Справа № 2а/0270/1823/11
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 квітня 2011 р. Справа № 2а/0270/1823/11 м. Вінниця

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Батьківщина"

до: Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Вінницькій області - ОСОБА_1

про: визнання дій протиправними, скасування приписів та постанов суб'єкта владних повноважень

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Батьківщина" до Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Вінницькій області - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування приписів та постанов суб'єкта владних повноважень.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 104 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

При цьому адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви (в тому числі і шляхом заповнення бланка позовної заяви, наданого судом), яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

За правилами ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, суд керується кодексом адміністративного судочинства України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року, який набув чинності 30.07.2010 року.

Перевіривши позовну заяву на відповідність до вимог ст. 106 КАС України, суд встановив, що позовна заява ПСП "Агрофірма Батьківщина" цим вимогам не відповідає з декількох підстав:

Зокрема, обєднано вимоги, що належить розглядати в порядку різного судочинства.

У позовній заяві є вимоги до субєкта владних повноважень Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Вінницькій області - ОСОБА_1, як визнати протиправними дії при складанні актів від 23 березня 2011 року, винесені приписів №№00283, 00250, 00284 від 04.04.2011 року та повідомлень щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки №36, №37, №38 від 11.04.2011 року так і інші вимоги, зокрема, скасувати протоколи про адміністративні правопорушення від 04.04.2011 року №00250, №00251, №00252 та постанови №206-03-31/23, №206-03-31/22, №206-03-31/21.

Ці вимоги повинні розглядатися в порядку різного судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Позовна заява ПСП "Агрофірма Батьківщина" зазначеній нормі закону не відповідає.

Суд розяснює позивачу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 цього Кодексу, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Тому, вимоги позивача про скасування протоколів від 04.04.2011 року №№00250, 00251, 00252 про адміністративне правопорушення складених на генерального директора ОСОБА_2 та постанов №206-03-31/23, №206-03-31/22, №206-03-31/21 винесених за результатами їх розгляду, повинні розглядатись місцевим судом як адміністративним, за місцем проживання позивача.

З позовної заяви вбачається, що позивач фактично оскаржує дії Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Вінницькій області - ОСОБА_1, під час складання протоколів про адміністративне правопорушення від 04.04.2011 року №№00250, 00251, 00252 та винесенні 11.04.2011 року постанови про накладення адміністративного стягнення №206-03-31/23 за самовільне зайняття земельної ділянки та постанов про закриття справи за №206-03-31/22 та №206-03-31/21.

Відповідно до вимог ст.4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України.

Під час розгляду судами цивільних, господарських, кримінальних та адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення останні, мають розглядатися в порядку, визначеному відповідно Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінально - процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В даному випадку дії Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Вінницькій області - ОСОБА_1 (в частині, що стосується складання протоколів про адміністративне правопорушення та винесенні постанов за результатами їх розгляду) можуть бути оскаржені до суду відповідно до ст. 256 КУпАП, в якій зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Порядок оскарження і опротестування постанови по справі про адміністративне правопорушення визначений главою 24 КУпАП України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Крім того, суд роз'яснює позивачу, що згідно зі ст. 250 КУпАП України прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; опротестувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення; зупиняти виконання постанови, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Також, позивач при зверненні до адміністративного суду в поданому ним позові посилається на норми Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд розяснює позивачу, що заявлені ним позовні вимоги слід привести у відповідність з нормами ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві повинні бути зазначені ім'я (найменування) позивача та відповідача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є (відомі).

В поданій позовній заяві не зазначені адреси електронної пошти як позивача так і відповідача, або ж відомості про їх відсутність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В силу п.1 ч.1. ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З наведеної норми вбачається, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені дії або бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства та прийнятих в результаті ними рішень.

За загальним правилом в основі протиправних дій лежать певні юридичні факти, субєктивні обставини, застосування яких потягло за собою порушення прав сторони. При цьому такі дії носять явний характер, тобто повинні підтверджуватись відповідними доказами.

В силу ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 106 КАС України визначено вимоги до позовної заяви. У позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позовна вимога - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення, за умови що дана вимога відповідає матеріально-правовим способам захисту порушеного права, визначених законом.

Так, позивач серед іншого у своїх вимогах просить суд винести рішення про скасування Приписів №00283, №00250, №00284 від 04.04.2011 року (далі - приписи) з вимогами до генерального директора ПСП "Агрофірма Батьківщина" ОСОБА_3 усунути в 30-ти денний термін порушення земельного законодавства. Однак, як вбачається з тексту матеріалів позовної заяви, зокрема з її мотивувальної частини, позивач, аргументуючи свою позицію щодо протиправності дій (рішення) відповідача, всупереч вимогам ч.2 ст.2 КАС України не наводить жодної аргументації з посиланням на норми матеріального та процесуального права протиправності дій (рішення) суб`єкта владних повноважень. Зокрема, позивачем не вказується, які конкретно норми чинного законодавства були порушені відповідачем при вчиненні дій стосовно складання та винесення протиправних на думку позивача приписів.

До того ж, оскаржуючи приписи позивач не вказує на те, відносно кого було внесено ці приписи.

А тому на підставі наданих матеріалів суд попередньо не в змозі оцінити наявність існування порушення прав та інтересів, зокрема позивача ПСП "Агрофірма Батьківщина", а не його посадових осіб, саме діями (рішенням) відповідача в ході здійснення контролю за додержанням вимог земельного законодавства.

Також, в адміністративному позові відсутнє обґрунтування того, чому позов пред'явлено саме до Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Вінницькій області - ОСОБА_1, а не безпосередньо до юридичної особи - Головного управління Держкомзему у Вінницькій області.

Необхідність встановлення згаданих обставин полягає в тому, щоб суд у кінцевому результаті міг вирішити публічно-правовий спір між тими особами, які є учасниками цього спору. Тобто суд, повинен з`ясувати належність сторін, якими є суб`єкти спірних публічно-правових відносин, що становлять предмет розгляду в суді.

Варто відмітити, що за приписами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Особливістю цих відносин є те, що вони пов'язані із реалізацією прав, свобод та інтересів суб'єктів у сфері публічно-правових відносин і спрямовані на захист від порушень з боку публічної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій.

Рішення субєкта владних повноважень у контексті даних положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації. За своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Повноваження адміністративного суду при визнанні протиправним або нечинним рішення субєкта владних повноважень згідно положень КАС України поширюються на рішення, тобто нормативно правові акти чи правові акти індивідуальної дії.

Тобто встановлені способи захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних відносин.

В даному зверненні до суду позивач оскаржує дії Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Вінницькій області - ОСОБА_1 щодо складання Актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23 березня 2011 року та просить суд їх скасувати.

З цього приводу слід зазначити, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства - це службовий двосторонній документ, який складається за результатами перевірки:

- якщо виявлено чи не виявлено порушення земельного законодавства;

- при усуненні чи не усуненні раніше виявлених порушень у строк, установлений у приписах (у тому числі і в повторно виданих приписах);

- при неможливості встановити особу порушника.

Акт складається у двох примірниках. Перший примірник акта залишається у державного інспектора, який проводить перевірку, другий - вручається або надсилається керівнику юридичної особи чи фізичній особі, які перевірялись. При проведенні спільних перевірок з іншими органами контролю копія акта надається цим органам.

При врученні акта юридичній чи фізичній особі особисто в примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відмітка про дату вручення акта та ставиться підпис особи, яка його отримує.

У разі надсилання акта поштою на примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відповідна відмітка. Акт надсилається з повідомленням про вручення. Копія акта може бути надана іншим зацікавленим державним органам, громадянам чи громадським організаціям на їх запит.

В акті державний інспектор зазначає: дату та місце складання акта; посаду та прізвище інспектора (інспекторів), який (які) проводив (проводили) перевірку; посади та прізвища осіб, які були залучені до перевірки; посаду та прізвище представника юридичної особи чи прізвище фізичної особи, які були присутні при перевірці; місцезнаходження юридичної чи фізичної особи, які перевіряються; місце розташування земельної ділянки, її площу згідно із земельно-кадастровою документацією та фактичну площу, яка використовується; категорію земель та склад угідь; цільове призначення та фактичний стан використання (освоєння) земельної ділянки; наявність документів, які посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою; обставини порушення земельного законодавства; суть порушення з посиланням на акти чинного законодавства, вимоги яких порушені.

Враховуючи викладене, сам по собі Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства є документом інформаційного характеру та не несе для позивача негативних правових наслідків, а тому не може порушувати права та інтереси в його діяльності та не є рішенням субєкта владних повноважень в розумінні статті 17 КАС України, а відтак вимога про його скасування не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Отже, усе вищенаведене, не позбавляє позивача права на звернення до суду із позовною заявою, однак вимагає усунення зазначених у ній недоліків.

В той же час, недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом урахування вищевказаних зауважень.

Стаття 106 КАС України не містить виключень і поширюється на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання її положень свідчить про її невідповідність вимогам Закону.

Відповідно до ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Сукупність зазначених вище істотних порушень щодо форми та змісту позовної заяви є перешкодою для відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху.

Способом усунення зазначених недоліків є подання до суду нової редакції позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст. 106 КАС України з урахуванням висловлених вище недоліків.

Для виконання ухвали та усунення недоліків позивачеві слід надати час, зокрема п`ятиденний термін з моменту її отримання. Розяснити, що відповідно до ст. 108 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду. Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 165 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма Батьківщина" до Державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Вінницькій області - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування приписів та постанов суб'єкта владних повноважень залишити без руху.

2. Позивачу надати п`ятиденний термін з моменту отримання ухвали для усунення зазначених у її мотивувальній частині недоліків, шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст. 106 КАС України з урахуванням недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Розяснити позивачеві, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Чернюк Алла Юріївна