Справа № 802/2162/15-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 вересня 2015 р. Справа № 802/2162/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Череватої А.Ю.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АКВ Українське каолінове товариство"

до: Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "АКВ Українське каолінове товариство" (далі ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство", позивач) з адміністративним позовом до Козятинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі Козятинська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки контролюючого органу, відображені в акті камеральної перевірки № 164/1500/33697003 від 03.06.2015 про несвоєчасну сплату податку на прибуток за 2014 рік не відповідають дійсності, а прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Зокрема, представник ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" зазначає, що граничний строк сплати податкового зобовязання, яке згідно з уточненою декларацією з податку на прибуток за 2014 рік склало 6880255,00 грн., у ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" у 2015 році настав 12 березня 2015 року. Станом на 01 березня 2015 року, як вказує представник позивача, товариство мало передплату з податку на прибуток 99 927,85 грн. та авансових внесків податку на прибуток 6 050 781,12 грн., у звязку з чим листом № 45-15 АКВ від 03 березня 2015 року звернулось із проханням до Козятинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про зарахування 4 800 000,00 грн. з авансових внесків податку на прибуток на податок на прибуток. Крім того, як зазначає представник ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство", 05 березня 2015 року підприємство оплатило 1 995 000,00 грн. податку на прибуток відповідно до платіжного доручення №869 від 03 березня 2015 року.

Враховуючи викладені обставини, на переконання позивача, станом на 06 березня 2015 року оплата товариства по зобовязанню з податку на прибуток склала 6 894 927,85 грн., тобто, зобовязання було виконане в повному обсязі і в межах передбачених законодавством строків. Однак, як зазначає представник ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство", Козятинська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області не врахувала дані факти та обставини при оформленні акту перевірки, а натомість зазначила ряд платіжних доручень за 11, 12 березня 2015 року, які не мають відношення до банківських транзакцій ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство".

На вказаний адміністративний позов Козятинська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 30.07.2015 подала до суду письмові заперечення. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що відповідно до поданої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік за № НОМЕР_1 від 02 березня 2015 року позивач задекларував грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 6 487 771,00 гри., а відтак граничний термін сплати позивачем грошового зобов'язання з податку на прибуток відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України становив 11 березня 2015 року.

При цьому, як повідомляє представник Козятинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, уточнююча декларація з податку на прибуток за 2014 рік від 05 березня 2015 року, на яку звертає увагу в позові ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство", до Козятинської ОДПІ не надходила.

Відповідач зазначає, що переплата позивача з податку на прибуток в сумі 99 927,85 грн. відповідно до вимог п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України зарахована в сплату грошового зобов'язання з даного податку, яке виникло відповідно до декларації № від 02 березня 2015 року, а щодо перерахування переплати з авансових внесків по податку на прибуток (код платежу 11024000) в сумі 4800000,00 грн. на погашення грошового зобов'язання з податку на прибуток (код платежу 1 1021000) Козятинською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області на підставі листа ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" за № 45-15 АКВ від 03 березня 2015 року направлено висновок від 04 березня 2015 року до УДКСУ у Козятинському районі та м. Козятин.

Як зазначає представник Козятинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідно до даних КОР ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" перерахування коштів з рахунку авансових внесків з податку на прибуток (код 11024000) на рахунок податку на прибуток (код 11021000) УДКСУ у Козятинському районі та м. Козятин проведено платіжними дорученнями №№39, 40, 41 від 11 березня року №40 на загальну суму 1 435 125,00 грн.

Враховуючи автоматичне зарахування переплати з податку на прибуток в сумі 99927,85 грн. в сплату грошового зобов'язання з даного податку та погашення грошового зобов'язання в сумі 1 995 000,00 грн. (платіжне доручення №869 від 03.03.2015) та сплату в сумі 1 435 125,00 грн. за рахунок перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший, станом на 11.03.2015, як зазначає представник відповідача, у ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" з податку на прибуток виникла сума недоплати в розмірі 2 957 718,15 грн.

Перерахування коштів на загальну суму 3 364 875,00 грн. з рахунку авансових внесків з податку на прибуток 11024000 на рахунок податку на прибуток 11021000, як зазначає представник Козятинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, УДКСУ у Козятинському районі та м. Козятин проведено платіжними дорученнями №№42, 43, 44, 46, 46 та 38 від 12 березня 2015 року.

Враховуючи викладене Козятинська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області вважає позовні вимоги ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" щодо скасування податкового повідомлення-рішення безпідставними та необґрунтованими.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити в межах заявлених позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували та просили в його задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.

02 березня 2015 року ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік, якою задекларовано до сплати суму податку у розмірі 6487771 грн. Уточнююча декларація з податку на прибуток за 2014 рік (сума грошового зобовязання 6880255,00 грн.) на яку звертає увагу в позові ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" та подання якої заперечує відповідач, до Козятинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області надійшла 02.03.2015 а 16:45:01, що підтверджується квитанцією №2 про прийняття (а. с. 54).

Станом на 01 березня 2015 року позивач мав передплату з податку на прибуток в сумі 99 927,85 грн. та авансових внесків податку на прибуток в сумі 6 050 781,12 грн.

Листом № 45-15 АКВ від 03 березня 2015 року ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" звернулось із проханням до Козятинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про зарахування 4 800 000,00 грн. з авансових внесків податку на прибуток на податок на прибуток. Крім того, відповідно до платіжного доручення №869 від 03 березня 2015 року ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" оплатило 1 995 000,00 грн. податку на прибуток. Переплата позивача з податку на прибуток в сумі 99 927,85 грн. була зарахована відповідачем у сплату грошового зобов'язання з даного податку.

На підставі листа ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" за № 45-15 АКВ від 03 березня 2015 року Козятинська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області направила висновок від 04 березня 2015 року до УДКСУ у Козятинському районі та м. Козятин щодо перерахування переплати з авансових внесків по податку на прибуток (код платежу 11024000) в сумі 4800000,00 грн. на погашення грошового зобов'язання з податку на прибуток (код платежу 1 1021000).

Перерахування коштів з рахунку авансових внесків з податку на прибуток (код 11024000) на рахунок податку на прибуток (код 11021000), УДКСУ у Козятинському районі та м. Козятин проведено платіжними дорученнями №№39, 40, 41 від 11 березня року №40 на загальну суму 1 435 125,00 грн. та платіжними дорученнями №№42, 43, 44, 46, 46 та 38 від 12 березня 2015 року на загальну суму 3 364 875,00 грн.

03 червня 2015 року Козятинська ОДПІ ГК ДФС у Вінницькій області провела камеральну перевірку своєчасності сплати податку на прибуток підприємства за 2014 рік, за результатами якої складений акт № 164/1500/33697003 (а. с. 12-13).

Під час перевірки встановлено, що ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" в порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України несвоєчасно сплатило суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток (із пропуском строку в 1 день), оскільки строк для сплати зазначеного податкового зобов'язання закінчився 11 березня 2015 року.

Не погоджуючись із висновками акта камеральної перевірки, позивач подав до контролюючого органу письмові заперечення, за результатами розгляду яких висновки зазначеного акта залишено без змін, про що письмово повідомлено ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" (а. с. 16-17).

17 червня 2015 року на підставі зазначеного акта Козятинська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області прийняла спірне податкове повідомлення-рішення № 0 про застосування до ТОВ "АКВ Українське каолінове товариство" штрафної фінансової санкції у розмірі 10 % від несвоєчасно сплаченого самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 2957718,2 грн.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Положеннями пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України визначено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Пунктом 43.4 статті 43 ПК України встановлено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Приписи п. 87.1 ст. 87 ПК України визначають, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Відповідно до пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з п. 43.4 ст. 43 ПК України ст. 43 ПК України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до п. 43.5 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Тобто, законодавством передбачено обов'язок платника податку нарахувати та у визначені строки сплатити податок на прибуток підприємств, а також встановлено обов'язок контролюючого органу здійснити перерахування надміру сплачених грошових зобов'язань в рахунок податку на прибуток за умови подання платником податків відповідної заяви.

В даному випадку платник податків скористався правом, визначеним п. 87.1 ст.87 ПК України, а контролюючий орган у встановлений ст. 43 ПК України строк направив висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Поряд з цим суд не погоджується з висновками контролюючого органу про несвоєчасну сплату позивачем суми самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток (із пропуском строку в 1 день) з огляду на таке.

Норма пункту 57.1 статті 57 ПК не містить посилання конкретно на підпункт 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК щодо визначення строків подання податкової декларації, а містить лише загальне поняття - "граничний строк, передбачений цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом".

Натомість пункт 49.20 статті 49 ПК чітко визначає, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

У вказаному пункті статті 49 ПК немає поняття "переноситься", а вжито термін "вважається", що не допускає жодних двозначних трактувань.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 ПК у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Європейська конвенція про обчислення строків (ETS № 76) від 16 травня 1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказує, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін "diesadquem" означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Керуючись вищезазначеним, суд доходить висновку, що в разі якщо останній день строку подання податкової декларації, передбачений підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК, припадає на вихідний або святковий день, граничним строком подання такої декларації є перший після нього робочий день. Тому початок перебігу встановленого пунктом 57.1 статті 57 ПК десятиденного строку для сплати зазначеного у декларації податкового зобов'язання пов'язаний саме із таким робочим днем.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного суду, викладеною у справах №№ 21-30а14, 21-215а14 та №21-18а15, постанови у яких ухвалено 1 квітня, 24 червня 2014 року та 09 червня 2015 року.

Згідно з частиною другою статті 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Оскільки останній день строку подання позивачем податкової декларації, передбачений підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК, припав на вихідний день (01 березня 2015 року - субота), граничним строком подання такої декларації є операційний (банківський) день, що настає за вихідним днем 02 березня 2015 року (понеділок), що не заперечується сторонами, і саме від цієї дати розпочинається відлік десятиденного строку сплати узгодженого зобов'язання відповідним платником.

Таким чином, останнім днем сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток було 12 березня 2015 року, а не 11 березня, як помилково вважає відповідач.

Враховуючи те, що кошти зі сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток в повній мірі були зараховані 12 березня 2015 року, тобто в межах строку, встановленого пунктом 57.1 статті 57 ПК, у контролюючого органу не було підстав для застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції за несвоєчасність сплати суми самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2014 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати в розмірі 487,20 грн. підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 17.06.2015 № НОМЕР_2 форми "Ш" на суму 295771,82 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на корить товариства з обмеженою відповідальністю "АКВ Українське каолінове товариство" () судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович