Справа № 820/9778/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р. № 820/9778/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдак В.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про стягнення податкового боргу ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Ізюмська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків шляхом стягнення коштів в сумі 380767,00 грн. на наступні реквізити: розрахунковий рахунок: №0012; отримувач: Ізюмське УДКСУ Харківської області; код: 37283992; банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській області; МФО: 851011; код платежу 11023201.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що платником податків в добровільному порядку не було сплачено суму податкового боргу в розмірі 380767,00 грн.

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що положеннями Податкового кодексу передбачено застосування до комунальних підприємств спеціального порядку стягнення заборгованості, отже позовні вимоги є необґрунтованими.

У судове засідання представники сторін не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його присутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливим здійснити розгляд справи без участі представників сторін, в порядку письмового провадження.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Розглядом справи було встановлено, що Ізюмське комунальне виробничого водопровідно-каналізаційне підприємство пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи, .

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток в сумі 380767,00 грн., який виник внаслідок несплати самостійно визначених зобовязань за деклараціями № НОМЕР_1 від 09.11.2012 року, № НОМЕР_2 від 11.02.2013 року, № НОМЕР_3 від 13.05.2013 року ( а.с.7-15).

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу).

Положеннями п.п.20.1.34 п.20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (діяв на момент винесення податкових вимог), у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає йому податкові вимоги

З обставин існування податкового боргу, контролюючим органом було винесено податкові вимоги : № 1/47 від 16.10.2001 року та № 2/107 від 21.11.2001 року, які були направлені на адресу відповідача та отримані ним ( а.с. 16-17). Вимоги в судовому порядку не скасовувались, тобто є чинними, та на час розгляду справи не виконані.

Крім того, з матеріалами справи підтверджена безперервність податкового боргу відповідача ( а.с.21).

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.1, п. 95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має відкриті рахунки в банківських установах в національній валюті, а саме: ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 3237, 3237, 4109, 4109, 4109, 4109, 4109, 4109, 4109; АТ "ОСОБА_1 Ворота", МФО 351931, р/р 2419, 2419; Ф.ХО АТ Ощад м. Харків, МФО 351823, р/р 87, 8307; Харків.ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" м. Харків, МФО 351533, р/р 1764, 4996, 5401; Казначейство України ( ел.адм.подат), МФО 899998, р/р 7455 ( а.с.6)

Суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача з наступних підстав.

По - перше статтею 96 Податкового кодексу України встановлені особливості погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації та комунальних підприємств.

Так п.96.1 ст. 96 ПКУ встановлено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Проте спірні правовідносини пов'язані зі стягненням суми боргу з розрахункових рахунків.

По - друге, відповідач, в силу приписів чинного законодавства не обтяжений обов'язком повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу.

Таким чином, у Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства утворився податковий борг перед Державним бюджетом України в загальному розмірі 380767,00 грн., який не сплачений, та на думку суду, підлягає стягненню як законний та обґрунтований.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, 186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про стягнення податкового боргу - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства ( , 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Калініна, буд.11) на користь Державного бюджету України ( розрахунковий рахунок: №0012; отримувач: Ізюмське УДКСУ Харківської області; код: 37283992; банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській області; МФО: 851011; код платежу 11023201) податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків шляхом стягнення коштів в сумі 380767,00 грн. ( триста вісімдесят тисяч сімсот шістдесят сім гривень 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сагайдак В.В.