Справа № 22-а-19440/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 20.10.2011
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного

суду Київської області у складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.

суддів: Данилова О.М., Мельника Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні в приміщенні

апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою

угі ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову

Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2009 року у справі за

позовом ОСОБА_3 до управління пенсійного фонду України у м. Біла

Церква Київської області про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії ,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської

області з адміністративним позовом до управління пенсійного фонду України у м. Біла Церква та

зазначив, що він є постраждалим внаслідок аварії на ЧЕАС інвалідом 3 групи внаслідок захворювання,

повязаного з ліквідацією на ЧАЕС. Вказував на те, що отримує державну пенсію у значно меншому

розмірі ніж передбачено ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

пі раждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що такими діями відповідача

порушуються норми вказаного Закону та його конституційні права Просив суд визнати дії відповідача -

Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква протиправними та зобовязати здійснити

перерахунок основної пенсії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2009 року

позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною відмову відповідача щодо перерахунку

пенсії ОСОБА_4 відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано відповідача провести перерахунок та

, виплату позивачу пенсії по 3 групі інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з

22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФУ в м. Біла Церква подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість постанови суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду.

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФ м. Біла Церква Київської області як потерпілий 1 категорії від наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.5) та є інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС

відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали jok Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у j: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після іення права на державну пенсію.

1 ч. 4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких Цзвлено звязок з Чорнобильською катастрофою, по третій групі інвалідності не можуть бути

6 мінімальних пенсій за віком.

ОСОБА_2 оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримувала основну пенсію значно нижчу, передбачено ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали док Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

вирішуючи вказаний спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов еновку про порушення відповідачем норм ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист і, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Солегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого врядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у і, що передбачені Конституцією та законами України.

5інет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 'України).

Іри винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над Іонними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 1 від 03.01.2002 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, еування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" , суперечить вимогам ст.54 України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської зфи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на г.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Зильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що Щ внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок иобильської катастрофи визначається КМ України, оскільки надання законодавцем такого права КМ : не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу яозивача. встановленого цим же Законом.

[Тобто, КМ України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої :я лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове вне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або рвлював інший розмір, немає.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано і деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема п.28

2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст.54 Закону України "Про статус і |тьний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині визначення РУ пенсії по 3 групі інвалідності, повязаної з впливом аварії на ЧАЕС.

рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

<рім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, Нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, Зови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно- |рі акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної зліки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств,

зи керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як інституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав :уванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці вовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність вдової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають суванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і эди людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і зпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та епорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є эмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік зовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон яе може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які гостраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене : законами України правове регулювання суспільних від носин.

Виходячи з вищенаведенош, колегія судців дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно ювлені обставини справи, постанова ухвалена з додержанням норм матеріального та щесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду' України у м. Біла Церква Київської області - відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС /країни та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді