Справа № 820/15547/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2015 р. м. Київ К/800/9733/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Швець В.В. ,

секретар судового засідання Борілло Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної служби з надзвичайних ситуацій в Україні Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій у Харківській області про стягнення середньомісячного заробітку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної служби з надзвичайних ситуацій в Україні Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій у Харківській області з вимогами про стягнення середньомісячного заробітку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. позовні вимоги залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015р. апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. у справі № 820/15547/14 скасовано частково, прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Стягнено з Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Харківській області державної служби з надзвичайних ситуацій в Україні на користь ОСОБА_3 1 460,14 грн. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги апеляційний суд виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення про стягнення з відповідача суми не виплаченого грошевого забезпечення в сумі 460,14 грн. При цьому суд прийшов до висновку, що немає підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У касаційній скарзі представник позивача з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому зазначає, що повний розрахунок при звільненні позивача проведено не було, оскільки позивачу не виплатили 460,14 гривень заборгованості за жовтень 2008 р. та заборгованість за період роботи з 01.11.2008 р. по 07.11.2008 р.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 17.06.2006р. ОСОБА_3 проходив службу в МНС України, про що внесено відповідний запис до трудової книжки позивача. Згідно даних Послужного списку ОСОБА_3 06.10.2006р. присвоєно спеціальне звання рядовий внутрішньої служби згідно Наказу ГУ МНС України в Харківській області №129о/с від 06.10.2006р. На підставі Наказу ГУ МВС України в Харківській області від 01.11.2007р. №144 о/с позивачу присвоєно спеціальне звання молодшого сержанта внутрішньої служби. Витягом з журналу видачі трудових книжок і вкладишів до них ГУ МНС України в Харківській області підтверджено, що позивач перебував на посаді пожежного ОП ДПО ОСОБА_5

Між Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в особі начальника Головного управління МНС України у Харківській області та молодшим сержантом служби цивільного захисту, пожежним окремого поста ДПО Дворічанського районного відділу Головного управління МНС України в Харківській області ОСОБА_3, відповідно до пунктів 19-30 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №629, 25.04.2008р. укладено контракт про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту №1575/08 строком на три роки, що підтверджується копією контракту.

01.07.2008р. позивачем складено рапорт про надання відпустки за 2008 рік, з 13.07.2008р. в кількості 30 днів згідно затвердженого графіку. Позивачу надано тарифну відпустку з 13.07.2008р. по 11.08.2008р., про що винесено Наказ про тарифну відпустку №78 від 01.07.2008р. за підписом начальника районного відділу капітаном служби цивільного захисту ГУ МНС України в Харківській області.

Відповідно до наказу за підписом начальника ГУ МНС України в Харківській області №119о/с від 14.11.2008р. позивач був звільнений зі служби в органах МНС України та проведено з ним розрахунок суми грошового утримання (в т.ч. за час знаходження у відпустці) на день звільнення у відповідності до вимог діючого законодавства, що підтверджується витягом із відповідного Наказу.

На підставі Наказу з позивачем було припинено (розірвано) контракт та внесено запис про його звільнення до трудової книжки. Як підтверджено матеріалами справи, 07.11.2008 р. позивач отримав свою трудову книжку.

Відповідно до довідки Управління економіки і фінансів Головного управління ДСНС України у Харківській області з позивача утримано 460,14 грн. за невихід на службу у жовтні (11 днів).

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу, які проходять службу в органах і підрозділах цивільного захисту Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи визначений Інструкцією про виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 10.06.2008 р. №447.

Пунктом 14.1 Інструкції передбачено, що особам рядового і начальницького складу, які відповідно чинного законодавства України мають право на відпустки із збереженням грошового забезпечення (щорічні відпустки, у тому числі під час навчання у вищих навчальних закладах МНС, додаткові відпустки у зв'язку з навчанням у вищих навчальних закладах МНС та інших вищих навчальних закладах без відриву від служби, а також у зв'язку з допуском до складання вступних іспитів у вищі навчальні заклади МНС та інші вищі навчальні заклади; для лікування у зв'язку з хворобою; відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; інші додаткові відпустки, що визначені відповідними законами України), грошове забезпечення виплачується за весь період цих відпусток.

Згідно з копією звернення №18 за підписом начальника Дворічанського ГУ МНС України в Харківській області, відповідач у зв'язку із відпусткою позивача, письмово звернувся до фінансово - економічного відділу ГУ МНС України з вимогою надати позивачеві грошове утримання та проїзні документи. Матеріалами справи підтверджено, що серед інших, позивачу нараховано щомісячну преміальну надбавку за липень-серпень 2008 року.

Матеріалами справи також підтверджено, що позивачу було нараховано грошові кошти за період липень - серпень 2008 року, загальна сума яких складає 2632,34 грн. та виплачено 2579,69 грн., про що свідчить особова картка позивача №92125-20 та дані особового рахунку.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість тверджень позивача про неотримання ним суми грошового забезпечення у передбаченому законодавством розмірі за період свого знаходження у щорічній відпустці з 13.07.2008р. по 11.08.2008р.

Відповідно до п. 15.1 Інструкції, особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу, у зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду або службовою невідповідністю, грошова допомога не виплачується.

Також судами встановлено, що на час звільнення позивача зі служби, позивач використав щорічну відпустку у повному обсязі. Згідно з наказом про тарифну відпустку №78 від 01.07.2008р. за підписом начальника районного відділу служби цивільного захисту ГУ МНС України в Харківській області позивач згідно затвердженого графіку знаходився у щорічній оплачуваній відпустці тривалістю 30 календарних днів - з 13.07.2008р. по 11.08.2008р. У зв'язку з цим відсутні підстави для її компенсації.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо відмови у позові в частині стягнення моральної шкоди, оскільки в ході розгляду справи не встановлено наявність психологічних страждань позивача та їх причинний зв'язок з діями відповідача.

Як зазначено апеляційним судом у справі, відповідно до довідки Управління економіки і фінансів Головного управління ДСНС України у Харківській області з позивача утримано 460,14 грн. за невихід на службу у жовтні (11 днів), проте матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів відсутності позивача на службі у цей період.

При цьому судами попередніх інстанцій не встановлено чи видавався відповідний наказ щодо утримання з позивача 460,14 грн. за невихід на службу у жовтні, а якщо видавася, то чи доводився такий наказ до відома позивача.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції передчасно зроблено висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми невиплаченого грошевого забезпечення в розмірі 460,14 грн.

Посилання апеляційного суду лише на те, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення про утримання коштів, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки належних доказів щодо законності утримання таких коштів судом не отримано.

В той же час судами першої та апеляційної інстанції не надано оцінки доводам представника позивача про те, що в день звільнення ОСОБА_3 07.11.2008р. не було здійснено повного розрахунку, оскільки не було виплачено грошове утримання за період з 01.11.2008р. по 07.11.2008р.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин рішення судів першої та апеляційної інстанції є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню з направленням на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, оскільки зазначені недоліки унеможлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду справи суду слід з'ясувати в повному обсязі обставини, що мають значення при розгляді справи, надати правову оцінку всім позовним вимогам позивача та встановити фактичні обставини щодо того, чи видавався відповідний наказ щодо утримання з позивача 460,14 грн. за невихід на службу у жовтні 2008р., чи проведено нарахування та виплата позивачу грошового утримання за період з 01.11.2008р. по 07.11.2008р. та були виплачені такі кошти на день звільнення позивача. В залежності від встановлених обставин необхідно буде прийняти рішення про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015р. скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Швець В.В.