Справа № 5292/12/2070
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 р.Справа № 5292/12/2070
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. по справі № 5292/12/2070

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова, звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова на Державну податкову інспекцію у Київському районі міста Харкова головного управління Міністерства доходів і зборів у Харківський області за виконавчим листом № 2а-5292/12/2070 від 10.07.2012 року, виданим Харківським окружним адміністративним судом щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 38521 грн. 73 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 року по справі №5292/12/2070 у задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова про заміну стягувача за виконавчим провадженням по адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості сторони виконавчого провадження у адміністративній справі - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2014 р. по справі №820/5696/13-а та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної ухвали, норм матеріального та процесуального права, апелянт просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 року по справі №5292/12/2070 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження, розгляд справи провести без участі його представника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 року № 206, що призвело до неправильного вирішення питання, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2012 року по справі № 2а-5292/12/2070, яка набрала законної сили, задоволені позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за грудень 2011 року, січень 2012 року та за 2011 рік в розмірі 38521 грн. 73 коп.

На виконання вищезазначеного рішення суду видано виконавчий лист № 2а-5292/12/2070.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 30.07.2012 року відкрито виконавче провадження ВП №33633631 про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 38521 грн. 73 коп., стягувачем у якому визначено Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова.

07.08.2015 року УПФУ в Київському районі м. Харкова звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження на ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність встановлених законом підстав для заміни сторони виконавчого провадження УПФУ в Київському районі м. Харкова на ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 статті 264 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-ХІV із змінами і доповненнями, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження є тотожною інституту процесуального правонаступництва, встановленого статтею 55 КАС України, яка визначає процесуальні наслідки переходу прав і обов`язків від однієї особи до іншої у відносинах, щодо яких виник спір.

11.08.2013 року набрав чинності Закон України від 04.07.2013 року № 406-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку із проведенням адміністративної реформи" (далі по тексту - Закон №406-VII), яким врегульовано питання щодо передачі функцій з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від Пенсійного фонду України до Міністерства доходів і зборів України.

Зокрема, пунктом 102 розділу І Закону № 406-VII у пункті 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" слова "територіальними органами Пенсійного фонду України" замінено словами "органом доходів і зборів", та викладено частину четверту статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в наступній редакції: "4. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику".

Згідно з підпунктом 14.1.1-1 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Відповідно до приписів абзацу 3 п. 3 Прикінцевих положень Закону №406-VII органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.

Колегія суддів зазначає, що Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова не виключено з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомостей щодо знаходження управління в стані припинення також не міститься, а також в матеріалах справи відсутні докази завершення даним Управлінням процедури адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з цим слід відмітити, що предметом стягнення по даній справі є заборгованість зі сплати єдиного внеску, що виникла до набрання чинності Законом №406-VII - в період, коли адміністрування єдиного внеску Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" здійснювалось за приписами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та було віднесено до повноважень на користь УПФУ в Київському районі м.Харкова. Тобто, право звернутись за стягненням з позивача вказаної суми виникло саме у Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова.

Колегія суддів зауважує, що Законом № 406-VII не передбачено правонаступництва державними податковими інспекціями Міндоходів України в частині обов'язків управлінь Пенсійного фонду України щодо виконання рішень судів.

З огляду на викладене, зважаючи на фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність встановлених законом підстав для заміни сторони виконавчого провадження, а тому заява Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 року по справі №5292/12/2070 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2015р. по справі № 5292/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 28.09.2015 р.