454,24 грн., у тому числі ПДВ 909,04 грн.;
- - ТОВ «ІТ-Сервіс» від 28.11.2014 року №26 на суму 2151,36 грн., у тому числі ПДВ 358,56 грн.;
- - ТОВ «Комплект-Днепр» від 28.11.2014 року №31 на суму 2706 грн., у тому числі ПДВ 451 грн.;
- - ТОВ «Грандреал» від 14.11.2014 року №2 на суму 795,01 грн., у тому числі ПДВ 132,50 грн.; 26.11.2014 року №4 на суму 2066,24 грн., у тому числі ПДВ 344,37 грн.;
- - ТОВ «Грандреал» від 26.12.2014 року №4 на суму 2066,24 грн., у тому числі ПДВ 344,37 грн.;
Ухвалою суду від 17.07.2015 року від позивача витребувалась інформація щодо реєстрації вказаних податкових накладних, яка позивачем як підтвердження не надана. З огляду на викладене, та враховуючи розмір ПДВ, що зазначений вище, суд виходить із того, що вказані податкові накладені не були зареєстровані в ЄРПН, що не було обовязковим на час їх виписки.
Позивач включив вказані податкові накладні в реєстр виданих та отриманих накладних, як додаток до декларації за січень 2015 року, із зазначенням про їх одержання 03.01.2015 року (а.с.72).
Як зазначено вище, згідно з пунктом 198.6 статті 198 розділу V Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 розділу V Кодексу.
З 1 січня 2015 року зазначене правило стосується податкових накладних, сума податку на додану вартість в яких перевищує 10 тис. грн., або складених у звязку з постачанням підакцизних або імпортованих товарів.
З 1 лютого 2015 року зазначене правило поширюється на всі податкові накладні.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 розділу V Податкового кодексу України платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в ЄРПН.
Особливостями формування податкового кредиту на підставі податкових накладних, складених до 1 січня 2015 року, є те, що з урахуванням змін, внесених до пункту 198.6 статті 198 розділу V Податкового кодексу України, з 1 січня 2015 року втратила чинність норма, згідно з якою у разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігалося за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.
Суд погоджується із доводом позивача щодо неможливості виключення права платника податків на податковий кредит, за вищевказаними податковими накладними, однак, реалізація такого права залежить від дії певних норм права, у тому числі у часі, їх юридичної сили та внутрішньої конкуренції таких норм.
Так, з 01.12.2014 року по 01.01.2015 року використовувалась форма податкової накладної, затверджена наказом Мінфіну України від 22.09.2014 року №957 (далі Наказ №957).
З 01.01.2015 року діяла нова форма податкової накладної, наведена в Наказі №957, викладеному в редакції наказу Мінфіну України від 14.11.2014 року №1129, і з вказаної дати всі податкові накладні повинні бути складені в електронній формі.
Датою виникнення права платника на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше згідно пункту 198.2 Податкового кодексу України:
- дата списання коштів із банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно пункту 7 «Порядку заповнення податкових накладних», затвердженого Наказом №957 в редакції, що діє з 01.01.2015 року, законодавець встановив, що податкова накладна є підставою для віднесення сум ПДВ до податкового кредиту отримувача (покупця), зареєстрованого як платник податку, за умови дотримання вимог щодо реєстрації в ЄРПН й інших вимог, передбачених законодавством.
При цьому, не дає права отримувачу (покупцю) на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту:
- - відсутність факту реєстрації платником податку - постачальником (продавцем) товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (для податкових накладних, складених до 01 січня 2015 року: відсутність факту такої реєстрації у разі, якщо такі накладні складені в електронній формі або якщо такі накладні відповідають вимогам пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України у разі складання податкової накладної у паперовому вигляді);
- - порушення порядку заповнення податкової накладної;
- - складення податкової накладної платником податку, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.
Згідно пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на д одану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року. До платників податку, для яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обовязковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і девятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.
З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування. Хоча на думку суду фактично така обовязкова реєстрація формально запроваджується з 1 січня 2015 року, оскільки умовою виникнення права на податковий кредит визначена реєстрація таких податкових накладних.
Таким чином, згідно пункту 7 наказу №957 з 01.01.2015 року податкові накладні, складені до 1 січня 2015 року не дають права на податковий кредит лише у разі відсутності факту відповідної реєстрації у разі, якщо такі накладні складені в електронній формі, або якщо такі накладні перевищують суму ПДВ 10 тисяч гривень.
Запроваджуючи нові правили оподаткування, у тому числі електронне адміністрування ПДВ, законодавець прямо або опосередковано не визначив порядок реалізації права платників податків на відображення податкового кредиту за податковими накладними, складеними до 31.12.2014 року включно.
Це й обумовило необхідність аналізу спірних норм, з огляду на те, чи із набранням з 1 січня 2015 року відповідних змін, запроваджених Законом №71, платник податків втратив право на податковий кредит, який мав право відображувати протягом 365 днів у 2014 році.
Суд доходить висновку, що платник податків не втратив право на податковий кредит за податковими накладними, виписаними у 2014 році, та є вирішальним шлях реалізації такого права.
Контролюючий орган наполягає на праві платника податків подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року, в якому відобразити податковий кредит за такими накладними. Проте, реалізація такого права буде різновидом правомірної поведінки, та в примусовому порядку реалізувати право платника податків, а не обовязок, неможливо. Тобто, неможливо визнати правомірним дії та рішення контролюючого органу, яким платнику податків збільшують грошові зобовязання за не реалізацію права такого платника податків.
З 01.01.2015 року не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Проте, діють перехідні положення та залишаються відкритими для реалізації права платників щодо обліку та використання податкового кредиту за податковими накладними, які не потребували обовязкової реєстрації в ЄРПН.
Суд погоджується із доводами позивача про те, що таке правило діє для податкових накладних, виписаних після 01.01.2015 року, оскільки це прямо відповідає вимогам дії нормативних актів у часі. Новий 180-денний строк для декларування податкового кредиту привязаний до реєстрації податкової накладної в ЄРПН, отже й застосовується, коли податкова накладна повинна обовязково проходити реєстрацію в ЄРПН. Так, податкові накладні у 2014 році могли й не підлягати такій реєстрації, отже для таких податкових накладних, складених до 01.01.2015 року, ще діють старі норми.
- згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи;
- як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце;
- відповідно зміст субєктивного права особи, у тому числі права платника, що виникло за фактом складення податкової накладної, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права;
- на час складення податкових накладних (за якими податкова інспекція визнала незаконним здійснення позивачем уточнення податкових зобовязань) строк правової дії податкових накладних визначено не було; право платника самостійно визначити (узгодити) податкове зобовязання на підставі складених ним податковим накладних не обмежувалося часовими межами.
Згідно вказаному правилу «закон зворотної сили не має», дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.
Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості субєктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативного акта, а також необхідною умовою довіри до держави і права, що зазначено в окремій думці судді Конституційного Суду України Козюбри М. І. стосовно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).
Суд дійшов висновку, що платник податків зберігає право на відображення податкового кредиту за податковими деклараціями, виписаними у листопаді-грудні 2014 року, оскільки законодавець прямо не передбачив окремих перехідних та спеціальних норм права для таких правовідносин, отже, й права платника податків, що виникли на підставі пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України мають ним реалізовуватись за власним бажанням та не можуть бути обмежені або виключені, у тому числі за рішенням суду.
З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги та присуджує судовий збір у сплаченому розмірі.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім Будсервіс» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім Будсервіс» за рахунок Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 18 серпня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1