Справа № 2-а-7308/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7308/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу ДПС ВДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову ВА №060408 від 17.11.2009 р. по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штраф у розмірі 425 грн. та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказав, що 17.11.2009 року, інспектором ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області було винесено постанову про адміністративне правопорушення ВА №060408, мотивуючи прийняття такого рішення ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення даною постановою інспектором накладено на мене штраф в розмірі 425 грн.

В постанові відповідачем зазначено, що позивач рухався по вул. Мурманській «в крайньому лівому при правому вільному», чим порушив п. 11.5. ПДР України.

ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до п.11.5. ПДР - «На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).» В даному пункті сказано лише про розташування транспортних засобів, і жодного посилання щодо заборони руху по крайній лівій смузі. Я ж, у звязку із незадовільним станом дорожнього покриття (ями та вибоїни) та з метою обїзду припаркованих вантажних автомобілів, які були розташовані на правій смузі. Таким чином порушити пункт 11.5 ПДР неможливо, оскільки в ньому відсутня пряма заборона на вчинення будь яких дій.

В даному випадку суд вимушений розглядати справу на підставі обставин викладених у позові і позбавлений можливості дослідити підстави незгоди позивача з інкримінованому йому правопорушенні на час розгляду адмінсправи інспектором.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки сду не сповістив, докази правомірності свого рішення до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Приймаючи до уваги викладене суд вважає можливим ухвалити судове рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено наступні факти.

Інспектором ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області було винесено постанову про адміністративне правопорушення ВА №060408, мотивуючи прийняття такого рішення ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення даною постановою інспектором накладено на мене штраф в розмірі 425 грн., оскільки ОСОБА_1 рухався по вул. Мурманській «в крайньому лівому при правому вільному», чим порушив п. 11.5. ПДР України.

Виходячи з положень викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин.

Суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем були допущені порушення процесуальних норм, що потягло за собою винесення помилкової та необґрунтованої постанови.

Так, відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що фактично єдиним доказом винності позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, є протокол в той час, як в даному випадку - невизнання позивачем своєї провини - відповідач мав забезпечити збір інших доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення чи спростовували його, однак цього зроблено не було.

Згідно ст.252 КпАП України, передбачає, що посадова особа, при розгляді справи, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Статтею 283 КпАП України, закріплені вимоги до постанови про адміністративне правопорушення, так, в постанові, крім іншого, повинні бути зазначені докази на підставі яких базується висновок про скоєння особою адміністративного правопорушення та вказати мотиви відхилення інших доказів.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України є безпідставним.

Відповідно до ст. 293 КпАП України орган при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що дії відповідача підлягають визнанню неправомірними, постанова скасуванню, а провадження в адміністративній справі відносно позивача закриттю в звязку з відсутністю події та складу правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 4-9, 13, 14, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст. ст. 247, 292, 293 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу ДПС ВДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №060408 від 17.11.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3