Справа № 13242/10/2070
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 р. № 13242/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.

суддів Мар'єнко Л.М., Сагайдака В.В.

при секретарі судового засідання Кульчій А.М.

За участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України про визнання незаконним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України, в якому просить суд, з урахуванням уточнень, визнати незаконним та скасувати Наказ по особовому складу митних органів №1834-к від 29.09.2010 року, в частині припинення перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_4; поновити ОСОБА_4 на посаді провідного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Товарний" Харківської обласної митниці; виплатити середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2011 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2011 року скасовано в частині, що стосується поновлення на роботі та ухвалено нове рішення, яким позов в цій частині задоволено й поновлено ОСОБА_3 на посаді провідного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Товарний» Харківської обласної митниці.

У частині, що стосується стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідачів в судове засідання прибув, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

У відповідності до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Із матеріалів справи судом встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 року поновлено ОСОБА_3 на посаді провідного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Товарний» Харківської обласної митниці.

Суд зазначає, що відповідно до 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі вищевикладеного, суд розглядає позовні вимоги ОСОБА_4 тільки в частині виплати середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_4, а саме запису № 29 від 30.09.2010 року, судом встановлено, що за порушення Присяги державних службовців, відповідно до вимог пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України "Про державну службу" припинено перебування ОСОБА_4 на державній службі в митних органах (т. 2, а.с. 124).

Згідно запису № 39 трудової книжки запис № 29 є недійсним, ОСОБА_4 поновлений на посаді головного державного інспектора митного поста "Харків - центральний" Харківської митниці Міндоходів, з урахуванням стажування на зазначеній посаді (т. 3, а.с. 45).

Згідно запису № 40 трудової книжки від 28.07.2015 року ОСОБА_4 звільнений з займаної посади за угодою сторін, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю (т. 3, а.с. 46).

Таким чином, період з 01.10.2010 року по 27.07.2015 року є часом вимушеного прогулу ОСОБА_4

Згідно довідки Харківської митниці ДФС № 20-70-05-01/00-1/6959 від 23.09.2015 року кількість робочих днів за період з 01.10.2010 року по 26.07.2015 року становить 1205 днів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок) цей порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника (підпункт "з" пункту 1).

У відповідності до абз. 3 п. 2 Порядку, збереження заробітної плати "у всіх інших випадках", до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Згідно останнього абзацу п. 4 Порядку, в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_4 за час вимушеного прогулу отримував дохід з інших джерел.

Згідно записів № 30 та № 31 у трудовій книжці ОСОБА_4М, позивач з 03.05.2012 року по 17.10.2012 року працював у ТОВ "УПЕК ТРЕЙДИНГ" на посаді інженеру з ремонту.

Згідно довідки про доходи № 1300 від 17.04.2015 року, виданої ТОВ "УПЕК ТРЕЙДИНГ", загальна сума доходу ОСОБА_4 за період з травня 2012 року по жовтень 2012 року на посаді інженеру з ремонту складає 17695,65 грн. (т. 2, а.с. 129).

Також, згідно записів № 32 та № 34 у трудовій книжці ОСОБА_4М, позивач з 25.10.2012 року по 08.10.2013 року перебував на обліку у Харківському міському центрі зайнятості, де отримував допомогу по безробіттю.

Згідно довідки про доходи № 2598-ПД від 16.04.2015 року, виданої Харківським міським центром зайнятості, загальна сума доходу ОСОБА_4 за період з 25.10.2012 року по 08.10.2013 року складає 4843,36 грн. (т. 2, а.с. 130).

Крім того, згідно записів № 35 та № 38 у трудовій книжці ОСОБА_4М, позивач з 09.10.2013 року по 12.06.2015 року працював у ТОВ "НВП "Зоря" на посаді провідного економіста із збуту.

Згідно довідки про доходи № 214-3146 від 10.06.2015 року, виданої ТОВ "НВП "Зоря", загальна сума доходу ОСОБА_4 за період з 09.10.2013 року по 12.06.2015 року на посаді провідного економіста із збуту складає 80161,81 грн. (т. 2, а.с. 128).

Також, згідно довідки про доходи № 214-3849 від 10.07.2015 року, виданої ТОВ "НВП "Зоря", за червень 2015 року ОСОБА_4 нарахована заробітна плата в сумі 5259,30 грн. (т. 3, а.с. 42).

Розраховуючи суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судом взято до уваги середньоденну заробітну плату зазначену в довідці Харківської митниці ДФС № 20-70-05-01/00-1/133 від 28.04.2015 року, яка становить 202,96 грн. (т. 2 а.с. 131).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 244566,80 грн. (202,96 грн. * 1205 днів (кількість робочих днів з 01.10.2010 року по 26.07.2015 року)).

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням доходу на іншому місці роботи за період з 01.10.2010 року по 27.07.2015 року становить 144734,65 грн.

На підставі вищевикладеного, виплаті середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу ОСОБА_4 підлягає сума у розмірі 144734,65 грн.

У звязку з наведеним позовні вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всіх форм дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до пунктів 2 та 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Харківської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України про визнання незаконним та скасування наказу задовольнити.

Стягнути з Харківської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.10.2010 року по 27.07.2015 року в розмірі 144734, 65 грн. (сто сорок чотири тисячі сімсот тридцять чотири гривні 65 копійок).

Постанова суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 4262,16 грн. (чотири тисячі двісті шістдесят дві гривні 16 копійок) підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Головуючий суддя Бідонько А.В.

Судді Мар'єнко Л.М.

ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлений 28.09.2015 року.