Справа № 2-а-2211/11
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-2211/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН) Олевської районної державної адміністрації (РДА) Житомирської області, третьої особи Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання постановки на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивної території, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської РДА Житомирської області про відмову у постановці її на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно неправомірними та зобовязати відповідача поставити позивачку на чергу для виплати грошової компенсації в сумі 135644.00 грн., за втрачене нерухоме майно, яке знаходиться в с.Копище по вул.Партизанській, 57 Олевського району Житомирської області.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надіслала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Представник УПСЗН Олевської РДА в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про що свідчить розписка про отримання с удової повістки. Про причини не прибуття до суду не повідомив. Заяви про розгляд чи відкладення розгляду справи та заперечення щодо заявленого позову до суду не подав.

Представник третьої особи Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області в судове засідання також не зявився, але від нього надійшла письмова заява у якій він просить суд розглядати справу без участі їхнього представника, відносно задоволення позову не заперечує.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала на праві приватної власності будинок, разом з господарськими будівлями за вказаною адресою, що стверджується копією технічного паспорту на житловий будинок. Зазначений будинок № 57 по вул.Партизанській в с.Копище Олевського району Житомирської області позивачкою був переданий 22.08.2011 року на баланс Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області, що стверджується актом прийому-передачі від 22.08.2011 року.

На підставі направлення, серії ЖТ за № 12031 виданого 03.08.2011 року Житомирською обласною державною адміністрацією позивачка переселилася до м.Житомира, де на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на квартиру №114, яка знаходиться у житловому будинку № 1 по вул.Шелушкова, де вона проживає на даний час, що стверджується копією направлення, копією договору купівлі-продажу, копією витягу про реєстрацію права власності, копією довідки-виписки з домової книги.

Відповідно до експертного звіту про оцінку майна від 16.08.2011 року Олевської філії Житомирської товарно агропромислової біржі, загальна вартість житлового будинку № 57 з господарськими будівлями по вул.Партизанській в с.Копище Олевського району Житомирської області, який належав позивачці, становить 135644.00 грн., що стверджується експертним звітом про оцінку майна Олевської філії Житомирської товарно агропромислової біржі від 16.08.2011 року.

23.08.2011 року позивачка звернулася із заявою до відповідача про постановку ОСОБА_1, на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивної території.

23.08.2011 року позивачці було відмовлено відповідачем у постановці на чергу щодо виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно внаслідок Чорнобильської катастрофи в звязку з порушенням строку, передбаченого п.6 «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 року за № 1243, а саме передачу майна на умовах договору купівлі-продажу, яка здійснюється власником протягом місяця після отримання або придбання житла в місці переселення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з якої слідує, що підставами на відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Етапи відселення визначаються Концепцією. Населення, яке проживає у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, підлягає обов'язковому відселенню. Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення. Громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Відселення та самостійне переселення дозволяється лише у місцевості, які не віднесені до категорій зон радіоактивно забруднених територій (стаття 2), за винятком переселення до близьких родичів. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того відповідно до ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слідує, що компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

Відповідно до ст. 386 ЦК України слідує, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник , права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до п.п.6, 7 «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого Постановою КМУ від 18.11.2009 року № 1243 слідує, що втрачене нерухоме майно передається переселенцем відповідному органові самоврядування місця відселення (сільській, селищній, міській раді) у разі: забезпечення його житловим приміщенням у місці переселення відповідно до Порядку відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого постановою КМУ від 16.12.1992 року № 706; придбання житла у місці переселення на умовах договору купівлі-продажу у місячний строк з моменту укладення договору. Виплата компенсації проводиться один раз.

Відповідно до п.п.4, 5 зазначеного Порядку слідує, що для отримання компенсації переселенець повинен подати до райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення) за місцезнаходженням втраченого нерухомого майна - документи, передбачені п.4 цього Порядку, що підтверджують забезпечення житлом за місцем переселення. Переселенець на підставі зазначених документів за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення) отримує грошову компенсацію, яка перераховується відповідним відділенням Державного казначейства місця відселення на його особистий рахунок, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі.

В даному випадку ст.ст.4, 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачають право позивача на виплату грошової компенсації за втрачене нерухоме майно під час переселення та п.п. 4, 5 «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого Постановою КМУ від 18.11.2009 року № 1243 передбачає виплату компенсації.

Оскільки позивачка здала належний їй на праві приватної власності будинок, на баланс Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області, але компенсації за втрачене нерухоме майно не отримала, представник третьої особи не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає, що позов слід задовольнити та зобовязати відповідача поставити позивачку на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно.

Посилання відповідача на п.6 «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого Постановою КМУ від 18.11.2009 року № 1243, як на підставу для відмови позивачці в постановці на чергу, на думку суду є безпідставним, оскільки зазначеним пунктом визначаються лише строки здачі нерухомого майна, а не підстави та порядок постановки на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно.

Таким чином відповідач неправомірно позбавив позивачку її права на постановку її на чергу для отримання грошової компенсації, зазначеної в п.п.4, 5 «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого Постановою КМУ від 18.11.2009 року № 1243, чим порушив її право на соціальний захист від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим відповідно до ст.162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності.

Керуючись ст.ст.4, 35 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року (із змінами і доповненнями), п.п.4, 5, 6, 7 «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого Постановою КМУ від 18.11.2009 року № 1243, ст.386 ЦК України, ст.ст.10,11,17,71,86,159-163,167,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, третьої особи Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання постановки на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивної території - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови позивачці ОСОБА_1 в постановці на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно - протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області поставити позивачку ОСОБА_1 на чергу для виплати грошової компенсації в сумі 135644.00 (сто тридцять пять тисяч шістсот сорок чотири) грн., за втрачене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивної території, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с.Копище по вул.Партизанській, 57 Олевського району Житомирської області.

Сторони від сплати судового збору звільнені відповідно до п.п.7, 18 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Олевський районний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі винесення резолютивної частини рішення, передбаченої ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_2