Справа № 2а/0470/6833/12
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2012 р. Справа № 2а/0470/6833/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потолової Г.В.

при секретарі Московській О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м.Дніпродзержинську, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування міст Дніпродзержинськ, Вільногірськ, Верхньодніпровського, Криничанського, Царичанського та Петриківського районів, підпорядкованого ГУМВС України в області про визнання неправомірних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про визнання неправомірних дій УПФУ в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська щодо відмови у поверненні позивачу безпідставно сплачених грошових коштів у сумі 4776грн.15коп., а саме збору на обовязкове державне пенсійне страхування при відчуженні автомобіля, який помилково сплатив 04.10.2010р. під час реєстрації у відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування міста Дніпродзержинська свого транспортного засобу; зобовязання відповідача через УДКУ у м.Дніпродзержинську повернути безпідставно сплачені грошові кошти в сумі 4776грн.15коп.

Представник позивача, у судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення повідомлений належно. 23.07.2012р. до справи надіслав клопотання про її розгляд за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав, просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, посилається на законодавчі підстави своїх дій, діяльність в межах закону та наданих повноважень та просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, у судове засідання не зявилась, до матеріалів справи надала клопотання про її розгляд без участі представника.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце проведення повідомлена належно, що підтверджено телефонограмою та поштовим повідомленням. Письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням приписів ст.128 КАС України судом на місці ухвалено щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, гр.ОСОБА_1, за договором купівлі-продажу №203 від 09.09.2010р. придбав у Приватного підприємства «Аеліта» автомобіль марки Mitsubishi Galant 2.4 Instyle AT, вартістю 191045грн.00коп.

Так, при реєстрації даного автомобіля в органах ДАІ позивача зобовязано сплатити збір на обовязкове державне пенсійне страхування з відчуження автомобіля на користь УПФУ у Дніпровському районі м.Дніпродзержинська у розмірі 4776грн.15коп., тобто 3% від вартості автомобіля, що підтверджується меморальним ордером №833200 від 04.10.2010р.

Позивач вказує, що в травні 2012р. дізнався, що відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» під час реєстрації автомобіля в органах ДАІ не належало сплачувати збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

В результаті викладеного, 14.05.2012р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ у Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області та до ОСОБА_2 Державної казначейської служи України у м.Дніпродзержинську із заявою про повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 4776грн.15коп.

В листі УДКС України у м.Дніпродзержинську від 22.05.2012р. позивача повідомлено, що повернення помилково зарахованих податків здійснюється за поданням Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись з діями відповідачів, та посилаючись на бездіяльність останніх, позивач звернувся за захистом своїх прав, свобод та інтересів до суду.

Позивач стверджує, що рішення відповідача є неправомірним з наступних підстав.

Пунктом 7 ст.1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» визначено вичерпний перелік осіб платників збору на обовязкове державне пенсійне страхування, зокрема ними є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Тобто, позивач зазначає, що обовязок зі сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування покладається на осіб лише у випадках відчуження, а не при купівлі автомобілів.

Крім того, позивач посилається, що посадовими особами відповідача-2 відповіді на заяву не надані, тобто не надана інформація на поставлені питання.

Відповідач, обґрунтовуючи пояснення стверджує, що процедура повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету здійснюється відповідно до Порядку повернення коштів помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.2002р. №226, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.12.2002р. за №1/7288.

Також, відповідач зазначає, що повернення коштів помилково та/або надміру зарахованих податків зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами ДКУ та формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції скріплених печаткою з обовязковим зазначенням інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П.І.Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФОУ. Або серії та номера паспорта, суми платежу, що повертається, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Крім того, відповідач звертає увагу, що органи, що контролюють справляння надходжень до бюджету, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011р. №106.

Таким чином, відповідач зазначає, що на час звернення позивача до суду документів відносно повернення коштів від ОСОБА_1 до управління не надходило.

Дослідивши матеріали справи та надані у судовому засіданні докази, суд виходить з наступного.

Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що під зверненням громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

У статті 19 Закону України «Про звернення громадян» зазначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані, зокрема, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Відповідно до п.п.2, 5, 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п.15 Порядку сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998р. №1740, суми збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів сплачується платниками цього збору на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в ОСОБА_2 державного казначейства в Автономній республіці Крим, областях, м.Києві та м.Севастополі, за місцем реєстрації легкового автомобіля.

Стаття 19 Конституції України зобовязує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд погоджується з поясненнями відповідача, що зазначеними нормативними документами передбачено відповідна процедура повернення кошті, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Позивач доказів на підтвердження належним чином оформленого звернення до відповідних органів для повернення коштів, помилково та/або надміру зарахованих податків, зборів до матеріалів справи не надав. Таким чином, вимоги позивача є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м.Дніпродзержинську, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування міст Дніпродзержинськ, Вільногірськ, Верхньодніпровського, Криничанського, Царичанського та Петриківського районів, підпорядкованого ГУМВС України в області про визнання неправомірних дій відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4