Справа № 2-а-2822/10/0270
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

04 березня 2015 р. Справа № 2-а-2822/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Державного підприємства Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39) про відстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2010 року у адміністративній справі за позовом Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області до Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" про стягнення податкового боргу за рахунок активів платника податків

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 2-а-2822/10/0270 за позовом Тростянецької ОДПІ до ДП "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" про стягнення податкового боргу за рахунок активів платника податків.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2010 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з підприємства 311357,35 грн. заборгованості за рахунок активів. Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання.

13 лютого 2015 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від представника ДП "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" надійшла заява про відстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2010 року.

Заявник в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання про відстрочення виконання рішення суду строком на 48 місяців. Повідомила, що підприємством погашено заборгованість на суму 150313,54 грн., залишок заборгованості становить 161043,81 грн.

Представник позивача та представник відділу державної виконавчої служби Ладижинського МУЮ в судове засідання не з'явились, хоча про дату час та місце судового розгляду повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень в матеріалах справи (а.с. 141-143). Представником позивача до суду надано письмовий відзив на заяву про відстрочення виконання постанови, в якому вказано, що не заперечує щодо надання відстрочки виконання рішення суду відповідачу терміном на 3 роки (а.с. 144).

З урахуванням положень частини 2 статті 263 КАС України, відповідно до якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про відстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає розгляд заяви проводити за відсутності представників позивача та виконавчої служби.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності з положеннями частини 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Частиною 2 ст. 263 КАС України передбачено право суду у виняткових випадках відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для застосування правил цієї статті є обставини, що ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Тобто, положення цієї статті визначає саме неможливість виконання судового рішення в процесі здійснення виконавчого провадження. Крім того, підставою для застосування положень даної норми статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення - ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Наведення та підтвердження наявності таких обставин є обов'язком заявника.

Так, у поданій заяві заявник просить відстрочити виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2010 року про стягнення податкового боргу в сумі 311357,35 грн. строком на 48 місяців у звязку із важким фінансовим станом підприємства. Крім того, доказів неплатоспроможності заявником не надано, лише зазначено про відсутність коштів на рахунках.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Суд зважає на те, що положення статті 263 КАС України спрямовані на створення оптимальних умов для належного та якісного виконання рішення суду в ході виконавчого провадження, а підставою для її застосування є обставини, що перешкоджають належним чином виконати рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим таке виконання з певних причин.

Представником відповідача не надано суду доказів, які дали б підстави зробити висновки про скрутне фінансове становище підприємства, а відповідно про наявність підстав для розстрочення судового рішення про стягнення із відповідача наявної у нього заборгованості. На противагу, підприємством надано платіжні доручення та виписки із банку, які свідчать про те, що на протязі 2014 року відповідачем постійно сплачувались фінансові зобовязання (а.с. 122-133).

Також слід вказати, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року вже відстрочувалось виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2010 року по справі за позовом Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції до Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" про стягнення в дохід Державного бюджету України податкового боргу 311357,35 грн. строком на 24 місяці.

Крім того, суд зазначає, що існує порядок позасудового відстрочення виконання грошових зобовязань за рішенням контролюючих органів (органів стягнення).

Зокрема, пунктом 100.2 статті 100 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Таким чином, суд не вбачає підстав для відстрочення виконання постанови.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність обставин, що ускладнюють його виконання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2010 року.

Керуючись ст.ст. 165, 254, 263 КАС України суд, -

у х в а л и в:

В задоволені заяви представника Державного підприємства Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39) про відстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2010 року у адміністративній справі за позовом Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області до Державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області № 39" про стягнення податкового боргу за рахунок активів платника податків відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дончик Віталій Володимирович