Справа № 804/9907/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 р. Справа № 804/9907/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: представник позивача - ОСОБА_1
представники відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ГАРАНТ Д» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, рішення та його скасування,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «ГАРАНТ Д» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо невизнання податковою декларації ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про невизнання податковою декларації ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року, оформлене листом №2322/10/04-62-18-03-28 від 10.07.2015р.;
- визнати звітну податкову декларацію ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року, такою, що подана у момент фактичного її отримання, тобто 09 липня 2015 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було прийняте рішення №2322/10/04-62-18-03-28 від 10.07.2015р. про невизнання декларації з податку на додану вартість ПП «ГАРАНТ Д» за травень 2015 року як податкової звітності на підставі того, що подана податкова декларація оформлена з порушеннями п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України. Позивач вважає оскаржуване рішення про неприйняття податкової декларації ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за травень 2015 року таким, що спрямоване на порушення прав та охоронюваних інтересів позивача, оскільки ст. 48 Податкового кодексу України (далі - ПК України), якою встановлено вичерпний перелік підстав, за яких податкова декларація не вважається податковою звітністю, не передбачено такої підстави як обовязкове зазначення повного найменування контролюючого органу. Крім того, ст. 49 ПК України визначає право подання податкової звітності з податку на додану вартість як в електронній форм так і надсилання податкової декларації поштою, а тому вказані відповідачем в рішенні №2322/10/04-62-18-03-28 від 10.07.2015р. порушення заповнення є формальними та не відносяться до вичерпного переліку підстав за яких може бути відмовлено у прийнятті такої податкової декларації. З огляду на викладене, позивач вважає дії відповідача щодо неприйняття декларації та оскаржуване рішення про неприйняття податкової декларації ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за травень 2015 року протиправними та таким, що не відповідають вимогам законодавства.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав письмові заперечення на позов, в обґрунтування яких зазначив, що у зв'язку з тим, що декларація надіслана позивачем не містила достовірної (повної) інформації, а саме: без обовязкового реквізиту країни місця знаходження платника податку, а також оскільки дата подання податкової звітності містила недостовірну інформацію, декларація з ПДВ за травень 2015 року не вважається податковою звітністю, про що було повідомлено позивача листом №2322/10/04-62-18-03-28 від 10.07.2015р.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявності підстав для його задоволення.
Судом встановлено, що Приватне підприємство «ГАРАНТ Д» перебуває на податковому обліку в органах податкової служби - Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби регулюється статтею 49 Податкового кодексу України та Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року № 966 (далі - Порядок № 966).
Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно з п.49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.
Відповідно до п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:
а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
02.07.2015 року ПП «ГАРАНТ Д» було надіслано поштою на адресу ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року разом з додатками до податкової декларації з податку на додану вартість.
Вказана податкова звітність була отримана відповідачем 09.07.2015 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Пунктами 49.8, 49.9 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Згідно п.49.10 ст. 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених статтею 49 ПК України передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.
Згідно із п. 49.11 ст. 49 Кодексу у разі подання платником податків до територіальних органів Міністерства доходів і зборів України податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 Кодексу, такий територіальний орган Міністерства доходів і зборів України зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:
- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;
- у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.
Отже, у разі відмови у прийнятті податкової звітності територіальний орган Міністерства доходів і зборів України зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової звітності із зазначенням підстав неприйняття.
Пунктом 49.12 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що у разі отримання відмови органу державної податкової служби у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення органу державної податкової служби у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.
Судом було встановлено, що відповідачем на адресу позивача направлено лист «Про надання податкової звітності» №2322/10/04-62-18-03-28 від 10.07.2015 року.
У вищевказаному листі зазначено, що надіслана поштою податкова декларація з податку на додану вартість за період травень 2015 року оформлена з порушеннями вимог п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України, а саме: невірно вказано місцезнаходження підприємства (відсутні дані країни); обовязковий реквізит найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, в порушення вимог п.48.3 ст.48 Податкового кодексу містить недостовірну інформацію в полі «декларація подається до» зазначено ДПІ у Бабушкінському р-ні м. Дніпроп. ГУ Міндоходів у Д»; поле «дата подання» містить недостовірну інформацію, оскільки в ньому вказано дату 02.07.2015 року, хоча фактично дата подання звіту 09.07.2015 року. Окрім того, згідно п. 49.4 ст. 49 Кодексу податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, починаючи з першого звітного періоду 2015 року (січень, 1 квартал). З огляду на викладені порушення, податкова декларація з податку на додану вартість за період травень 2015 року ПП «ГАРАНТ Д» не вважається податковою звітністю.
Як передбачено нормою абзацу 1 п. 49.9 ст. 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.
Як вже судом зазначалось, пунктом 49.8 статті 49 ПК України встановлено, що під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Судом встановлено, що податкова декларація ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за травень 2015 року містить всі необхідні реквізити передбачені п.48.3та п.48.4 ст. 48 ПК України.
Згідно п. 48.4 ст. 48 ПК України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
Також щодо зазначення найменування територіального органу Міністерства доходів і зборів України, до якого подається звітність, слід вказати, що зазначення повного найменування «Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області» замість скороченого «ДПІ у Бабушкінському р-ні м. Дніпроп. ГУ Міндоходів у Д» ніяким чином не змінює найменування контролюючого органу, а також зазначення саме повного найменування територіального органу Міністерства доходів і зборів України, до якого подається звітність, не передбачено Податковим кодексом України та Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року № 966. Крім того, вказана скорочена назва надає можливість встановити до якого територіального органу Міністерства доходів і зборів України надана вказана звітність.
Стосовно дати подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми) суд зауважує, що засобом поштового звязку вказана податкова звітність подана саме 02.07.2015 року, отже відображення ПП «ГАРАНТ Д» в декларації саме цієї дати є правомірним.
Щодо твердження відповідача про обовязок подавати до контролюючого органу податкову звітність з податку на додану вартість саме в електронній формі, суд зазначає, що ст. 49 ПК України визначає право платнику податків подавати податкову звітність з податку на додану вартість як в електронній форм так і надсиланням податкової декларації поштою.
З огляду на викладене, відмова ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року, з підстав невідповідності поданої податкової звітності нормам п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України, є протиправною.
Отже, рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про невизнання податковою декларації ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року, оформлене листом №2322/10/04-62-18-03-28 від 10.07.2015р. є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.
Задоволення судом позовних вимог щодо визнання протиправною відмови прийняти податкову декларацію означає, що податкова декларація повинна бути прийнята податковим органом вчасно на підставі п. 49.13 ст. 49 ПК України, а саме з дати її фактичного подання. В такому разі обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином, а його порушені права повинні бути відновленими.
Резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкової декларації такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати).
Вимоги про зобов'язання податкового органу прийняти податкову декларацію, визнання протиправними рішення, дії, бездіяльності податкового органу, визнання поданої декларації податковою звітністю, визнання податкової декларації поданою варто розглядати як вимогу про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації, поданої платником податків на певну дату.
Наведена правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 року N 1503/12/13-12.
З огляду на наведене, суд визнає звітну податкову декларацію ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року, такою, що подана у датою фактичного її отримання, тобто 09 липня 2015 року.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Крім того, позивачем під час подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп., що підтверджується квитанцією №16/16 від 10.08.2015р.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп. присуджується на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного підприємства «ГАРАНТ Д» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, рішення та його скасування задовольнити.
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо невизнання податковою декларації ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про невизнання податковою декларації ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року, оформлене листом №2322/10/04-62-18-03-28 від 10.07.2015р.
Визнати звітну податкову декларацію ПП «ГАРАНТ Д» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року, такою, що подана у момент фактичного її отримання, тобто 09 липня 2015 року.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом пяти днів.

Суддя (підпис) ОСОБА_3