Справа № 2а/0270/1570/11
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 квітня 2011 р. Справа № 2а/0270/1570/11 м. Вінниця

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного Управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України

про: протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного Управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України про протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 104 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

При цьому адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви (в тому числі і шляхом заповнення бланка позовної заяви, наданого судом), яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

За правилами ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, суд керується кодексом адміністративного судочинства України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року, який набув чинності 30.07.2010 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що позивачем при оформленні позовної заяви не дотримано ряд вимог передбачених у ст. 106 КАС України.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві повинні бути зазначені ім'я (найменування) позивача та відповідача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є (відомі).

В поданій позовній заяві не зазначені номера засобів звязку та адреси електронної пошти як позивача так і відповідача, або ж відомості про їх відсутність.

Окрім того, в наданому адміністративному позові позивач порушує вимоги п.3 ч.1 ст. 106 КАС України, а саме неповно вказує ім'я відповідача, зокрема, Головне Управління Внутрішніх Військ Міністерства Внутрішніх Справ України, тоді як повним ім`ям згаданого відповідача є Головне Управління Міністерства Внутрішніх справ України у Вінницькій області.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що на підтвердження своїх вимог позивач додав до позовної заяви окремі світлокопії документів (копії заяви ОСОБА_2 від 10.01.2011 року, листа УМВС України у Вінницькій області від 06.12.2010 року №2/Н-16, довідки Національної академії МВС від 19.01.2011 року №37, посвідчення до нагрудного знаку "за отличие в службе" І степени, тощо), які не засвідчені належним чином - відсутній запис "З оригіналом згідно", підпис, посада, прізвище, ініціали особи, яка засвідчує копію, дата засвідчення, скріплені печаткою.

Враховуючи, що додані до позовної заяви документи належним чином не засвідчені, вони не можуть бути доказами по справі.

Поряд з цим, як зазначено у ч. 3 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимогу про зобовязання відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. В контексті з п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України це означає, що така вимога має бути обґрунтована, тобто враховано всі обставини, що мають значення для її задоволення.

Так, позивач просить: "Зобов`язати комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасником війни та бойових дій Головного управління МВС України у Вінницькій області вчинити дії, щодо визнання мене ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати мені ОСОБА_1 посвідчення встановленого зразка".

Проте, в аргументаціях позовної заяви не зазначено, за яких підстав цей відповідач наділений повноваженнями вчинити саме такі дії, а також не вказано компетенцію цього відповідача на прийняття (вчинення) таких рішень (дій).

Тобто, у поданій позивачем позовній заяві має місце неконкретизований виклад позовних вимог і спосіб судового захисту не визначений правовими підставами адміністративного позову.

Відповідно до визначень наведених в п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушенні її права, свободи або інтереси (ч.1 ст. 6 КАС України).

Водночас, суд звертає увагу на те, що п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Утім, у позовній заяві не обґрунтовано, які саме права та інтереси ОСОБА_1 порушено відповідачем і що стало підставою для його звернення до суду як позивача.

Тобто, в позовній заяві не зрозуміло викладені позовні вимоги, не зазначено, яке право позивача порушене та потребує судового захисту.

Окрім того, суд відмічає, що позовна вимога - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення, за умови що дана вимога відповідає матеріально-правовим способам захисту порушеного права, визначених законом.

З огляду на викладене суд вважає, що перша позовна вимога та обставини якими вона обґрунтовуються в позовній заяві викладена необґрунтовано, та з сумбурністю, що не узгоджується з приписами ст. 106 КАС України.

Поряд з цим, в адміністративному позові відсутнє обґрунтування того, чому адміністративний позов пред'явлено безпосередньо до Головного Управління Внутрішніх Військ Міністерства Внутрішніх Справ України, адже жодна з наведених вимог позивача - ОСОБА_1 не адресована згаданому відповідачу по справі.

До того ж, суд зауважує, що усі позовні вимоги ОСОБА_1 звернуті до Комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасником війни та бойових дій Головного управління МВС України у Вінницькій області, в частині скасування рішення від 14.02.2011 року та зобов`язання вчинити певні дії, яка взагалі не визначена стороною у даній справі.

Отже, позивачу слід визначитись (конкретизувати) з субєктним складом осіб, які мають відповідати за позовними вимогами та обґрунтувати їх участь.

Варто відмітити, що за приписами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Особливістю цих відносин є те, що вони пов'язані із реалізацією прав, свобод та інтересів суб'єктів у сфері публічно-правових відносин і спрямовані на захист від порушень з боку публічної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Рішення субєкта владних повноважень у контексті даних положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації. За своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Повноваження адміністративного суду при визнанні протиправним або нечинним рішення субєкта владних повноважень згідно положень КАС України поширюються на рішення, тобто нормативно правові акти чи правові акти індивідуальної дії.

Тобто встановлені способи захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних відносин.

В даному зверненні до суду позивач оскаржує рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасником війни та бойових дій Головного управління МВС України у Вінницькій області від 14.02.2011 року про відмову у визнані ОСОБА_1 учасником бойових дій, проте останній не конкретизує, яке саме рішення Комісії оскаржується позивачем, а саме рішення у формі листа - відповіді Управління МВС України у Вінницькій області від 14 лютого 2011 року №2/Н-1, або ж у формі Протоколу засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників війни та бойових дій Управління МВС України у Вінницькій області від 14 лютого 2011 року.

На переконання суду, лист - відповідь Управління МВС України у Вінницькій області від 14 лютого 2011 року №2/Н-1, не може оспорюватись саме в порядку адміністративного судочинства, оскільки ця відповідь є документом інформаційного характеру та не має обовязкового характеру, а вимога про визнання її протиправною не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на усе вищезгадане, суд дійшов висновку, що у поданій позивачем заяві мають місце окремі недоліки, а тому з метою додержання ст. 107 КАС України та для вирішення питання про відкриття провадження у справі зазначені вище обставини потребують попереднього зясування.

Отже, усе вищенаведене, не позбавляє позивача права на звернення до суду із позовною заявою, однак вимагає усунення зазначених у ній недоліків.

В той же час, недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом урахування вищевказаних зауважень.

Стаття 106 КАС України не містить виключень і поширюється на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання її положень свідчить про її невідповідність вимогам Закону.

За правилами визначеними ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви слід залишити без руху та надати позивачу строк для виконання всіх вимог перелічених в ст. 106 КАС України.

З урахуванням викладеного та керуючись статтею 108 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України про протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху. 2. Надати позивачу п`ятиденний термін для усунення недоліків вказаних в даній ухвалі з моменту її отримання та запропонувати позивачу виправити вказані недоліки, надавши суду письмові пояснення та виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також докази на підтвердження виконання інших вимог цієї ухвали. 3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде повернута позивачу. 4. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Чернюк Алла Юріївна