Справа № 152/1423/15-а
Суддя: Строгий І. Л.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/1423/15-а
Постанова

іменем України

30 вересня 2015 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Титаренка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із указаним адміністративним позовом.

Позов обґрунтований тим, що позивач з 1 серпня 1980 року по теперішній час працює на посаді викладача музично-теоретичних дисциплін Шаргородської дитячої музичної школи, її педагогічний стаж роботи складає 35 років. У серпні 2015року позивач звернулася до УПФУ у Шаргородському районі Вінницької області (далі - відповідач) з заявою про отримання грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте листом № 31-П від 21.08.2015 відповідач відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги, посилаючись на те, що позивач працює викладачем позашкільного навчального закладу, яким є Шаргородська дитяча музична школа, тоді як пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 4.11.1993 не передбачено виплату грошової допомоги викладачам позашкільних навчальних закладів.

Позивач не погоджується з позицією відповідача, у зв'язку із чим подала цей позов, у якому просить: визнати дії відповідача щодо обчислення їй спеціального трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» незаконними, зобов'язавши відповідача зарахувати до стажу її роботи педагогічний стаж 35 років, що дає право на пенсію за вислугу років та здійснити нарахування і виплату позивачу грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на ті самі обставини, що і у позові.

Відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву (а.с. 14) та представник відповідача Титаренко О.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що позивач працює викладачем позашкільного навчального закладу, яким є Шаргородська дитяча музична школа, тоді як пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 4.11.1993 не передбачено виплату грошової допомоги викладачам позашкільних навчальних закладів.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

З 1 серпня 1980 року по теперішній час позивач працює на посаді викладача музично-теоретичних дисциплін Шаргородської дитячої музичної школи, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 (а.с. 8).

Шаргородська дитяча музична школа є комунальним закладом для цілеспрямованого навчання громадян різним видам мистецтва, початковим спеціалізованим мистецьким закладом, що вбачається із довідки з ЄДРПОУ АБ № 644148 та Статуту школи (а.с. 18-25).

Позивач перебуває на обліку у відповідача та з 14 квітня 2013 року отримує пенсію за віком, призначену їй відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зарахований відповідачем загальний стаж роботи позивача на момент призначення пенсії становив 40 років 4 місяці та 6 днів, з яких 32 роки 8 місяців стаж працівника освіти, що вбачається із оглянутої у судовому засіданні пенсійної справи позивача № 53, а також вбачається із протоколу відповідача № 53 від 3.05.2013 про призначення пенсії (а.с. 26).

7 серпня 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти пенсій, до заяви позивач додала копію трудової книжки (а.с. 27).

Проте листом від 21 серпня 2015 року № 31-П відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги (а.с. 6, 7).

Зі змісту цього листа вбачається, що до спеціального стажу працівника освіти позивачу зараховано лише період її роботи з 1 серпня 1980 року по 31 грудня 1991 року, що становить 11 років 5 місяців, оскільки посада викладача музичної школи була передбачена постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397. Водночас, решту періоду роботи позивача викладачем у музичній школі до спеціального стажу не зараховано, оскільки згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4.11.1993 №909 музична школа не належить до загальноосвітніх навчальних закладів, а тому спеціальний стаж працівника освіти у позивача менший ніж передбачено законодавством.

З огляду на встановлені обставини, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до підпунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4.11.1993 № 909 (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу) пенсія за вислугу років призначається за наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років, зокрема, у розділі «1. Освіта» зазначено: загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи, в найменуванні посад зазначено - «викладачі».

Законами України «Про освіту» та «Про позашкільну освіту» передбачено, що позашкільна освіта є структурою освіти та її підсистемою.

У частині першій статті 39 Закону України «Про освіту» наведено перелік позашкільних навчальних закладів, у тому числі музичні школи, школи естетичного виховання, школи мистецтв.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Перелік посад педагогічних працівників системи освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 96 викладачів усіх спеціальностей віднесено до педагогічних працівників.

Окрім того, у листі Міністерства соціального захисту населення України від 1.02.95 №01-3/133-02-2, адресованому Міністерству соціального захисту Автономної Республіки Крим, обласним, Київському і Севастопольському міським управлінням соціального захисту населення зазначено, що за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України Кабінет Міністрів України погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 4.11.93 № 909, без внесення змін до неї (доручення Кабінету Міністрів України від 06.01.95 №397/21).

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому період роботи особи на посаді викладача музичної школи має бути зарахований до спеціального педагогічного стажу, який дає право на пенсію за вислугою років відповідно до підпунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як зазначалося вище, згідно із записами, які містяться у трудовій книжці позивача, остання з 1 серпня 1980 року по теперішній час працює на посаді викладача музично-теоретичних дисциплін Шаргородської дитячої музичної школи, на день досягнення пенсійного віку стаж роботи позивача на цій посаді становив більше 30 років.

Згідно із частиною другою статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач безпідставно не врахував період роботи позивача на посаді викладача у музичній школі, що призвело до того, що позивачу не нарахована та не виплачена грошова допомога відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на яку позивач однозначно мала, оскільки займана нею посада у Шаргородській дитячій музичній школі відноситься до посад педагогічних працівників, а тому цей період її роботи має бути зарахований до спеціального педагогічного стажу, який дає право на пенсію за вислугою років.

Ураховуючи усе вище викладене, позов слід задовольнити повністю, шляхом визнання незаконними дій відповідача щодо обчислення позивачу спеціального трудового стажу та відмови їй у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років педагогічний стаж 35 років та здійснити нарахування і виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 94 КАС України, підлягають відшкодуванню із Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 11, 69-72, 76, 79, 86, 158-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області щодо обчислення ОСОБА_1 спеціального трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» незаконними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 педагогічний стаж 35 років, що дає право на пенсію за вислугу років та здійснити нарахування і виплату грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок судового збору.

Згідно зі статтями 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний тест постанови виготовлено 2.10.2015.

Суддя І.Л.Строгий