Справа № 821/2727/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2727/15-а
09 год. 49 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2

до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області за участю третьої особи на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 Аваль" про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (відповідач) № НОМЕР_1 від 12.05.2015 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу 9052,44 грн., та штрафними санкціями 2263,11 грн..; визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції у м. Херсоні від 31.07.15 № 1463-23, відповідно до якої позивача повідомлено, що сума податкового боргу за грошовими зобов'язаннями становить 11 145,55 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки ДПІ про те, що анулювання заборгованості за кредитним договором є отриманням позивачем додаткового блага, є неправомірними, і не відповідають дійсним обставинам справи. Позивач вважає, що саме сума основного боргу платника, анульованого за самостійним рішенням кредитора до закінчення строку позовної давності, є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та оподатковується за ставками п.167.1 ст. 167 ПК України. Однак, приймаючи до уваги, що установа банку анулювала ОСОБА_4 не тільки суму основного боргу за кредитним договором, а ще й відсотки, нараховані за користування кредиту та пеню, то правових підстав для розповсюдження дії положень абз. «д» пп. 164.1.17 п. 164.1 ст. 164 ПК України для нарахування податкових зобов'язань щодо анулювання ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» відсотків та пені, на думку позивача, не має. Позивач також зазначає, що податковим агентом по відношенню до нього є установа банку, яка зобов'язана нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок із суми анульованого (списаного боргу , відобразити суму такого доходу у податковому розрахунку за ф. 1ДФ у звітному періоді, в якому такий борг було анульовано.

Позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, позов не визнав. У письмових запереченнях на позов відповідач вказав, що у зв'язку з неподанням платником податків декларації в установлений законом строк, керуючись пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПКУ, прийнято наказ № 66 від 20.02.15 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача. За результатами перевірки складено акт № 153/17-0/НОМЕР_2 від 31.03.15. Перевіркою встановлено, що платник податків ОСОБА_4 у 2013р. отримав дохід у вигляді додаткового блага , а саме: анулювання (прощення) боргу банківською установою в сумі 53249 грн. 62 коп. Згідно листа ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» податковій інспекції повідомлено інформацію про виплату доходу у вигляді додаткового блага фізичні особі ОСОБА_4 у вигляді анулювання кредитної заборгованості. За таких підстав, позивач, як стверджує ДПІ, повинен самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації. Відповідач стверджує, що у разі, якщо кредитор (банк) з урахуванням вимог п.п. «д» п.п. 164.2.17, п. 164.2 ст. 164 ПКУ анулює (прощає) суму боргу платника податку за кредитним договором, слід вважати, що такий кредитор надав (виплатив) платнику податку дохід у вигляді додаткового блага. Платник податку зобов'язаний подати річну податкову декларацію до контролюючого органу за місцем податкової адреси, відобразити у ній такий дохід і самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити зазначену суму податкового зобов'язання. Проте, позивач не подавав декларацію про майновий стан і доходи платника податків

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у письмових заперечення на позов, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник 3-ї особи Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» прибув в судове засідання 14.09.15, повідомив, що установа банку виконала свої зобов'язання, відобразивши дохід у вигляді суми анульованого боргу, наданий платнику податку, у податковій звітності за підсумками звітного періоду, в якому було нараховано такий дохід. В судове засідання 21.09.15 представник 3-ї особи не прибув.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, вислухавши пояснення відповідача, 3-ї особи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_4 мав кредитний договір з ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» № 014/13/1658 від 21.08.2007 про надання позивачу 17832 грн. кредиту на споживчі цілі на 72 місяці, дата остаточного погашення 21.08.13, процентна ставка 29,5 %.

08.08.12 між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 укладено договір про припинення зобов'язань за кредитним договором, відповідно до п. 1.1 цього договору розмір не погашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на день укладення цього договору складає 53249,62 грн. в тому числі: по сплаті суми кредиту 7850,69 грн., відсотки нараховані за користування кредитом 2159,.68 грн., пеня по кредиту 43239,25 грн.

Повідомленням від 27.11.14 за № 04-2-0/2846 АТ «ОСОБА_3 Аваль» сповістив податкову інспекцію про анулювання (прощення) заборгованості за кредитом громдянам, в тому числі ОСОБА_4 в сумі 53249,62 грн. ( 7850 грн. 69 коп. основного боргу, 2159,68 грн. відсотки, 43239,25 грн. розрахована пеня), про що повідомлено боржника. У згаданому повідомленні банківська установа вказує на те, що у відповідності до пп. 164.2.17 «д», 164.2.7 Податкового кодексу України, ОСОБА_4 необхідно відобразити вищевказану суму в річній податковій декларації та самостійно сплатити суму податку на доходи фізичних осіб.

На думку податкової інспекції, позивач отримав доходи у вигляді додаткового блага у сумі 53249 грн. 62 коп., який не задекларував, не нарахував та не перерахував до бюджету податок на отриманий дохід. Декларація ОСОБА_4 про майновий стан і доходи за 2013 рік надана до Цюрупинської ОДПІ з нульовим значенням. За розрахунками податкової інспекції сума заниження податку на доходи фізичних осіб склала 9052 грн. 44 коп.

За висновками перевірки ОДПІ прийняла податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 12.05.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежом 9052,44 грн.. за штрафними санкціями 2263,11 грн.

31.07.2015 відповідачем прийнято податкову вимогу № 1463-23, відповідно до якої позивача повідомлено, що сума податкового боргу станом на 30.07.2015 за грошовими зобов'язаннями становить 11 145,55 грн.

Отже, банк за рахунок власного резерву сумнівних боргів відшкодував (простив) борг позичальника за кредитним договором, що відповідно до ч. 1 ст. 605 та ч. 1 ст. 598 ЦКУ є прощенням боргу у зобовязанні та є підставою припинення зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 605 ЦКУ зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Оскільки зобовязання припинилося, то у позичальника з моменту припинення такого зобовязання відсутній обовязок повернути кредит, тобто сума несплаченого кредиту залишається у власності позичальника.

Відповідно до пп. 14.1.54 ПКУ доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно із ст. 164 ПКУ (якою визначено базу оподаткування ПДФО) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи, визначені п. 164.2, та інші доходи, крім зазначених у ст. 165 Кодексу. За правилами, встановленими п.п. «д» п.п. 164.2.17, п. 164. 2 ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, сума боргу платника, анульованого (прощеного) за самостійним рішенням кредитора до закінчення строку позовної давності (в т. ч. списана за рахунок коштів сформованого банком резерву), є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та оподатковується за ставками, визначеними п. 167.1 ПКУ .

Згідно з пп. «б» п. 176.2 ПКУ сума доходу платника податку боржника у вигляді суми анульованого боргу відображається кредитором у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою № 1ДФ за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано, за ознакою доходу «126».

Банк вчинив дії, які свідчать про визнання ним суми прощеного боргу доходом позичальника (включив суми прощеного боргу до розрахунку за формою № 1ДФ, повідомив рекомендованим листом позичальника про прощення боргу та виникнення у нього зобовязання сплатити ПДФО). Відповідно, у позичальника ОСОБА_4 виникли податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб та обовязок задекларувати доходи за підсумками року.

Відповідно до пп. 49.18.4 ПКУ такий платник податку боржник зобов'язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку (за податковою адресою), відобразити в ній дохід та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в декларації (п. 179.7 ПКУ). Згідно з п. 49.1 ПКУ податкова декларація подається за звітний період у встановлені цим Кодексом строки до органу державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку (за податковою адресою). Лише у разі невиконання банком вимог пп. «д» пп. 164.2.17 ПКУ стосовно повідомлення боржника про суму анульованого (прощеного) боргу та включення її до податкового розрахунку № 1ДФ, такий кредитор зобов'язаний у повному обсязі виконати обов'язки податкового агента, встановлені п. 176.2 ПКУ. Оскільки ж банк зазначені умови виконав, у даній ситуації у позичальника виник обовязок відобразити такий дохід у річній податковій декларації та самостійно сплатити податок із суми анульованого (прощеного) боргу.

Разом з тим, суд вважає висновок ОДПІ про отримання позивачем доходу у сумі 53249,62 грн. передчасним, оскільки до даної суми відповідач включив як прощену суму основного боргу (кредиту), так і нараховані відсотки та пеню. За визначенням пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу). У відповідності до п.3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1020, графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом. В розумінні ст. 1054 ЦК України проценти є платою позичальника за користування отриманими кредитними коштами. Пенею визнається грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Враховуючи наведені нормативні положення, суд зазначає, що основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній форм. З цього слідує висновок, що прощена (анульована) сума заборгованості може вважатися доходом боржника лише у випадку фактичного отримання боржником такої суми. Отже, з суми прощеної (анульованої) заборгованості за кредитним договором доходом позивача може вважатися лише сума кредиту, яку отримав позивач та не повернув.

Суд також звертає увагу на те, що з набранням 01.01.2015 чинності Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII підпункт «д» п/п. 164.2.17 ПК України був викладений у новій редакції, яка передбачала її застосування до доходів у вигляді «основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням…», отже, законодавець деталізував структуру заборгованості та контретизував порядок застосування цієї норми до сум, прощених банком позивачу.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд дійшов до висновку про те, що до загальної суми доходів податковою інспекцією неправомірно були включені суми відсотків та пені, разом з тим суд задовольняє позов в повному обсязі шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.05.15, оскільки не може підміняти податкову інспекцію у реалізації її контролюючих функцій та обчислювати правильний розмір податку на доходи фізичних осіб з отриманої суми доходу у вигляді анульованого кредиту та розмір штрафних санкцій.

Що стосується визнання протиправною та скасування податкової вимоги, то враховуючи її похідний характер від оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд також задовольняє позов в цій частині.

Позивачу відшкодовуються витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Задовольнити позов ОСОБА_2.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області № НОМЕР_1 від 12.05.2015 р.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській № 1463-23 від 31.07.2015 р.

Відшкодувати з Державного бюджету на користь ОСОБА_2 (іден. код НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору в сумі 182 (сто вісімдесят дві гривні) 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 вересня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.2