Справа № 159/4503/15-а
Суддя: Василюк О. С.
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4503/15-а
Провадження № 2-а/159/159/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 01 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням - судді Василюка О.С., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Ковелі та Ковельському районі про перерахунок довічного грошового утримання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він 23 роки працював суддею в місті Ковелі та Ковельському районі, з яких 6 років працював на посаді голови суду м. Ковеля. 28.06.1982 року був звільнений з посади голови суду в зв'язку з закінченням строку повноважень та отримує довічне грошове утримання згідно Закону України «Про статус суддів».

07.07.2010 р. прийнято новий Закон «Про судоустрій і статус суддів», згідно якого судді, котрий вийшов у відставку, щомісячне довічне грошове утримання виплачується у розмірі 80% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Згідно довідки №398 ТУ ДСА України у Волинській області від 10.08.2015 року суддівська винагорода голови Ковельського міськрайонного суду складає: посадовий оклад -12180,00 грн.; доплата за вислугу років згідно розрахунку стажу вислуги років на посаді судді в розмірі 60%-7308, 00 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді в розмірі 10% -1218, 00 грн.

Відповідач відмовив йому у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання посилаючись на те, що перерахунок раніше призначеного грошового утримання суддям у відставці не передбачено. Крім цього, відмову обґрунтовує тим, що даним законом передбачено перерахунок довічного грошового утримання лише суддям Конституційного суду України.

Позивач зазначає, в пункті 4 статті 141 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» зазначається лише те, що суддям у відставці Конституційного Суду України перерахунок здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного суду, в той час як в пункті 3 статті 141 вказано, що всім іншим суддям перерахунок проводиться у відсотках до заробітної плати працюючих суддів, тому відмова відповідача є незаконною.

Просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду в місті Ковелі та Ковельському районі провести перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 20 лютого 2015 року відповідно до ст.141 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 90 % грошового отримання діючого голови міськрайонного суду та допустити негайне виконання постанови суду і провести стягнення за один місяць , відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України.

Ухвалою суду від 21.08.2015 року відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідач у письмових запереченнях вказав, що позовні вимоги не визнає, оскільки відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за №200/14891, затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, яким передбачено, що органи Пенсійного фонду України здійснюють лише призначення і виплату щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючим суддям відсутні. Крім того, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне грошове утримання судді виплачується у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Таким чином , підстави для перерахунку ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, в розмірі 90 відсотків відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, письмові заперечення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач до виходу у відставку працював на посаді голови Ковельського міського суду Волинської області. 28.06.1982 року позивач був звільнений з посади, у зв'язку із закінченням строку повноважень, тим самим отримав статус судді у відставці.

В зв'язку з виходом на пенсію позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі та з 01.04.2007 року отримує щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 4173,64 грн.

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі та із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідач надав відповідь за № 459/С-01 від 18.08.2015 року, якою в задоволенні заяви відмовив з тих підстав, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено перерахунку довічного грошового утримання, крім суддів Конституційного Суду України.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається включно законами України. Конституція і закони України повинні гарантувати незалежність та недоторканість суддів (ч. 1 ст. 126 Конституції України).

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у ч.1 ст. 126 Конституції України є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Суд констатує, що правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (чинного на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання) судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Після втрати чинності вищевказаним Законом на підставі Закону України від 07.07.10 р. № 2453 «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453) аналогічні положення були передбачені ч. 3 ст. 138 Закону № 2453, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Як вбачається з довідки №21 від 21.01.2007 року виданою Державною судовою адміністрацією України ОСОБА_1 виплати, які враховуються для обчислення довічного грошового утримання згідно ч.4 ст.43 ЗУ «Про статус суддів» у відсотках склада -90%.

Абзацом 3 пункту 1 вищезазначеної Постанови Верховної Ради України /в редакції до 1 січня 2008 року/ було встановлено, що в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється, виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, однак прийнятим 07.07.2010 року Законом України «Про судоустрій і статус суддів» обсяги існуючих прав суддів загальних судів було звужено.

Згідно з положеннями статті 58 Конституції України передбачено, що «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи».

Виходячи з норм ст.58 Конституції України матеріальні та соціальні гарантії позивача як судді у відставці, які були встановлені на день його виходу у відставку, не можуть бути обмежені або скасовані ані новими законами, ані внесенням змін до чинних законів.

Оскільки як положеннями ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (котра булла чинна на час призначення позивачу довічного грошового утримання), так і положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці встановлений у відсотках від грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання має збільшуватись у разі збільшення розміру заробітної плати відповідного судді.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що положення ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»поширюються на дані спірні правовідносини, згідно якого позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання працюючих суддів Ковельського міськрайонного суду, тобто на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у випадку зміни розміру грошового утримання діючих суддів цього суду.

Що стосується покликання відповідача про відсутність законодавчо встановленого обов'язку здійснювати позивачеві перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з покликанням , то суд таке покликання вважає безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» суди загальної юрисдикції утворюють єдину систему судів. Єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний суд України,

Як встановлено ч.4 ст.17 вказаного Закону, єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема: єдиними засадами організації та діяльності судів; єдиним статусом суддів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності судів; фінансуванням суддів виключно з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судді, що працюють або працювали у системі судів загальної юрисдикції, не повинні ставитись у менш вигідне становище в питаннях пенсійного забезпечення, а саме нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, порівняно із суддями Конституційного суду України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З огляду вищенаведеного суд приходить до висновку, що у зв'язку зі зміною заробітної плати діючим суддям за відповідною посадою, позивачу, як судді у відставці, відповідач зобов'язаний провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у відповідності до вимог ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 43 Закону України «Про статус суддів» починаючи з 20 лютого 2015 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 183-2 КАС України, у постанові, прийнятій у скороченому провадженні, зазначається обов'язок відповідача виконати постанову негайно. Водночас постанови суду, які виконуються негайно, визначені ст. 256 КАС України. Частиною 1 ст. 256 КАС України визначено постанови суду, для яких встановлено обов'язкове негайне виконання. До таких постанов належать, зокрема, постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних коштів - у межах суми стягнення за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України) та постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження (абз. 9 ч. 1 ст. 256 КАС України).

Тому, зважаючи на вказані вимоги, постанову суду по даній справі слід звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Крім цього, в силу вимог ст. 94 КАС України, з Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області слід стягнути судові витрати по справі в сумі 73,08 грн. в користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 21, 71, 87,94, 99, 100, 102, 105, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.141 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» та ст. 43 Закону України «Про статус суддів», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області з 20 лютого 2015 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % грошового отримання діючого голови міськрайсуду.

Постанову суду в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області в користь держави судові витрати по справі в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ : О.С. ВАСИЛЮК