Справа № 1570/6279/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/33385/13

К/800/34186/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області( далі - ГУМВС України в Одеській області), Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - Одеське міське управління ГУМВС України в Одеській області) про визнання неправомірними наказів та зобов'язання вчинити певні дії, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року, позов задоволено.

Визнано протиправними і скасовано накази ГУМВС України в Одеській області від 09.08.2012 року №1588 та від 09.08.2012 року №1588 в частині звільнення з органів внутрішніх справ старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями і відносно них, відділу карного розшуку Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області майора міліції ОСОБА_4.

Поновлено позивача на вказаній посаді та стягнуто на його користь з Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2012 року по день поновлення на посаді.

В касаційних скаргах відповідачі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просять скасувати рішення цих судів та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями і відносно них, відділу карного розшуку Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області, майора міліції.

Наказом ГУМВС України в Одеській області від 09 серпня 2012 року №1588 позивача було звільнено з вказаної посади за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Вказаний наказ було реалізовано наказом по особовому складу №439 о/с від 28 серпня 2012 р.

Підставою видачі оскаржуваних наказів стало порушення позивачем вимог: статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України; статей 29, 30 Конституції України; статей 5,11 Закону України «Про міліцію»; статей 85, 106, 190, 195 КПК України; пункту 3.1 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються; Присяги працівника органів внутрішніх справ України; зобов'язання, наданого при прийнятті на службу до ОВС України; розпорядження МВС України від 31 березня 2011 року №329; звернення колегії МВС України до особового складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовців внутрішніх військ від 07 лютого 2012 року. Все це виразилося у несвоєчасній реєстрації заяви про скоєння злочину до ЖРЗПЗ, незаконному затримані та утриманні громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у службових приміщеннях, не повідомленні про їх затримання родичів, не наданні можливості отримати допомогу адвоката, незаконному обшуку приватного житла та автомобіля, які були виявленні під час службової перевірки звернення ОСОБА_5 щодо дій працівників ВКР Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області.

Порядок та підстави проходження служби особовим складом міліції регламентується: Законом України «Про міліцію»; Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»; Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Зокрема, пункт 66 вказаного Положення передбачає, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

У пункті 66 Положення визначено не окремий вид відповідальності працівника ОВС, а спеціальну підставу для припинення служби, яке відбувається у формі звільнення.

Припинення служби з вказаної підстави є найсуворішою санкцією відповідальності працівника ОВС, який вчинив діяння, несумісне з посадою.

Звільнення за пунктом 66 Положення може мати місце лише тоді коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Під час розгляду даної адміністративної справи судами першої та апеляційної інстанцій було враховано наявні в матеріалах справи постанову слідчого прокуратури міста Одеси від 29 квітня 2013 року, якою закрито кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 162 КК України, та постанову слідчого прокуратури міста Одеси від 15 жовтня 2012 року, якою у порушенні кримінальної справи відносно позивача за частиною 2 статті 365 та частиною 1 статі 366 КК України відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновками судів стосовно не доведення відповідачем правомірності оскаржуваних наказів, оскільки не надано належних доказів порушення позивачем честі працівника органів внутрішніх справ України та доказів скоєння позивачем проступку, який виразився у підриві довіри та авторитету органів внутрішніх справ України навмисними діями, що не сумісно із подальшим проходженням служби в ОВС України.

Колегія судді вважає, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону.

Доводи касаційних скарг зроблених цими судами висновків не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області та Одеського міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман