Справа № 638/10208/15-а
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-А/638/357/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Виставній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м Харкова про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов'язання врахувати стаж при призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

17.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про відмову в призначенні йому пенсії за вислугу років, зобов'язати зарахувати в спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01.11.1990 р. по 16.03.2001 р. на посаді начальника Навчально-курсового комбінату та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова призначити йому пенсію за вислугу років з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 16 грудня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 грудня 2014 р. він звернувся до Управління ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова за призначенням пенсії за вислугу років на підставі п. е) статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти. Надав відповідачу всі необхідні документи для призначення пенсії на пільгових умовах: трудова книжку як основний документ, що підтверджує трудовий стаж, первинні документи за час роботи. 14.04.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова направило йому відповідь № 105/Б-11, з якої він дізнався, що відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. Свою відмову УПФУ в Дзержинському районі мотивує тим, що період роботи з 01.11.1990 р. по 16.03.2001 р. до спеціального стажу не може бути зараховано, оскільки посада начальника навчально-курсового комбінату не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою КМУ від 01.11.1993 р. № 909 із змінами, внесеними постановою КМУ від 26.09.2002 № 1436. Вважає відмову відповідача в призначенні пенсії за вислугою років неправомірною, оскільки відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії порушено Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії, затверджений Постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 р. Також, вважає, що визначення найменування посади «начальник» замість «директор» не відповідало діючому законодавству з вини підприємства, на якому він працював, а це не може позбавити його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за вислугу років.

Уповноважений представник позивача - ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі.

Уповноважений представник відповідача у судове засідання не з'явився, письмових заперечень не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Вимоги ст.. 46 Конституції України передбачають, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто Конституція України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Вимогами п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до вимог п. е) ст.. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», який діяв на момент звернення за призначенням пенсії право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - не менше 25 років:

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії було неврахування період роботи період роботи з 01.11.1990 р. по 16.03.2001 р. до спеціального стажу не може бути зараховано, оскільки посада начальника навчально-курсового комбінату не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою КМУ від 01.11.1993 р. № 909 із змінами, внесеними постановою КМУ від 26.09.2002 № 1436.

Суд вважає відмову Відповідача в призначенні пенсії незаконною та необґрунтованою.

На час прийняття позивача на роботу в 1990 році ЗУ «Про пенсійне забезпечення» не діяв, і відповідно, не діяв Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою КМУ від 01.11.1993 р. № 909. В той же час була діючою Постанова ДК СРСР з праці та соціальних питань та секретаріату ВЦ СПС від 15.05.1990 N 193/7-69 «Про вдосконалення організації заробітної плати та введення нових ставок та посадових окладів працівників установ та організацій народного господарства». У відповідності до цієї постанови в навчально-курсових комбінатах існували посади директор (завідуючий, начальник). Тобто ці посади були тотожними, керівником навчально-курсового комбінату міг бути і «директор», і «завідуючий», і «начальник».

Керуючись Постановою ДК СРСР з праці та соціальних питань та секретаріату ВЦ СПС від 15.05.1990 N 193/7-69 «Про вдосконалення організації заробітної плати та введення нових ставок та посадових окладів працівників установ та організацій народного господарства», ОСОБА_1 був прийнятий на роботу «начальником» навчально-курсового комбінату. З прийняттям ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою КМУ від 01.11.1993 р. № 909 назва посади не була перейменована на «директор» у відповідності до цих нормативних актів.

Однак ОСОБА_1, фактично виконував керівництво навчально-курсовим комбінатом і його функціональні обов'язки відповідали обов'язкам директора навчально-курсового комбінату.

Відповідно до запису № 17 трудової книжки ОСОБА_1 переведено начальником навчально-курсового комбінату виробничого об'єднання «Антрацит».

Згідно даних уточнюючої довідки №13-1/18 від 24.03.2015 р., наданої ДП «Антрацит» визначено, що ОСОБА_1 дійсно працював директором відокремленого підрозділу «навчально-курсовий комбінат» ДП «Антрацит» з 03.09.1990 р по 18.11.2014 року. В цей період входить час роботи на посаді «начальника».

У відповідності до Положення про навчально-курсовий комбінат виробничого об'єднання з добування антрациту «Антрацит» за 1992 р. та Положення про навчально-курсовий комбінат державної холдингової компанії «Антрацит» за 1997 р., Положення про відокремлений підрозділ навчально-курсовий комбінат ДП «Антрацит» за 2011 рік. управління комбінатом здійснює начальник, а згодом директор, що говорить про тотожність даних посад та однакові функціональні обов'язки-здійснення керівництва комбінатом.

Штатні розписи навчально-курсового комбінату виробничого об'єднання «Антрацит» за 1991, 1998, 1995, 1996, 1999, 2000 роки і персональні списки та тарифікаційні списки працівників виробничого об'єднання з добування антрациту «Антрацит», державної холдингової компанії «Антрацит» з 1991 р. по 2001 роки вказують на те, що до 2001 року керівництво навчально-курсовим комбінатом здійснювалось начальником. Посади директора навчально-курсового комбінату на підприємстві не існувало.

Згідно відповіді ДП «Антрацит» № 13-11/77 від 14.05.2015 р. на адвокатський запит вбачається, що функціональні обов'язки, що виконувались начальником навчально-курсового комбінату в період з 01.11.1990 р. по 17.03.2001 р. ідентичні функціональним обов'язкам директора навчально-курсового комбінату ДП «Антрацит» в період з 17.03.2001 р. по 18.11.2014 р.

У відповіді навчально-курсового комбінату ДП «Антрацит» № 15 від 13.05.2015 року на адвокатський запит зазначено, що ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника (директора) Навчально-курсового комбінату ДП «Антрацит» в період 01.11.1990 р. по 18.11.2014 р. вів викладацьку роботу з педагогічним навантаженням 240 годин на рік та користувався відпусткою в розмірі 56 календарних днів, що дозволяє суду зробити висновок про роботу Позивача в спірний період як працівника освіти.

Згідно положеннями ст. 48 КЗпП України та Постанови КМУ від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до вимог п. 2.14. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Також п. 4 ст. 64 ГК України передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Тобто законодавцем покладено обов'язок затвердження штатного розпису, в тому числі визначення найменувань посад, внесення записів в трудову книжку у відповідності до законодавства на керівників підприємств, а тому суд вважає, що неправильне визначення найменування посади з вини відповідальних за це осіб не може позбавити особу її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за вислугу років.

Судом встановлено наявність у позивача спеціального стажу 25 років працівником освіти для призначення йому пенсії за вислугу років.

Згідно записів в трудовій книжці за № 8, 9, ОСОБА_1 з 14.06.1984 р. по 16.02.1986 р. працював на посаді викладача спеціальних дисциплін Антрацитівського гірничого технікуму (наказ № 60-к від 14.06.1984 року). Період спеціального стажу становить1 рік 8 місяці2 дні.

Згідно запису №№ 9, 10 - з 17.02.1986 р. по 02.03.1986 р., ОСОБА_1 працював на посаді в.о. завідувача відділенням 1-2 курсів денного навчання Антрацитівського гірничого технікуму (наказ № 18-к від 15.02.1986 року). Період спеціального стажу становить1 місяць 14 днів

Згідно запису №№ 10, 11 - з 03.03.1986 р. по 04.09.1986 р. ОСОБА_1 працював на посаді в.о. завідувача заочним відділенням Антрацитівського гірничого технікуму (наказ № 23-к від 24.02.1986 р.) Період спеціального стажу становить 6 місяців 2 дні.

Згідно запису №№ 11, 12 - з 05.09.1986 р. по 30.10.1087 р., ОСОБА_1 працював на посаді в.о. завідувача денним відділенням Антрацитівського гірничого технікуму (наказ № 307 від 05.09. 1986 р.) Період спеціального стажу становить 11 місяців 4 дні.

Згідно запису №№ 12, 13 - з 01.09.1987 р. по 03.04.1989 р. ОСОБА_1 працював на посаді завідуючого відділенням 3 та 4 курсів Антрацитівського гірничого технікуму (наказ 155-к від 01.09.1987 р.) Період спеціального стажу становить 1 рік 8 місяці 2 дні.

Згідно запису №№ 16, 17 - з 03.09. 1990 р. по 31.10.1990 р. ОСОБА_1 працював на посаді майстра виробничого навчання Навчально-курсового комбінату в/о «Антрацит» (наказ № 33 від 03.09. 1990 р.) Період спеціального стажу становить 1 місяць 2 дні.

Згідно запису № 17-19 - з 01.11.1990 р. по 16.03.2001 р., ОСОБА_1 працював на посаді начальника Навчально-курсового комбінату виробничого об'єднання «Антрацит» (наказ № 58 від 01.11.1990 р.). Період спеціального стажу становить 10 років 8 місяців 16 днів.

Згідно запису № 19-21 - з 17.03.2001 р. по 18.11.2014 ОСОБА_1 працював на посаді директора «Навчально-курсового комбінату» ДХГ «Антрацит» (в подальшому у зв'язку з реорганізацією перейменоване у відокремлений підрозділ «Навчально-курсовий комбінат» державного підприємства «Антрацит»). Період спеціального стажу становить 13 років 8 місяців 1 день.

Спеціальний стаж позивача, як працівника освіти складає 29 років 4 місяці 14 днів.

На час звернення за призначенням пенсії за вислугу років та на час розгляду справи в суді позивач не працював на посаді, що дає право на пенсію за вислугу років. Це підтверджується трудовою книжкою Позивача та наказом № 88-км від 18.11.2014 р. про звільнення.

Позивач у своїй позовній заяві просить суд скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про відмову в призначенні йому пенсії за вислугу років. Рішення про відмову в призначенні Позивачу пенсії йому не було надано. Про існування рішення позивач дізнався з відповіді УПФУ у Дзержинському районі м. Харкова № 105/Б-11 від 14.04.2015 р.

Суд вважає доведеним наявність відмови в призначені Позивачу пенсії за вислугу років.

Частина 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та вважає, що визнання протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова в призначенні пенсії позивачу буде відповідати повному захисту його прав, свобод та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийнятті рішення.

Згідно з вимогами ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про протиправність відмови управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова позивачу в призначені пенсії за вислугу років. Тому, права позивача потребують судового захисту шляхом зобов'язання відповідача зарахувати в спеціальний стаж період роботи з 01.11.1990 р. по 16.03.2001 р. на посаді начальника Навчально-курсового комбінату та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років з дня звернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 159-163, КАС України, ст. 8, 46 Конституції України, ст. 48 КЗпП України, п. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.е) статті 55, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМ України від 12 серпня 1993р. № 637, Постанови КМУ від 27 квітня 1993 р. № 301 Про трудові книжки працівників, Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою КМУ від 01.11.1993 р. № 909, Постанови ДК СРСР з праці та соціальних питань та секретаріату ВЦ СПС від 15.05.1990 N 193/7-69 «Про вдосконалення організації заробітної плати та введення нових ставок та посадових окладів працівників установ та організацій народного господарства», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова зарахувати в спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи ОСОБА_1 з 01.11.1990 р. по 16.03.2001 р. на посаді начальника Навчально-курсового комбінату виробничого об'єднання «Антрацит».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з з 16 грудня 2014 року, дня звернення за призначенням пенсії.

Стягнути Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн.. 08 коп.

Суддя І.О.Грищенко