Справа № 814/3861/14
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р. Справа № 814/3861/14

Категорія: 8.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Запорожана Д.В.
судді -Коваля М.П.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, третя особа - ТОВ Фірма «Авантехтранс» про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.07.2014 року щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі ПДВ) на 4811,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1202,75 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що за результатами документальної позапланової перевірки відповідач дійшов висновку про неправомірне формування підприємцем податкового кредиту за безтоварними господарськими операціями, у зв'язку з чим було прийнято оскаржуване рішення. На думку позивача, вказані висновки суперечать чинному законодавству.

В ході розгляду до участі у справі було залучено ТОВ Фірма «Авантехтранс» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на правомірність оскарженого рішення.

Третя особа - ТОВ Фірма «Авантехтранс» зазначила, що вважає позов обґрунтованим.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2014 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

28.05.2014 року спеціалістами ДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань правомірності формування податкового кредиту по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Транслем» () за січень, лютий 2014 року по податку на додану вартість, за результатами якої було складено Акт № 1989/14-02-17-03- від 28.05.2014 року.

Відповідно до висновків Акту перевірки позивачем було порушено вимоги п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року на суму 4811,00 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2014 року щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі ПДВ) на 4811,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1202,75 грн.

01.11.2013 року між позивачем та ТОВ «Транслем» було укладено договір поставки №08, відповідно до якого постачальник (ТОВ «Транслем») зобов'язаний передати в погоджені строки, а покупець (ФОП ОСОБА_4.) оплатити та прийняти товар (запчастини до автомобілю та тракторної техніки, автотовари), який постачається партіями та у відповідності до поданих заявок.

Факт оплати товару підтверджується банківськими виписками.

ТОВ «Транслем» у відповідності до норм діючого законодавства було виписано на адресу позивача видаткові накладні № 6550 від 14.012014 року, № 6551 від 14.01.2014 року, № 13537 від 28.01.2014 року та № 3077 від 07.02.2014 року; податкові накладні № 6550 від 14.01.2014 року на суму 10440,00 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1740,00 грн., № 6551 від 14.01.2014 року на суму 1218,12 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 7308,72 грн., № 13537 від 28.01.2014 року на суму 4321,82 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 720,30 грн. та № 3077 від 07.02.2014 року на суму 6800,83 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1133,47 грн.

Перевезення товару, отриманого позивачем від ТОВ «Транслем», здійснювалось позивачем за допомогою ТОВ «Українська служба доставки» та ТОВ «Євроекспрес пошта», що підтверджується квитанціями про сплату товарно-транспортних послуг.

01.07.2010 року між позивачем (постачальник) та ТОВ «Авантехтранс» (покупець), було укладено договір поставки №1 (арк. спр. 60).

Факт оплати товару підтверджується банківськими виписками.

ФОП ОСОБА_4 було оформлено видаткові накладні № К-00000001 від 15.01.2014 року, № К-00000002 від 15.01.2014 року, № К-00000003 від 29.01.2014 року та № К-00000004 від 11.02.2014 року; податкові накладні № 1 від 15.01.2014 року на суму 11600,00 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1933,33 грн., № 2 від 15.01.2014 року на суму 8120,80 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1353,47 грн., № 3 від 29.01.2014 року на суму 4647,12 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 774,52 грн. та № 4 від 11.02.2014 року на суму 7556,50 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1259,42 грн.

Зазначені факти Актом перевірки спростовані не були.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів суду законність та обґрунтованість прийнятого рішення, оскільки товарність господарських операцій позивача повністю підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим позов належить задовольнити.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно з чинним законодавством, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково встановив певні обставини справи, що перешкодило йому правильно вирішити справу.

Так, суд першої інстанції прийняв посилання позивача на те, що перевезення товару від ТОВ «Транслем», здійснювалось позивачем за допомогою ТОВ «Українська служба доставки» та ТОВ «Євроекспрес пошта», що підтверджується квитанціями про сплату товарно-транспортних послуг, що містяться на аркушах справи 58 - 59.

Колегією суддів досліджені вказані квитанції та встановлено, що відправником в них значиться ЛОСК (ЛОСК авторинок) м. Харків.

Відомостей про те, що відправник «ЛОСК» є структурним підрозділом або складом ТОВ «Транслем» матеріали справи не містять.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що квитанції ТОВ «Українська служба доставки» та ТОВ «Євроекспрес пошта» (а.с.58, 59) підтверджують транспортування товару від ТОВ «Транслем» до ФОП ОСОБА_4 є необґрунтованим.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у ТОВ «Транслем» відсутні будь-які основні фонди, при цьому, згідно з податковою звітністю, зазначене товариство реалізовувало сотні видів товарів (продукти харчування, будівельні матеріали, електродвигуни, хімічні речовини), надавало юридичні, агентські, клінінгові, рекламні, ремонтні послуги, здавало в оренду комбайн та інше обладнання, а також здійснювало сервісне обслуговування головної станції субмагістральних підсилювачів (а.с.28).

Колегія суддів вважає, що надзвичайна різноманітність видів господарської діяльності ТОВ «Транслем» при відсутності у цього товариства основних фондів, кваліфікованих працівників, а також взагалі працівників, дає підстави для сумнівів у здійсненні вказаним товариством будь-якої господарської діяльності у розумінні чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що сукупність обставин справи, головною з яких є те, що факт поставки товарів від ТОВ «Транслем» до ФОП ОСОБА_4 виявився непідтвердженим жодним транспортним документом, представленим останнім на огляд суду, вказує на неправомірність формування ФОП ОСОБА_4 податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Транслем».

Враховуючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.3 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити ФОП ОСОБА_4 у задоволенні позову до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва про скасування податкового повідомлення-рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 у задоволенні адміністративного позову до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення податкового повідомлення-рішення № від 15.07.2014 року щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 4811,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1202,75 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 вересня 2015 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: Д.В. Запорожан
Суддя: М.П. Коваль