Справа № 22-а-7905/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Фастів Київської області на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Фастів Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни.

встановила:

В лютому 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, неправомірною та зобовязати відповідача здійснити нарахування їй як дитині війни, державної соціальної допомоги у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпечити виплату за період з 2006 -2008 роки в ро.? рі 3593 гри.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2009 року задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача у відмові провести перерахунок та виплату позивачці щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за 2008 рік.

В апеляційній скарзі УПФУ у м.Фастів Київської області просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у м.Фастів Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч 1 ст. Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у м.Фастів Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до с5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну сіпальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивачки на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від

25705.2008року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4. 6-8. 10-18. підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34. підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ТИ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, колегія судді не може погодитись з висновком суду в частині зобовязання

Враховуючи положення ст. 99 КАС' відповідно до якого для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів, згідно рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року за межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 22 травня 2008 року.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись от. ст. 198, 201. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Фастів Київської області - задовольнити частково.

Змінити постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2009 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України у м.Фастів Київської області нарахувати на користь ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенала віком у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2008 рік, та прийняти в цій частині нову постанову.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Фастів Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: