Справа № 2а/0470/3681/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/29090/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М.., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом Криворізького коледжу Національного авіаційного університету (далі - Коледж) до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Відділення Фонду) про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

У березні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Відділення Фонду від 30 грудня 2011 року №259/11 про застосування фінансових санкцій на суму 47475,74 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 травня 2012 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення відповідача від 30 грудня 2011 року №259/11 про застосування фінансових санкцій на загальну суму 47475,74 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2013 року вказану постанову суду першої інстанції скасовано і в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цього суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Відділенням Фонду проведено планову виїзну перевірку Коледжу з питань правильності нарахування, сплати страхових внесків та цільового використання коштів Фонду за період з 01.10.2010 року по 30.09.2011 року, за результатами якої 13 грудня 2011 року складено акт.

На підставі акту перевірки 30 грудня 2011 року прийнято рішення №259/11, яким на позивача покладено обов'язок щодо сплати донарахованих страхових внесків на суму 1112,47 грн., штраф 46353 грн., штраф за несвоєчасне повернення страхових коштів в сумі 3,15 грн., та пеню в сумі 7,12 грн.

У 2010 році між позивачем і авіаційними підприємствами укладались договори на проведення перепідготовки і підвищення кваліфікації працівників авіаційних підприємств.

Так, між позивачем та ПАТ «Авіаційна компанія «Українські вертольоти» укладено договір від 01.09.2010 року №14/ПК про проведення перепідготовки і підвищення кваліфікації працівників. Предметом договору є підвищення кваліфікації і перепідготовки інженерно-технічного складу з технічного обслуговування планера, двигунів і авіаційного та радіоелектронного обладнання повітряних суден. Згідно п.2 договору вартість послуг визначалась за кошторисом витрат на проведення перепідготовки/підвищення кваліфікації, у якому передбачені наступні витрати: заробітна плата викладачів, надбавка за престижність, вислуга років, тощо.

Після закінчення навчання були оформлені акти виконаних робіт, за підписами голови та членів комісії, до складу якої входили начальник коледжу та головний бухгалтер. При цьому позивачем не нараховувались страхові внески до Відділення Фонду на заробітну плату працівників, з якими укладені письмові угоди.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають, зокрема, особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Згідно ст. 28 цього Закону страховик має право: здійснювати перевірку обгрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам; одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від державних податкових органів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності відомості щодо сплати страхових внесків та використання страхових коштів; здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників; одержувати необхідні пояснення (у тому числі письмові) з питань, що виникають під час перевірок; накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства; порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, вимагати надання інформації про вжиті заходи.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування» встановлено, що розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, встановлюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб; для найманих працівників - від суми оплати праці, що включає основну та додаткову заробітну плату, а також інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб.

Статтею 21 Кодексу законів про працю України встановлено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Фактично предметом угод є надання освітніх послуг, у тому числі - проведення екзаменування. За умовами угод Коледж зобов'язувався забезпечити «працівника» усім необхідним для виконання роботи. За всіма угодами позивача фізичні особи систематично виконували певний обсяг роботи, обумовлений угодою, отримували заробітну плату, а під час виконання умов угоди - взагалі перебували у відрядженні за рахунок позивача. Для виконання освітніх послуг Коледж мав кваліфікований викладацький персонал, який і виконував цю роботу, отримуючи заробітну плату та винагороду.

Згідно ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів відповідно до ч. 1 ст. 21 та ст. 22 цього Закону на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що позивач штучно намагався придати трудовим угодам характер цивільно-правових, не сплачуючи при цьому належних внесків до Відділення Фонду.

Враховуючи усі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в позові з огляду на те, що відповідач діяв в межах наданої компетенції згідно вимог законодавства і не порушував права та законні інтереси позивача.

Доводи касаційної скарги зроблених цим судом висновків не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскарженого судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Криворізького коледжу Національного авіаційного університету залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман