Справа № 818/2715/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 р. Справа № 818/2715/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТА" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. по справі № 818/2715/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТА"

до Державної податкової інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області , Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віта" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах, Управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах №/49543 від 22.09.2014, стягнення надміру сплаченої суми орендної плати за земельну ділянку комунальної власності у розмірі 439074,83 грн. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області було подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду за якою винесено постанову від 19.01.2015р. про задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 р.

В свою чергу, ТОВ "Віта" було подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.15 р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 28.04.2015р. касаційну скаргу ТОВ "Віта" було задоволено. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2015 р. та постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

18.06.2015 р. постановою Сумського окружного адміністративного суду в задоволенні адміністративного позову ТОВ "Віта" до Державної податкової інспекції у м. Сумах, Управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах у м. Сумах №/49543 від 22.09.2014, стягнення надміру сплаченої суми орендної плати за земельну ділянку комунальної власності у розмірі 439074,83 грн. було відмовлено за необґрунтованістю.

Скориставшись своїм правом на оскарження рішення суду першої інстанції, ТОВ "Віта" подало апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов, а саме:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах у м. Сумах №/49543 від 22.09.2014 р.;

- стягнути надміру сплачену суму орендної плати за земельну ділянку комунальної власності у розмірі 439074,83 грн.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що протягом 2012 р., 2013 р., січня - липня 2014 р. ТОВ "ВІТА" помилково здійснювало сплату орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, що знаходиться по вулиці 2-га Лебединська, 1 в м. Суми у розмірі 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки вартості земельної ділянки замість 1-го відсотку, як це передбачено договором оренди від 11.04.2003 р. Виявивши таку помилку, позивач 09.08.2014, реалізуючи права, передбачені п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України (щодо можливості подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації), подав (в електронному вигляді) до ДПІ у м. Сумах уточнюючи податкові декларації з плати за землю (земельний податок/або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 р., 2013 р., січень - липень 2014 року, щодо земельної ділянки, що знаходиться по вулиці 2-га Лебединська, 1 в місті Суми. Враховуючи подані уточнюючи податкові декларації з плати за землю розмір надміру сплаченої орендної плати за земельну ділянку склав 4390743,15 грн.

У зв'язку з поданням позивачем уточнюючих податкових декларацій посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Сумах проведено камеральну перевірку податкових декларацій з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012, 2013, 2014 рік, за результатами якої складено акт від 05.09.2014 року № 3613/1503/21110939.

В акті перевірки зазначено, що позивачем порушено пп. 288.5.1 п. 288.5, п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України, а саме: занижено податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2012, 2013 роки та січень-липень 2014 року на загальну суму 439073,15 грн.

На підставі висновків, що викладені в акті перевірки, ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.09.2014 року № /49543, яким ТОВ «ВІТА» збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на загальну суму 548841,48 грн. (за основним платежем - 439073,18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 109768,3 грн.).

Відповідно до п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка згідно вимог пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Пунктом 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до вимог п. 286.1 та п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Таким чином, в Податковому кодексі України встановлено річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Віта" та Сумською міською радою 12.01.1998 р. укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. 2-га Лебединська, 1, площею 2,53 га. Строк дії договору 25 років. Орендна плата становить 1 відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Протягом перевіряємого періоду позивачем було подано декларації з орендної плати за землю: від 26.01.2012 року, згідно з якою орендна плата за земельну ділянку на місяць з січня по листопад 2012 року становила 21487,92 грн., за грудень 2012 року - 21487,95 грн.; від 25.01.2013 року, згідно з якою орендна плата за земельну ділянку на місяць становила 21487,92 грн., та від 25.01.2014 року, згідно з якою орендна плата за земельну ділянку на місяць становила 21487,92 грн.

09.08.2014 року ТОВ «Віта» подано до ДПІ у м. Сумах уточнюючі податкові декларації з плати за землю у зв'язку з помилковою сплатою орендної плати за земельну ділянку площею 2,53 га по вул. 2-га Лебединська, 1, в м. Суми, у розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки вартості земельної ділянки замість 1 відсотку, який визначено договором оренди.

З поданих позивачем уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, 2013 рік та січень - липень 2014 року вбачається, що ТОВ «Віта» надміру сплачено (3 відсотки замість 1 відсотку встановленого договором оренди) орендної плати за земельну ділянку площею 2,53 га по вул. 2-га Лебединська, 1, м. Суми у загальному розмірі 439073,15 грн. (за 2012 рік - 169963,82 грн., за 2013 рік - 169963,79 грн., за січень-липень 2014 року - 99145,54 грн.).

Враховуючи надмірну сплату орендної плати за вказану земельну ділянку, позивачем було подано до ДПІ у м. Сумах заяву про повернення надміру сплаченої орендної плати за земельну ділянку комунальної власності від 02.09.2014 року.

ДПІ у м. Сумах листом від 17.09.2014 року № 48651/1819-2003-45 повідомила позивача, що в результаті проведеної камеральної перевірки уточнюючих декларацій були виявлені порушення п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України та відмовила в поверненні надміру сплаченої орендної плати.

Посадові особи податкового органу зазначили, що розмір орендної плати за земельну ділянку в уточнюючих розрахунках наданих позивачем визначено безпідставно, оскільки податковим кодексом України визначено мінімальний розмір орендної плати - 3 відсотки нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої в оренду, а тому і надміру сплачених коштів, які за заявою платника податків можуть бути йому поверненні, не має.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 03.07.1992 р. № 2535-ХІІ "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Граничний розмір орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, встановлено Законом України від 06.10.1998 р. № 161-ХІ "Про оренду землі" та є обов'язковим при укладанні відповідних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього ж Закону України "Про оренду землі" орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою нарахування земельного податку відповідно до ст. 13 Закону України "Про плату за землю" є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Зміна умов договору оренди землі, згідно з ст. 30 Закону України "Про оренду землі" здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

У відповідності до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже, враховуючи вищевикладене, можливо зробити висновок, що хоча зміна розміру земельного податку є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної палати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати із застосуванням штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями.

Слід звернути увагу на те, що саме такого висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України в своїй постанові від 11.06.2013 р. у справі за позовом закритого акціонерного товариства «Кримвтормет» до Державної податкової інспекції у Балаклавському районі м. Севастополя про скасування податкового повідомлення-рішення.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам ст. 159 КАС України, оскільки воно ухвалено судом з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта" задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. по справі № 818/2715/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, Управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах №/49543 від 22.09.2014 р. про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Віта" суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на суму 548841 (п'ятсот сорок вісім тисяч вісімсот сорок одну) грн. 48 коп.

Стягнути з місцевого бюджету м. Суми на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта" надміру сплачену суму орендної плати за земельну ділянку комунальної власності у розмірі 439074 (чотириста тридцять дев'ять тисяч сімдесят чотири) грн. 83 коп.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Перцова Т.С. Жигилій С.П.