Справа № 2а/2370/318/2012
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року справа № 2а/2370/318/2012

м. Черкаси

11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ГерУк і К до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю ГерУк і К, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 01 від 11.10.2011 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 16763 грн. за основним платежем, 4191 грн. за штрафними санкціями та податкове повідомлення-рішення № 01 від 11.10.2011 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток на суму 20953 грн. за основним платежем, 5238 грн. за штрафними санкціями.

Усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 здійснено заміну відповідача на належного - державну податкову інспекцію у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що згідно вимог Закону України Про податок на додану вартість нарахування податкового кредиту здійснюється лише на підставі податкової накладної, яка сама по собі є єдиною і достатньою підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства. А придбаний у приватного підприємства Альпарі-Т товар був оприбуткований на рахунок № 281 та реалізований в подальшому протягом грудня 2009 року-січня 2010 року контрагентам позивача, що виключає можливість встановлення ознак нікчемності даного правочину.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи це тим, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Також, представник відповідача посилається на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2010, яким встановлено, що протягом 2008-2011 років громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами створено та придбано ряд підприємств на території України, в тому числі ПП «Альпарі-Т», з метою прикриття незаконної діяльності, зареєструвавши та переєструвавши їх за винагороду на підставних осіб, які не мали жодного відношення до діяльності підприємств. Даним вироком визнано останніх осіб винними за підробку документів. Крім того, представником відповідача зазначено, що вказаний вирок набрав законної сили, як вбачається з вироку Київського районного суду м. Полтави від 18.12.2012 у справі № 1-679/2011.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фактичною підставою для визначення позивачу сум податкових зобовязань згідно спірних повідомлень-рішень № 01 від 11.10.2011 та № 01 від 11.10.2011 слугував висновок контролюючого органу, викладений в акті за результатами позапланової виїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ГерУк і К, ідентифікаційний код 30476385, свідоцтво платника податку на додану вартість № 32150110, на предмет дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.06.2008 по 31.07.2011, № 2388/23-2/30476385 від 30.09.2011, про порушення позивачем п.п. 5.2.1 п. 5.2 статті 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 334/94-ВР від 28.12.1994, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 20 953 грн., в тому числі за 2009 рік в сумі 20 953 грн., а також порушення товариством з обмеженою відповідальністю ГерУк і К п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.1 п. 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість№ 168/97-ВР від 03.04.1997, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 16763 грн., в тому числі за грудень 2009 року в сумі 16 763 грн.

Так, проведеною перевіркою за період з 01.06.2008 по 31.07.2011 встановлено здійснення взаємовідносин між товариством з обмеженою відповідальністю ГерУк і К та приватним підприємством Альпарі-Т (, м. Кодима, Одеська область). Перевіркою повноти визначення валових витрат за 2009 рік встановлено їх завищення в сумі 83813 грн. Вказане порушення повязане з проведенням у перевіряємому періоді безтоварних операцій з приватним підприємством Альпарі-Т.

Згідно усної угоди між товариством з обмеженою відповідальністю ГерУк і К та приватним підприємством Альпарі-Т в грудні 2009 року позивачем придбано у його контрагента запчастини та комплектуючі до автономних опалювачів на загальну суму 100 575 грн., в тому числі ПДВ 16762 грн. 64 коп., відповідно до видаткової накладної від 02.12.2009. Окрім цього, позивачем отримана податкова накладна № 212301 від 02.12.2009 на загальну суму 100575 грн., в тому числі ПДВ 16762 грн. 64 коп., яка була включена до складу податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2009 року, а сума витрат, понесених на придбання вказаних товарно-матеріальних цінностей включена до складу валових витрат підприємства за 2009 рік.

Податкова та видаткова накладні підписані (стоїть факсимільний підпис) зі сторони приватного підприємства Альпарі-Т ОСОБА_6 Умова поставки, зазначена в податковій накладній рахунок № 212301 від 02.12.2009, форма проведених розрахунків оплата з розрахункового рахунку. Придбані запасні частини та комплектуючі отримані за дорученням № 19 від 02.12.2009, яке виписане на імя ОСОБА_7

В бухгалтерському обліку вартість товарно-матеріальних цінностей оприбутковано: ДТ 28 КТ 83 813 грн. 20 коп. на суму послуг, ДТ 64.4.2 КТ 631 16 762 грн. 64 коп. на суму ПДВ.

За результатами автоматизованого співставлення податкового зобовязання та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України було встановлено відхилення в грудні 2009 року в сумі 16762 грн. 64 коп. між задекларованими податковими зобовязаннями приватного підприємства Альпарі-Т та задекларованими сумами податкового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю ГерУк і К.

Згідно центральної бази даних ДПА України по платнику податків приватному підприємству Альпарі-Т встановлено, що підприємство має стан 8 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням). Основний вид діяльності будівництво будівель. До Балтської МДПІ (місце реєстрації) підприємство подало звітність за вересень 2009-вересень 2010 року.

Враховуючи неосновний стан контрагента, з метою дослідження взаємовідносин між товариством з обмеженою відповідальністю ГерУк і К та приватним підприємством Альпарі-Т в ході перевірки було використано вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 28.07.2010, яким встановлено, що протягом 2008-2011 років ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами створили та придбали ряд підприємств на території України, в тому числі приватне підприємство Альпарі-Т, з метою покриття незаконної діяльності, зареєструвавши та перереєструвавши їх за винагороду на підставних осіб, які взагалі не мали та не мають ніякого відношення до діяльності підприємств. Вказаних осіб визнано винними за ч. 3 статті 28, ч. 2 статті 200, ч. 2 і ч. 3 статті 358 Кримінального кодексу України (підробка документів).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 (директор приватного підприємства Альпарі-Т) показав, що перереєструвати на його імя підприємство запропонував гр. ОСОБА_3, з яким він знайомий з 2000 року. ОСОБА_6 погодився стати засновником, директором та головним бухгалтером приватного підприємства Альпарі-Т для отримання трудового стажу з досягненням пенсійного віку. Веденням фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 не займався; товарів, робіт, послуг від імені товариства не надавав та не отримував; первинних бухгалтерських документів не складав та не підписував. За вказівкою ОСОБА_3 ОСОБА_6 було видано доручення на ведення фінансово-господарської діяльності приватного підприємства Альпарі-Т на імя ОСОБА_4 Рахунки в банківських установах від імені товариства особисто ОСОБА_6 не відкривав, готівкових грошових коштів з рахунків не знімав.

Допитаний в якості свідка гр. ОСОБА_3 повідомив, що приватне підприємство Альпарі-Т займалося незаконною конвертацією безготівкових коштів в готівку за грошову винагороду, для різних субєктів підприємницької діяльності на території України. Ніяких робіт, послуг для підприємств контрагентів не виконувало.

Окрім цього, у наведеному вироку суду зазначено, що винні особи підробляли підписи для того, щоб дати можливість для їх контрагентів сформувати податковий кредит.

Враховуючи вищенаведене перевіряючі дійшли висновку, що в силу ч. 1 та 2 статті 215, статті 218 Цивільного кодексу України правочини між товариством з обмеженою відповідальністю ГерУк і К та приватним підприємством Альпарі-Т мають ознаки нікчемності, як такі, що порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третім особам.

За рахунок вищевказаних порушень та на порушення п. 1.32 статті 1 (відсутність господарської діяльності), п. 5.1 статті 5 (безпідставність формування валових витрат) Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 334/94-ВР від 28.12.1994р. товариство з обмеженою відповідальністю ГерУк і К завищило суму валових витрат за 2009 рік на 83813 грн., та в порушення п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п.7.4.1 п. 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість № 168/97-ВР від 03.04.1997 віднесло до складу податкового кредиту за податковими накладними, які не можуть підтверджувати право платника податків на податковий кредит внаслідок фактів щодо приватного підприємства Альпарі-Т, відповідно до первинних документів у грудні 2009 року 16763 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки державна податкова інспекція у м. Черкаси прийняла податкове повідомлення-рішення № 01 від 11.10.2011 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 16763 грн. за основним платежем, 4191 грн. за штрафними санкціями та податкове повідомлення-рішення № 01 від 11.10.2011 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток на суму 20953 грн. за основним платежем, 5238 грн. за штрафними санкціями.

Згідно п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

При цьому, право на нарахування податку та складання податкових накладних згідно вимог п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 даного Закону надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 Закону.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, валові витрати виробництва та обігу сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пояснень директора товариства з обмеженою відповідальністю ГерУк і К, товарно транспортні накладні по доставці придбаних товарно матеріальних цінностей відсутні, оскільки їх доставка відбувалась власною автотранспортною службою.

Таким чином, транспортування придбаних товаро матеріальних цінностей позивачем не підтверджено первинними документами, чим порушено статті 1, 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україніта Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, а тому колегія суддів приходить висновку, що фактичне переміщення товару позивачем не підтверджено.

Крім того, вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 28.07.2010, що винні особи підробляли підписи для того, щоб надати можливість своїм контрагентам сформувати необґрунтований податковий кредит. Даний вирок набрав чинності, що вбачається з вироку Київського районного суду м. Полтава від 18.12.2012, що набрав законної сили 20.06.2013.

Суд також звертає увагу, що вироком Київського районного суду м. Полтава від 18.12.2012 враховано вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 28.07.2010 у відповідності до ст. 71 КК України та засуджено зокрема ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво).

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що за приписами ч. 4 ст. 71 КАС України підставвами звільнення від доказування є вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

За наведених обставин суд погоджується з висновками податкового органу, що надані позивачем первинні документи, хоча і містять усі формальні реквізити, але не можуть бути оцінені як належні докази товарності операцій між ним та приватним підприємством Альпарі-Т.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що непідлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний тест постанови виготовлено 28.09.2015