Справа № 2-а-1042/10
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2а-1042/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

14 грудня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі: Войтенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Севастополя сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 22.08.2010 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.

22.08.2010 року інспектором ДПС ВДАІ м. Севастополь сержантом міліції ОСОБА_2 складено Постанову в справі про адміністративне правопорушення СН № 082346, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Відповідно до постанови 22.08.2010 р. о 21 год. 44 хв. на автошляху Севастополь - Інкерман позивач рухався зі швидкістю 90 км/год.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена при неправильному встановленні фактичних обставин та з порушенням норм діючого законодавства та просить її скасувати.

В судове засідання відповідач не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень на позов суду не надав.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Згідно до ч. 2 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про скасування рішення відповідача - субєкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, тобто на працівника ДПС. Однак відповідач не зявився до суду і не повідомив про причини неявки, що суд розцінює, як відсутність у нього будь-яких доказів в підтвердження правомірності винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення СН № 082346, 22.08.2010 року в 21-44 год., ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автошляху Севастополь Інкерман, в населеному пункті рухався зі швидкістю 90 км/год, чим перевищив встановлену швидкість руху, у звязку з чим допустив порушення п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості «Візир» № 0810721.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку перевищення водіями обмежень швидкості руху більш, ніж на 20 км/год.

ОСОБА_1, не погодившись з даними інспектора, зробив запис у протоколі, у якому зазначив, що швидкість автомобіля не перевищував та правил дорожнього руху не порушував.

З пояснень позивача вбачається, що він рухався в населеному пункті зі швидкістю 65 км/год, а в матеріалах справи не міститься доказів, що швидкість 90 км/год належить саме автомобілю позивача.

Відповідно до «Методичних рекомендацій по роботі з радіолокаційними відео записуючим вимірювачем швидкості «Візир», Візир - це радіолокаційний відеозаписуючий вимірювач швидкості транспортних засобів, відеозапису факту порушення правил дорожнього руху та відображення його на екрані монітора, обробки, збереження та відтворення відеозапису. Фіксує правопорушення такий пристрій в 2-х режимах стаціонарному та патрульному. В режимі роботи приладу «радар» фіксується найближча або найшвидша ціль, а відстань до «цілі» не фіксується, тому неможливо встановити, що зазначена швидкість належить саме транспортному засобу Позивача.

Крім того відповідно до п.13.1 Інструкції № 1111 спеціальні контрольно-вимірювальні прилади для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах, інші спеціальні технічні засоби застосовуються згідно з інструкціями та методичними вказівками про порядок використання цих технічних засобів.

Відповідно до п.13.3 Інструкції № 1111 забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув. З матеріалів адміністративної справи не вбачається, що технічний прилад «Візир» використовувався відповідно до інструкції та відсутнє посилання на наявність свідоцтва про метрологічну повірку. Крім того, відповідно до п.13.2. Інструкції № 1111 до роботи зі спеціальними технічними приладами допускається особа, яка вивчила інструкцію по застосуванню такого приладу та склала залік з правил їх застосування. Проте, в оскаржуваній постанові не вказано, хто саме був допущений до роботи з технічним приладом «Візир» серійний № 0810721 під час фіксації швидкості руху транспортного засобу Позивача.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії відповідача не ґрунтуються на законі, оскаржувана постанова не ґрунтується на належних та достатніх доказах, тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати Постанову СН № 082346 по справі про адміністративне правопорушення від 22.08.2010 р., про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340,00 грн.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Крамаренко