Справа № 2а-12835/10/0470
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2011 р. Справа № 2а-12835/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Бондар М.В.,

суддів Ількова В.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Шенкунісі А.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача-1 ОСОБА_3,

представника відповідача-2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 з питань банкрутства у Дніпропетровській області Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України, Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України про визнання актів нечинними та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_6 з питань банкрутства у Дніпропетровській області Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України (далі ОСОБА_6, відповідач-1), Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України (далі Департамент, відповідач), в якому просить:

- визнати ОСОБА_1 перевірки додержання арбітражним керуючим Ліцензійних умов від 17 вересня 2010 року №119/10, складений ОСОБА_6 з питань банкрутства у Дніпропетровській області Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України, нечинним в частині встановлення фактів допущення Позивачем ОСОБА_5 порушення вимог абз.4 ч.5 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п.2 розділу II Інструкції щодо заповнення форм подання арбітражним керуючим інформації, необхідної для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, затвердженої Наказом Міністерства економіки від 20.07.2006р. № 247 «Про затвердження форм подання арбітражним керуючим інформації, необхідної для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, та інструкції щодо заповнення цих форм», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 року за № 928/12802 та п.3.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Міністерства економіки України від 04.05.2001 р. №72/49 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.05.2001 р. за №436/5627;

- визнати ОСОБА_1 про повторне порушення арбітражним керуючим Ліцензійних умов від 17 вересня 2010 року №119/10 (п.п.), складений ОСОБА_6 з питань банкрутства у Дніпропетровській області Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України, нечинним в цілому;

- скасувати наказ Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України №124 від 01.10.2010 року «Про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами планової перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5 ОСОБА_6 17.09.2010 р. складений акт №119/10. В порушення ч.12 ст.20 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 р. №1775-ІІІ (далі Закон № 1775) та п.5.3. і п.5.4. Порядку контролю за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Держкомітету України з питань регуляторної політики та підприємництва та Міністерством економіки та з питань європейської № 22/35 від 13.02.2002 р. (далі Порядок №22/35) акт перевірки не був наданий позивачу для ознайомлення безпосередньо після закінчення перевірки, не був виданий особисто під підпис, а був направлений позивачу поштою лише 21.09.2010 р. та отриманий ОСОБА_5 27.09.2010 р. ОСОБА_1 перевірки №119/10 від 17.09.2010 року встановлено порушення ОСОБА_5 вимог абз.4 ч.5 ст. 3-1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 14.05.2002 р. №2343-ХІІ (далі Закон № 2343), п.2 розділу Інструкції щодо заповнення форм подання арбітражним керуючим інформації, необхідної для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, затвердженої наказом Міністерства економіки від 20.07.2006р. № 247 (далі Інструкція № 247), а саме, порушено строки подання форм звітності. Позивач вказує, що форми звітності відповідно до вищезазначеної Інструкції №247 за період: IV квартал 2009 року - II квартал 2010 року були надані до ОСОБА_6 своєчасно шляхом направлення поштою, що підтверджується описами вкладень до поштових відправлень та повідомленнями про отримання пошти адресатом: Форми звітності 9.1; 9.2; 9.3: за 12 місяців 2009 року - дата відправки 03.02.2010 р.; за І квартал 2010 року - дата відправки 21.04.2010 р.; за І півріччя 2010р. - дата відправки 20.07.2010 р. Також, відповідачем-1 був порушений п.6.1. Порядку №22/35, оскільки відповідач-1 повинен був видати розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов або ж відповідач-2 повинен був прийняти рішення про анулювання ліцензії. 23.09.2010 р. відповідачем-1 було прийняте відповідне розпорядження №21/1 про усунення порушень ліцензійних умов. Зі змісту п.6.3. Порядку №22/35 випливає, що у даному розпорядженні повинно бути зазначено: що повинен виконати арбітражний керуючий для усунення порушень та термін, у який арбітражний керуючий повинен повідомити орган, що видав розпорядження, про його виконання. У зазначеному розпорядженні відповідача-1 такої інформації зазначено не було. Дане розпорядження було направлено позивачу відповідачем-1 01.10.2010 року, пре що свідчить календарний штамп установи зв'язку на конверті та супровідний лист, датований 30.09.2010 р. за №1668/10 (02-06л) і отримано позивачем лише 04.10.2010 р. Позивач 07.10.2010 р. повторно направив відповідачу-1 відповідні форми звітності, а 08.10.2010 р. направив відповідачу-1 докази усунення порушень. Відповідно до вищевикладеного відповідач-1, порушуючи п.6.2. Порядку№191/6479, не дочекавшись 10-денного строку, протягом якого арбітражний керуючий мав право усунути виявлені перевіркою порушення і який збігав лише 07.10.2010 р., видав розпорядження №21/10 від 23.09.2010 р. про усунення таких порушень і надіслав його позивачу 01.10.2010 р. Одночасно з розпорядженням про усунення виявлених актом перевірки порушень, позивачем 04.10.2010 року був отриманий наказ відповідача-2 №124 від 01.10.2010 р. про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів). Підставою, що була покладена відповідачем-2 в основу даного наказу про анулювання ліцензії позивача є акт ОСОБА_6 «Про повторне порушення арбітражним керуючим Ліцензійних умов» від 17.09.2010 р. №119/10 (п.п.). При винесенні даного наказу відповідачем-2 не було взято до уваги той факт, що перевірка позивача здійснювалась відповідачем-1 камерально та позивач не мав змоги бути присутній при її здійсненні і надати відповідні докази і пояснення. Згідно п.6.2. Порядку №191/6479 позивачу надається 10 днів для усунення порушень. Позивач вважає, що 10 днів необхідно відраховувати від дати, коли позивач зміг ознайомитися за актом перевірки. Оскільки, акт перевірки датований 17.09.2010 р. і не особисто вручений позивачу, а направлений йому поштою 21.09.2010 року і фактично отриманий 27.09.2010 року, то згідно до Порядку №191/6479 позивач мав встановлений строк до 07.10.2010 року включно для усунення порушень. Відповідач-2 не дочекавшись спливу даного строку видав спірний наказ №124 від 01.10.2010 р., чим порушив права Позивача. Відповідач-2 перевищив свої повноваження, оскільки, згідно до п.6.1. Порядку №191/6479 можливі дві подій після складання акту перевірки: або видання розпорядження про усунення порушень органом контролю або прийняття рішення про анулювання ліцензії органом ліцензування. У даному випадку відповідач-1, як орган контрою видав розпорядження про усунення порушень 23.09.2010 р., а відповідач-2 прийняв рішення про анулювання ліцензії 01.10.2010 р. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів проти позову заперечували, надали письмові заперечення, в яких просили у задоволенні позовних вимог відмовити та зазначили, що п. 5 Положення про ОСОБА_6, затвердженого наказом Державного департаменту з питань банкрутства від 25.09.2009 р. № 159 передбачає, що ОСОБА_6 здійснює контроль за додержанням арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих. Зазначений контроль здійснюється шляхом проведення планових та позапланових перевірок. ОСОБА_6 в 2008 р. проведена планова перевірка по додержанню арбітражним керуючим ОСОБА_5 Ліцензійних умов. Під час здійснення ним повноважень розпорядника майна у справі №Б26/15/52/02 про банкрутство ДНВП «Цирконій» встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_5 не було надано до матеріалів перевірки та не було своєчасно подано до ОСОБА_6 форми звітності Форми звітності 9.1; 9.2; 9.3 щодо ДНВП «Цирконій» за четвертий квартал 2006 р. - четвертий квартал 2007 р. Таким чином арбітражним керуючим ОСОБА_5 порушено вимоги п. 2 розділу II Інструкції №247, абз. 4 ч. 5 ст.3-1 Закону №2343 та п. 3.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників керуючих санацією, ліквідаторів), затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Міністерства економіки України від 04.05.2001 р. №72/49 (далі Ліцензійні умови). Відповідності до п. 6 Порядку № 22/35 ОСОБА_6 видане розпорядження від 19.03.2008 р. № 06/08 (отримане позивачем 03.04.2008 р.), яким арбітражного керуючого ОСОБА_5 попереджено про недопущення аналогічних порушень в подальшій діяльності. Плановою перевіркою в 2010 р. по додержанню арбітражним керуючим ОСОБА_5 Ліцензійних умов під час здійснення ним повноважень розпорядника майна у справі NБ26/15/52/02 про банкрутство ДНВП «Цирконій», за наслідком якої складено акт від 17.09.2010р. №119/10, встановлено порушення п. 2 розділу II Інструкції № 247, абз. 4 ч. 5 ст.3-1 Закону №2343 та п. 3.1 Ліцензійних умов, а саме, несвоєчасне подання до ОСОБА_6 форми звітності Форми звітності 9.1; 9.2; 9.3 щодо ДНВП «Цирконій» за ІV квартал 2009 р. ІІ квартал 2010 р. Таким чином, позивачем вчинено повторне порушення. ОСОБА_6 складено акт про повторне порушення від 17.09.10 р. № 119/1 (п.п.) та направлено до Департаменту для прийняття рішення. На підставі ст.21 Закону №1775 Департаментом видано наказ від 01.10.2010 р. № 124 про анулювання ліцензії серії АВ № 307433 виданої 27.04.2007 р. Департаментом арбітражному керуючому ОСОБА_5 на право провадження діяльності арбітражного керуючого.

Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 27.04.2007 р. Департаментом ОСОБА_5 видано ліцензію на право здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) серії АВ №307433 зі строком дії з 27.04.2007 р. по 26.04.2012 р. (а.с.49).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2005 р. по справі №Б26-15/52/02 арбітражного керуючого ОСОБА_5 призначено розпорядником майна ДНВП „Цирконій (а.с.26).

З 28.02.2008 р. по 05.03.2008 р. ОСОБА_6 проведена планова перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5 з питань провадження господарської діяльності арбітражного керуючого при виконанні повноважень розпорядника майна ДНВП „Цирконій. За наслідком перевірки 05.03.2008 р. складено акт перевірки додержання арбітражним керуючим ліцензійних умов №18/08, в якому встановлено, що ОСОБА_5 не було надано до матеріалів перевірки та не було своєчасно подано до ОСОБА_6 форми звітності Форми №9.1, №9.2, №9.3 за ІV квартал 2006 р. - ІV квартал 2007 р. (а.с.128-132).

Управлянням 19.03.2008 р. прийнято розпорядження №06/08 „Про усунення порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та запропоновано арбітражному керуючому ОСОБА_5 усунути порушення, зазначені в акті перевірки додержання арбітражним керуючим ліцензійних умов від 05.03.2008 р. № 18/08 (а.с.133-134). Розпорядження та акт перевірки отримані уповноваженою особою позивача 03.04.2008 р.(а.с.27) та в установленому порядку не були оскаржені.

З 13.09.2010 р. по 17.09.2010 р. ОСОБА_6 проведена планова перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5 з питань провадження господарської діяльності арбітражного керуючого при виконанні повноважень розпорядника майна ДНВП „Цирконій. За наслідком перевірки 17.09.2010 р. складено акт перевірки додержання арбітражним керуючим ліцензійних умов №119/10, в якому встановлено, що ОСОБА_5 не було своєчасно подано до ОСОБА_6 форми звітності Форми №9.1, №9.2, №9.3 за 2009 рік - ІІ квартал 2010 р. (а.с.29-32).

Відповідно до ч.5 ст.3-1 Закону №2343 арбітражний керуючий зобовязаний, крім іншого, в порядку, установленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Згідно п.п.3.2.1 п.3.2 р.3 Ліцензійних умов арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобовязаний при призначенні розпорядником майна надавати Державному департаменту з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено справу про банкрутство.

Пунктом 2 р.2, п. 5 р.5 та Додатком до Інструкції № 247 передбачено подання звітності: Форми N 9.1 „Фінансово-економічні показники діяльності боржника актив балансу, N 9.2 Фінансово-економічні показники діяльності боржника пасив балансу та N 9.3 Фінансові результати діяльності боржника"; поточні подання звітності за вказаними формами повинні надаватися протягом провадження справи за станом на кінець кожного кварталу та року; поточні подання звітів здійснюються: квартальна звітність не пізніше 25 числа місяці, що настає за звітним кварталом, річна не пізніше 20 лютого, що настає за звітним роком.

Таким чином, ОСОБА_5 повинен був подати звітність ДНВП „Цирконій за Формами №9.1, №9.2 та №9.3: за 2009 рік - не пізніше 20.02.2010 р., за І квартал 2010 р. не пізніше 25.04.2010 р., за ІІ квартал 2010 р. не пізніше 25.07.2010 р.

На підтвердження направлення ОСОБА_5 до ОСОБА_6 форм звітності ДНВП „Цирконій за Формами №9.1, №9.2 та №9.3 за 2009 рік, позивачем долучено до матеріалів справи:

- копію квитанції Укрпошти від 03.02.2010 р. про направлення цінного листа ОСОБА_6 (а.с.42), оригінал квитанції представником позивача надано для огляду в судовому засіданні;

- копію опису вкладення до цінного листа, відправленого 03.02.2010 р. про направлення ОСОБА_6 Форм № 9.1, 9.2, 9.3 КП „ДКЖП та Форм № 9.1, 9.2, 9.3 ДНВП „Цирконій (а.с.42), оригінал опису вкладення представником позивача не надано для огляду в судовому засіданні, оскільки, як зазначив представник позивача, оригінал не зберігся;

На підтвердження неотримання ОСОБА_6 форм звітності ДНВП „Цирконій за Формами №9.1, №9.2 та №9.3 за 2009 рік представником відповідача-1 надано суду:

- копію опису вкладення до цінного листа, відправленого 03.02.2010 р. про направлення ОСОБА_6 лише Форм № 9.1, 9.2, 9.3 КП „ДКЖП (а.с.113), оригінал опису вкладення представником відповідача-1 надано для огляду в судовому засіданні;

- копії Форм № 9.1, 9.2, 9.3 КП „ДКЖП, які надійшли до ОСОБА_6 з описом вкладення від 03.02.2010 р. (а.с.110-112), оригінали оглянуті в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, суд критично оцінює наданий позивачем доказ копію опису вкладення до цінного листа від 03.02.2010 р. (а.с.42), оскільки вона не підтверджена оригіналом та спростовується наданим представником ОСОБА_6 другим оригіналом цього ж опису вкладення від 03.02.2010 р. (а.с.113), який було отримано відповідачем-1.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено направлення позивачем ОСОБА_6 форм звітності ДНВП „Цирконій за Формами №9.1, №9.2 та №9.3 за 2009 рік.

На підтвердження направлення ОСОБА_5 до ОСОБА_6 форм звітності ДНВП „Цирконій за Формами №9.1, №9.2 та №9.3 за І квартал 2010 р., позивачем долучено до матеріалів справи:

- копію квитанції Укрпошти від 21.04.2010 р. про направлення цінного листа ОСОБА_6 (а.с.43), оригінал квитанції представником позивача надано для огляду в судовому засіданні;

- копію опису вкладення до цінного листа, відправленого 21.04.2010 р. про направлення ОСОБА_6 Форм № 9.1, 9.2, 9.3 КП „ДКЖП та Форм № 9.1, 9.2, 9.3 ДНВП „Цирконій (а.с.44), оригінал опису вкладення представником позивача надано для огляду в судовому засіданні;

- копію поштового повідомлення про вручення поштової кореспонденції відповідачу-1 26.04.2010 р. (а.с.43), оригінал повідомлення представником позивача надано для огляду в судовому засіданні.

На підтвердження неотримання ОСОБА_6 форм звітності ДНВП „Цирконій за Формами №9.1, №9.2 та №9.3 за І квартал 2010 р. представником відповідача-1 надано суду:

- копію сторінок Книги реєстрації вхідної документації з датою надходження 26.04.2010 р. (а.с.116-121), де зазначено, що 26.04.2010 р. ОСОБА_6 від ОСОБА_5 отримано лише два листа: №АК/48 від 16.04.2010 р. щодо заборгованості із заробітної плати працівникам ДП „Дніпродзержинське спеціалізоване управління №446 (а.с.114) та № АК/47 від 16.04.2010 р. щодо заборгованості із заробітної плати працівникам Баглійського комунального житлового підприємства (а.с.115), оригінали оглянуті в судовому засіданні.

Представник ОСОБА_6 в судовому засіданні наполягав, що іншої кореспонденції від позивача (в тому числі і Форм №9.1, №9.2 та №9.3 за І квартал 2010 р. ДНВП „Цирконій) 26.04.2010 р. ОСОБА_6 не отримувало.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачем було направлено відповідачу-1 Форми №9.1, №9.2 та №9.3 за І квартал 2010 р. ДНВП „Цирконій. Нездійснення відповідачем-1 реєстрації Форм звітності в Книзі реєстрації вхідної кореспонденції за 26.04.2010 р. не є належним доказом ненадходження звітності.

На підтвердження направлення ОСОБА_5 до ОСОБА_6 форм звітності ДНВП „Цирконій за Формами №9.1, №9.2 та №9.3 за ІІ квартал 2010 р., позивачем долучено до матеріалів справи:

- копію опису вкладення до цінного листа, відправленого 20.07.2010 р. про направлення ОСОБА_6 Форм № 9.1, 9.2, 9.3 КП „ДКЖП та Форм № 9.1, 9.2, 9.3 без зазначення якого підприємства (а.с.45), оригінал опису вкладення представником позивача надано для огляду в судовому засіданні;

- копію поштового повідомлення про вручення поштової кореспонденції відповідачу-1 23.07.2010 р. (а.с.159), оригінал поштового повідомлення представником позивача не надано для огляду в судовому засіданні, оскільки, як зазначив представник позивача, оригінал не зберігся;

На підтвердження неотримання ОСОБА_6 форм звітності ДНВП „Цирконій за Формами №9.1, №9.2 та №9.3 за ІІ квартал 2010 р. представником відповідача-1 надано суду:

- копії Форм № 9.1, 9.2, 9.3 КП „ДКЖП на 2 аркушах кожен звіт датовані 20.07.2010 р. (а.с.122-127), які надійшли в конверті від позивача 06.08.2010 р.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відсутні докази направлення відповідачу-1 Форми №9.1, №9.2 та №9.3 за ІІ квартал 2010 р. ДНВП „Цирконій.

07.10.2010 р. позивачем подано до ОСОБА_6 всі Форми №9.1, №9.2 та №9.3 ДНВП „Цирконій: за 2009 рік, за І квартал 2010 р. та за ІІ квартал 2010 р. (а.с.46-48).

З огляду на зазначене, в судовому засіданні підтверджене встановлене в акті перевірки від 17.09.2010 р. №119/10 порушення несвоєчасне подання ОСОБА_5 до ОСОБА_6 Форм №9.1, №9.2, №9.3 за 2009 рік та ІІ квартал 2010 р. ДНВП „Цирконій.

Акт перевірки направлено позивачу поштою та отримано останнім 21.09.2010 р. (а.с.37).

Відповідно до ч.12 ст.20 Закону №1775 орган, що здійснює перевірку, за результатами перевірки складає акт у двох примірниках; один примірник акта видається керівнику субєкта, який перевірявся, другий зберігається органом, який здійснив перевірку.

Згідно п.п. 5.3, 5.4 Порядку №22/35, за результатами перевірки комісія складає акт перевірки додержання арбітражним керуючим Ліцензійних умов у двох примірниках; один примірник акта видається арбітражному керуючому, який перевірявся, другий зберігається органом контролю, який здійснив перевірку; усі примірники акта підписуються особами, які проводили перевірку; арбітражний керуючий засвідчує, що ознайомлений з актом перевірки і отримав один примірник і, ставить свій підпис та печатку.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач надав документи для проведення перевірки працівникам відповідача-1 та не чекав її закінчення. Представник відповідача-1 пояснив суду, що на час закінчення перевірки позивач був відсутній, тому комісією, що здійснювала перевірку було направлено акт перевірки поштою.

За наведених обставин, суд не вбачає порушень в діях працівників ОСОБА_6 щодо направлення акту перевірки від 17.09.2010 р. №119/10 ОСОБА_5 поштою.

На підставі п.п.6.1 Порядку №22/35 орган контролю не пізніше десяти робочих днів з дати складання акта перевірки порушень Ліцензійних умов видає розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов або орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії.

Управлянням 23.09.2010 р. прийнято розпорядження №21/10 „Про усунення порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (а.с.39-40) та попереджено про недопущення в подальшому подібних дій та анулювання його ліцензії у разі вчинення повторних порушень, аналогічно виявленим.

17.09.2010 р. ОСОБА_6 складено акт №119/10 (п.п.), в якому зазначено, що під час проведення планової перевірки (акт від 17.09.2010 р. №119/10) встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_5 при здійсненні повноважень розпорядника майна у справі №Б26/15/52-02 про визнання банкрутом ДНВП „Цирконій повторно порушено п. 2 розділу II Інструкції № 247, абз. 4 ч. 5 ст.3-1 Закону №2343 та п. 3.1 Ліцензійних умов (згідно акту перевірки від 05.03.2008 р. №18/08 та акту перевірки від 17.09.2010 р. №119/10) (а.с.33-36).

В судовому засіданні встановлено, що актом перевірки від 05.03.2008 р. №18/08 виявлено ненадання до матеріалів перевірки та несвоєчасне подання ОСОБА_5 до ОСОБА_6 Форм №9.1, №9.2, №9.3 за ІV квартал 2006 р. - ІV квартал 2007 р. ДНВП „Цирконій (а.с.128-132), а актом перевірки від 17.09.2010 р. №119/10 виявлено аналогічне порушення - несвоєчасне подання ОСОБА_5 до ОСОБА_6 Форм №9.1, №9.2, №9.3 за 2009 рік - ІІ квартал 2010 р. ДНВП „Цирконій (а.с.29-32).

Згідно ст.21 Закону №1775 та п.6.5 Порядку № 22/35 підставами для анулювання ліцензії, крім іншого, є акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов; орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом десяти робочих днів з дати встановлення підстав для анулювання ліцензії, яке вручається (надсилається) ліцензіату із зазначенням підстав анулювання не пізніше трьох робочих днів з дати його прийняття.

Отже, датою встановлення підстав для анулювання ліцензії є дата складання акту про повторне порушення, тобто 17.09.2010 р. Таким чином, встановлений законом 10-денний строк обчислюється з 17.09.2010 р., а не з дати отримання акту чи розпорядження позивачем.

01.10.2010 р. Департаментом винесено наказ №124 „Про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), пунктом 1 якого анульовано ліцензію серії АВ №307433 на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), видану ОСОБА_5 27.04.2007 р.

Таким чином, з диспозитивної норми п.п.6.1. Порядку №22/35 ОСОБА_6 за вчинене порушення на підставі акту перевірки від 17.09.2010 р. №119/10 прийнято розпорядження №21/10 про усунення порушень; а Департаментом на підставі імперативної норми п.6.5 Порядку №22/35 на підставі акту перевірки від 17.09.2010 р. №119/10 (п.п.) видано наказ про анулювання ліцензії.

Отже, зазначеним спростовуються доводи позивача про неможливість анулювання ліцензії в разі прийняття розпорядження про усунення порушень та неможливість анулювання ліцензії без отримання інформації щодо усунення порушень позивачем.

З огляду на зазначене, спростовуються доводи позивача, викладені в адміністративному позові.

Крім того, в позовних вимогах позивач просить визнати акти перевірок нечинними.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Акт перевірки - службовий документ, який стверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення. Акт перевірки не містить рішень субєкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків осіб чи субєктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість судового розгляду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є бепідставними та не підлягають задоволенню.

Позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про віднесення судових витрат по справі на відповідача.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, відповідно до ч.2 ст.94 КАС України, суд не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

За наслідками розгляду адміністративної справи відпала необхідність в продовженні застосування заходів забезпечення адміністративного позову, постановлених ухвалою суду від 19.10.2010 р. Відповідно до ст. 118 КАС України заходи забезпечення адміністративного позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 з питань банкрутства у Дніпропетровській області Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України, Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України про визнання актів нечинними та скасування наказу - відмовити.

Заходи забезпечення адміністративного позову скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_1