Справа № 713/1108/13-а
Суддя: Кириляк А. Ю.
Дата ухвалення: 2013-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1108/13-а
Провадження №2-а/713/46/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2013 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю. при секретарі Матейчук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення .

В позові вказував, що постановою від 19.04.2013 р. серії АА2 на нього було накладено штраф у розмірі 255 гривень. Як вбачається зі змісту постанови, підставою для її винесення слугувало те, що він нібито, керуючи автомобілем, рухався зі швидкістю 114 км./год. З інкримінацією вчинення даного порушення не погоджується та вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав: в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено, яке саме правопорушення, передбачене нормами КУпАП порушив, оскільки в постанові немає жодних посилань на конкретну статтю КУпАП. Виходячи з цього, у Відповідача відсутні правові підставі притягувати його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 255 грн.

Також зазначає,що в оскаржуваній постанові вказано, що правопорушення було зафіксоване приладом «Радіс» 4467., проте в даній постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фіксацію за допомогою приладу вимірювання швидкості. Крім того сама постанова була складена 19.04.2013 р. Однак 19 квітня 2013 р. постанову не отримував, не підписував. Працівники ДАІ оскаржувану постанову не направляли (про що свідчить відсутність відповідної відмітки в постанові.). Про існування постанови серії АА2 від 19.04.2013 року йому стало відомо тільки 13 травня 2013 року, після того, як на його адресу надійшов лист копії постанови серії АА2 від 19.04.2013 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 712231 від 19.04.2013 р. від УМВС України в Чернівецькій області. Просив поновити строк на оскарження постанови. Скасувати постанову серії АА2 по справі про адміністративне правопорушення від 19.04.2013 р. Справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у моїх діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надав письмове заперечення в якій позов не визнає та просить в його задоволені відмовити за безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст.18 ч.1 п.2 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року).

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2013 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП за те, що він 19 квітня 2013 року о 14.17 год. в с.Комарівці Сторожинецького району, керуючи автомобілем Фольксваген ВАЗ 21124 державний номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті порушив швидкість руху, рухався зі швидкістю 114 км/год при обмеженні 60 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Радіс» №4467.

Оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2№712231 від 29.04.2013 року, згідно якого особу порушника встановлено на підставі посвідчення водія ВІА №120371, вказано вірно дату його народження, однак, як зазначено у вказаному протоколі, правопорушник від підпису та пояснень відмовився в присутності свідків. Як видно з вказаного протоколу, швидкість руху вимірювалася повіреним приладом «Радіс» № 4467.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автономному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів, згідно до вимог ст. 14-1 ч. 1 КУпАП.

Вказана норма статті застосовується лише у разі фіксації порушення працюючими в автономному режимі спеціальними технічними засобами.

Відповідно до Інструкції з використання приладу «Радіс» зазначено, що прилад працює виключно в режимах вимірювання швидкості як стаціонарний або патрульний, але ніяк не автоматичний.

Пристрій «Радіс» неможливо налаштувати на вимірювання швидкості певної точки (конкретного автомобіля), оскільки радар вимірює всі швидкості машин у потоці руху і видає на монітор або швидкість найближчого об'єкта або швидкість найшвидшого об'єкта, в залежності від попередніх налаштувань приладу перед роботою.

Організація дорожнього руху здійснюється із застосуванням технічних засобів відповідно до правил і стандартів, відповідно до ст. 27 Закону України «Про дорожній рух».

Спеціально контрольно-вимірювальні прилади для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, застосовуються згідно з інструкціями та методичними вказівками про порядок використання цих технічних засобів.

До роботи із спеціальними технічними засобами допускаються працівники, які вивчили інструкції з їх експлуатації та склали заліки з правил їх застосування.

Працівники, які не склали заліків, до роботи з такими засобами не допускаються (п. 13.1, п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України від 13.11.2006 року № 1111).

Згідно до вимог ст. 9 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації і за умови, що вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Статтею 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» з метою захисту інформації, яка є власністю держави, або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинні використовуватися засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації (далі - КСЗІ) з підтвердженою відповідністю. Підтвердження відповідності здійснюється за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 18 ст. 16 Закону України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України» на Держспецзв'язку покладається обов'язок щодо організації та координації разом з центральним органом виконавчої влади у сфері стандартизації, метрології та сертифікації робіт з проведення сертифікації засобів криптографічного та технічного захисту інформації, а також організації та проведення державної експертизи у сфері криптографічного то технічного захисту інформації.

Копією свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/1222648 від 24 квітня 2013 року, яке чинне до 24 квітня 2014 року, підтверджено, що дистанційний вимірювач швидкості «Радис» №4467 визнано придатним до застосування згідно паспортом та нормативно-технічною документацією фірми-виробника. Діапазон вимірювання швидкості від 10 до 300 км/год.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного штрафу може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України, суд, перевіряє оскаржувану постанову на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію).

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Однак на час розгляду справи не відомо чи складався взагалі даний протокол , адже відомостей про те чи складався протокол про адміністративне правопорушення у матеріалах відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Згідно ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які в судовому засіданні посилався позивач в частині того, що він не керував транспортним засобом та не був зупинений працівниками ДАІ у вказаний в протоколі час, не знайшли свого підтвердження, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вірно зазначено номер та серія посвідчення водія, вказано повна дата його народження.

Виходячи з викладеного, позивач ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі, в спосіб та в межах, передбачених КУпАП. Порушень чинного законодавства в діях відповідача , судом не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі ст.ст.122 ч.1, 247, 265-2, 287-289 КУпАП, керуючись ст.ст. 18, 69, 71, 87, 90, 99, 100, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області, про накладення адміністративного стягнення ,- відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3