Справа № 2а-802/12/0170/17
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/9991/44665/12

К/9991/47266/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Бутенка В.І., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Джанкойському районі Автономної Республіки Крим (далі - УПФ) до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку і професійних захворювань України в м. Джанкой Автономної Республіки Крим (далі - Фонд) про стягнення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за касаційними скаргами представників сторін на судові рішення Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 21 лютого 2012 року, Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2012 року представник УПФ звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив стягнути з Фонду витрати на виплату і доставку пенсії по інвалідності та адресної допомоги в сумі 1501,78 грн.

Посилався на безпідставність відповідача у не відшкодуванні витрат на виплату пільгових пенсій, оскільки такі понесені УПФ відповідно до вимог чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 21 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року, позовні вимоги за задоволено частково. Стягнуто з Фонду на користь УПФ суму невідшкодованих витрат на виплату і доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві в сумі 294,85 грн. У задоволенні позову про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою адресної допомоги, відмовлено.

У касаційній скарзі представники сторін, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні рішення скасувати. При цьому, представник позивача наполягає на ухваленні рішення про задоволення позову в повному обсязі, представник відповідача - на відмові в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційних скарг з урахуванням наступного.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на виплату і доставку пенсій, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що вказані витрати підлягають відшкодуванню Фондом як належним страховиком, а адресна допомога, яку УПФ включило до цих витрат, не є виплатою, що підлягає фінансуванню згідно статті 21 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV).

Висновок судів відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону №1105-XIV.

Фонд як належний страховик від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в силу положень статей 1, 4, 25, 26 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР та статей 21, 24 Закону № 1105-XIV зобов'язаний відшкодовувати витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання (у тому числі й пенсій по інвалідності особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР).

Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 21-1087во06, від 12 червня 2012 року № 21-165а12.

Водночас відповідно до статті 21 Закону №1105-XIV Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року № 5-4/4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697) встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів. Відповідно до статті 46 Закону №1105-XIV кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року (справа №21-346а11), висновок якого, відповідно до статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи, викладені в касаційних скаргах, зазначений висновок не спростовують і не дають підстав вважати, що судові рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги управління Пенсійного фонду України в Джанкойському районі Автономної Республіки Крим та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку і професійних захворювань України в м. Джанкой Автономної Республіки Крим відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 21 лютого 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, проте може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман