Справа № 231/1085/13-а
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/38582/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради( далі - Управління), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області,про оскарження неправомірних дій, стягнення недоплаченої суми державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и в :

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Управління щодо відмови у перерахунку їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог законодавства; зобов'язати Управління здійснити нарахування і виплату допомоги з 20.11.2012 року до досягнення дитиною 3-х років, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, та стягнути недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною з 20.11.2012 року по квітень 2013 року в розмірі 1830,54 грн.

Постановою Жданівського міського суду Донецької області від 06 червня 2013 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії та рішення Управління по призначенню та виплаті ОСОБА_4 державної допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку з 20.11.2012 року та зобов'язано нарахувати і виплатити позивачу недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, за період з 01 листопада 2012 року по 30 квітня 2013 року відповідно до положення ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду 10 липня 2013 року рішення суду першої інстанції змінено.

В абзаці третьому резолютивної частини постанови замінено слова та цифри «по 30 квітня 2013 року» на слова та цифри «по 06 червня 2013 року».

В іншій частині рішення залишено без змін.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення цих судів та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради і як застрахована особа отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130,00 грн.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» №107-VI від 28.12.2007 року (далі - Закон № 107-VI), правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом №2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом №2240-ІІІ, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір вказаної допомоги також визначався цими ж законами. Так, статтею 43 Закону №2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №107-VI були внесені відповідні зміни до Закону №2811-ХІІ та Закону №2240-ІІІ. Зокрема, змінами до статті 13 Закону №2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону №2240-III було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону №107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II цього Закону щодо виключення статей 40-44 із Закону №2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону №107-VI було передбачено, що розділ II даного Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону №2240-III.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 №835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року №2154-VI «Про Державний бюджет України на 2010 рік» (далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога по догляду за дитиною відповідно до Закону №2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1) і новий акт Уряду на виконання статті 45 Закону №2154-VI не приймався.

Враховуючи вказане, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову, оскільки на відносини щодо виплати допомоги позивачу у зазначеному періоді поширювалися норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-III), відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Колегія судді вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Жданівського міського суду Донецької області від 06 червня 2013 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду 10 липня 2013 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман