Справа № 821/2835/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2835/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" до Державної податкової інспекціїя у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" (далі - позивач, ТОВ "Південний регіон") звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ у м.Херсоні), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.06.2013 р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з орендної плати на 189401,89 грн., з яких за основним платежем на 15736,07 грн., за штрафними санкціями на 32040,82 грн.

Свої вимоги мотивує відсутністю у відповідача законних підстав для збільшення ТОВ "Південний регіон" розміру орендної плати за землю згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Вказує, що на момент проведення перевірки до редакції п.9 договору оренди землі не були внесенні зміни щодо збільшеного розміру орендної плати на підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 07.02.2011 р., як це передбачає Порядок реєстрації змін до договорів оренди землі, у т.ч. на підставі рішення суду, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 р. № 1021 "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі". Отже, на думку позивача, ДПІ у м.Херсоні не мала права посилатись на п.9 Договору в редакції, зазначеній у рішенні Господарського суду Херсонської області від 07.02.2011 р. по справі № 16/188-ПД-10, оскільки такі зміни до договору не набрали чинності, та як наслідок не мала права донараховувати позивачу грошові зобов'язання з орендної плати за землю.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 р., позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.06.2013 р. № НОМЕР_1.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 29.07.2015 р. постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 р. скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Скасовуючи судові рішення суд касаційної інстанції зазначив, що для правильного вирішення даного спору необхідно встановити, яка площа спірної земельної ділянки перебувала у користуванні позивача у періоді, охопленому перевіркою, з урахуванням факту відчуження частини нерухомості за договором купівлі-продажу від 19.10.2012 р., яким є мінімальний законодавчо встановлений розмір орендної плати за відповідну земельну ділянку, та, порівнявши його з фактично сплаченою товариством сумою земельного податку, зробити вмотивований висновок про наявність або відсутність у позивача недоїмки з орендної плати за перевірений період.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, вказавши на те, що під час перевірки встановлено заниження ТОВ "Південний регіон" при декларуванні орендних платежів за землю за період з 07.02.2011 р. по 31.03.2013 р. на 157361,07 грн. згідно рішення Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2012 р., яким залишено без змін рішення Господарського суду Херсонської області від 07.02.2011 р. по справі № 16/188-ПД-10, та якими визнано ставку орендної плати у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки землі, відповідно до рішення Антонівської селищної ради від 14.02.2008 р. № 348 "Про встановлення ставок орендної плати за земельні ділянки". Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ТОВ "Південний регіон" (орендар) та Антонівською селищною радою Дніпровського району м.Херсона (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки від 20.04.2007 р., зареєстрований у Херсонському відділі Державного підприємства "Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.05.2007 р. за № 10, щодо оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 4,3204 га під виробничою базою з ремонту та технічного обслуговування автотранспорту, що знаходиться за адресою: м.Херсон, смт.Антонівка, вул.Кримська, 57. Пунктами 9, 10 цього договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі згідно з рішенням Антонівської селищної ради від 15.10.2002 р. № 60 у розмірі 1,1 відсотка від нормативної грошової оцінки, що на поточний рік становить 16909,18 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації.

На підставі рішення Антонівської селищної ради від 14.02.2008 р. № 348 між орендодавцем - Антонівською селищною радою Дніпровського району м.Херсона та орендарем - ТОВ "Південний регіон" підписана додаткова угода до вказаного договору оренди земельної ділянки, зареєстрована у Херсонському відділі Державного підприємства "Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.03.2008 р. за № 42, якою сторони визначили у п.9 договору, що "... згідно з рішенням Антонівської селищної ради від 14.02.2008 р. № 348 у розмірі 3,2% від нормативної грошової оцінки, що на поточний рік становить 50553,82 грн. (п'ятдесят тисяч п'ятсот п'ятдесят три гривні вісімдесят дві копійки) ...".

Отже, згідно умов вищевказаного договору оренди землі з урахуванням умов додаткової угоди щорічна загальна сума орендної плати складає 50553,82 грн.

Протягом 2011-2013 років ТОВ "Південний регіон" було подано до ДПІ у м.Херсоні податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, згідно яких позивачем задекларовано податкове зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки з урахуванням підписаної додаткової угоди до договору оренди землі та індексацією землі, у тому числі на 2011 рік у розмірі щорічної суми орендної плати 61690,95 грн., на 2012 р. у розмірі щорічної суми орендної плати 61674,57 грн., на 2013 р. у розмірі щорічної суми орендної плати 61674,57 грн.

У період з 15.05.2013 р. по 16.05.2013 р. відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Південний регіон" з питань повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету орендної плати за землю за період з 07.02.2011 р. по 31.03.2013 р., за результатами якої складено акт від 18.05.2013 р. № 2612/15-2/3618245.

У висновку акту перевірки зазначено, що ТОВ "Південний регіон" не задекларовано податкові зобов'язання по орендній платі за земельну ділянку площею 4,3204 га за договором оренди від 16.05.2007 р. № 10 за ставкою в розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки за період з 07.02.2011 р. по 31.03.2013 р. у сумі 157361,07 грн., чим порушено вимоги п.288.1 ст.288 ПК України.

Вказані порушення вмотивовані ДПІ у м.Херсоні тим, що підприємство декларувало податкові зобов'язання по орендній платі за землю за вказаний період без врахування рішень Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2012 р. та Господарського суду Херсонської області від 07.02.2011 р. по справі № 16/188-ПД-10, якими внесено зміни до п.9 договору оренди земельної від 20.04.2007 р. за № 10 в частині встановлення ставки орендної плати в розмірі 7 % від грошової оцінки землі відповідно до рішення Антонівської селищної ради від 14.02.2008 р. № 348 "Про встановлення ставок орендної плати за земельні ділянки".

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.06.2013 р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з орендної плати на 189401,89 грн., з яких за основним платежем в сумі 157361,07 грн., за штрафними санкціями на 32040,82 грн.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд виходить з наступних приписів законодавства.

Зі змісту Земельного кодексу України вбачається, що користування землею в Україні є платним.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодексу України, який, відповідно до п.1.1 ст.1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пп.9.1.10 п.9.1 ст.9 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп.14.1.73 п.14.1 ст.14 ПК України, - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України).

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України.

Згідно п.288.1 ст.288 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК України; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить на користь висновку про те, що з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2 ст.5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України.

Як вже зазначалося, на підставі рішення Антонівської селищної ради від 14.02.2008 р. № 348 та укладеної між позивачем та Антонівською селищною радою додаткової угоди до договору оренди від 20.04.2007 р., розмір орендної плати за земельну ділянку площею 4,3204 га, що розташована в смт.Антонівка, вул.Кримська, 57, було визначено у розмірі 3,2 % від нормативної грошової оцінки.

В подальшому, рішенням Антонівської селищної ради від 02.04.2010 р. № 718 розмір орендної плати було збільшено з 3,2 % від нормативної грошової оцінки до 7 %, з яким позивач не погодився, а тому питання щодо збільшення орендної плати з 3,2 % до 7 % вирішувалося у судовому порядку.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 07.02.2011 р. по справі № 16/188-ПД-10, яке набрало законної сили 11.12.2012 р. згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду, внесено зміни до п.9 договору оренди земельної ділянки, укладеного між Антонівською селищною радою та ТОВ "Південний регіон" 20.04.2007 р. № 10, а саме, встановлено ставку орендної плати у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки землі, відповідно до рішення Антонівської селищної ради від 14.02.2008 р. № 348.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З викладеного слідує, що у орендаря виникає обов'язок сплачувати більший розмір орендної плати з настанням дати: набрання чинності додаткової угоди про внесення змін до договору (у разі досягнення сторонами взаємної згоди щодо збільшення розміру орендної плати); набранням законної сили рішенням суду про зміну договору (у разі вирішення спору щодо зміни розміру орендної плати у судовому порядку).

Рішення Господарського суду Херсонської області від 07.02.2011 р., яким внесено зміни до договору оренди та збільшено розмір орендної плати з 3,2 % від нормативної грошової оцінки до 7 %, набрало законної сили 11.12.2012 р., а тому ДПІ у м.Херсоні протиправно нарахувала позивачу грошові зобов'язання з орендної плати зі ставки 7 % за період з 07.02.2011 р. по 10.12.2012 р.

При цьому суд зазначає, що у Антонівської селищної ради позивачем було орендовано земельну ділянку не сільськогосподарського призначення, стосовно якої проведено нормативну грошову оцінку.

Згідно п.274.1 ст.274 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Виходячи з положень п.274.1 ст.274, пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати, яку повинен сплачувати позивач у спірному періоді, не повинен бути меншим, ніж 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У період судового узгодження розміру орендної плати ТОВ "Південний регіон" та періоду, за який відповідач нарахував грошові зобов'язання з орендної плати згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач сплачував орендну плату у розмірі 3,2 % від нормативної грошової оцінки, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями та не заперечується ДПІ у м.Херсоні.

Тобто, розмір орендної плати (3,2 %), яка сплачувалася позивачем у період з 07.02.2011 р. по 10.12.2012 р., був більший за законодавчо встановлений мінімум (3 %).

Що стосується правомірності нарахування ТОВ "Південний регіон" орендної плати за період з 11.12.2012 р. по 31.03.2013 р. зі ставкою 7 % від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням судового рішення, яке набрало законної сили 11.12.2012 р. по справі № 16/188-ПД-10, суд зазначає наступне.

Положеннями ст.125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються ст.120 ЗК України і ст.377 ЦК України.

Цими нормами чітко встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

При цьому згідно п.287.6 ст.287 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Південний регіон" 19.10.2012 р. продало ПП "Галаган-Транс" нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці площею 4,3204 га, яка розташована в смт.Антонівка, вул.Кримська, 57, про що свідчить договір купівлі-продажу від 19.10.2012 р., засвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Право власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці площею 4,3204 га за адресою: смт.Антонівка, вул.Кримська, 57, зареєстроване за ПП "Галаган-Транс" 19.10.2012 р., про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав.

В силу вимог ст.ст.182, 334 ЦК України та положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно нараховано ТОВ "Південний регіон" оренду плату за період з 11.12.2012 р. по 31.03.2013 р. у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки за земельну ділянку, яка розташована за адресою: смт.Антонівка, вул.Кримська, 57, площею 4,3204 га, оскільки право власності на нерухоме майно, яке розташоване на цій земельній ділянці, з 19.10.2012 р. зареєстроване за ПП "Галаган-Транс", у зв'язку з чим згідно з приписами п.287.6 ст.287 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) ТОВ "Південний регіон" з 19.10.2012 р. не повинно сплачувати земельний податок.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги ТОВ "Південний регіон" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.06.2013 р. № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" () судовий збір у сумі 1894 (одну тисячу вісімсот дев'яносто чотири) грн. 02 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 вересня 2015 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.13