Справа № 803/321/13-а
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 803/321/13-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Волинського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Классна» про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Волинський обласний центр зайнятості звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Классна» про стягнення штрафних санкцій в сумі 41778,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі акту перевірки додержання законодавства України про зайнятість населення від 07.12.2012 року № 51 начальником Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Волинського обласного центру зайнятості було прийняте рішення № 4 від 07.12.2012 року, яким на відповідача накладено штрафну санкцію за порушення пункту 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» в сумі 41778,89 грн. Проте, відповідач штрафну санкцію добровільно не сплатив.

Позивач просить стягнути з відповідача на користь Луцького міського центру зайнятості штраф у розмірі 41778,89 грн.

У заяві від 15.09.2015 року представник відповідача визнав позовні вимоги на суму 4536,00 грн. (а. с. 103).

До судового засідання, призначеного на 9:30 15.09.2015 року, від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 103-104).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, з урахуванням вимог частини першої статті 41, частини четвертої статті 122 КАС України, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що підставі акту перевірки додержання законодавства України про зайнятість населення від 07.12.2012 року № 51 (а. с. 6-10) начальником Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Волинського обласного центру зайнятості було прийняте рішення № 4 від 07.12.2012 року, яким на відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Классна» накладено штрафну санкцію за порушення пункту 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» в сумі 41778,89 грн. (а. с. 29).

Крім того, судом встановлено, що рішення начальника Інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Волинського обласного центру зайнятості № 4 від 07.12.2012 року про накладення штрафної санкції за порушення пункту 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» було оскаржено в судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2013 року в адміністративній справі № 803/28/13-а за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Классна» до Інспекції по контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення Волинського обласного центру зайнятості про визнання частково нечинним та скасування рішення від 07.12.2012 року № 4 в задоволенні адміністративного позову відмовлено (а. с. 53-56).

Проте, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2015 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2013 року у справі № 803/28/13-а скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково, визнано частково нечинним та скасовано рішення № 4 в частині накладення штрафної санкції на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Классна» за порушення вимог пункту 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» в частині визначення розміру штрафу (а. с. 70-71).

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 26.05.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Волинського обласного центру зайнятості на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2015 року у справі № 803/28/13-а (номер справи у Вищому адміністративному суді України - № К/800/17913/15) за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Классна» до Інспекції по контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення Волинського обласного центру зайнятості про скасування рішення про накладення штрафної санкції (а. с. 106).

Згідно із частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2015 року у справі № 803/28/13-а, яка набрала законної сили, встановлено неправомірність прийняття рішення № 4 від 07.12.2012 року про накладення штрафної санкції за порушення пункту 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» в частині визначення розміру штрафу, тому в силу вимог частини першої статті 72 КАС України вказана обставина при розгляді цієї справи не доказується.

Згідно із частинами пятою, шостою статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 року № 803-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями, чинного на час прийняття рішення від 07.12.2012 року № 4) при вивільненні працівників (у тому числі працюючих пенсіонерів та інвалідів) у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, повідомляють про це не пізніш як за два місяці в письмовій формі державну службу зайнятості, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після вивільнення - направляють списки фактично вивільнених працівників, зазначаючи в них інвалідів. У разі неподання або порушення строків подання цих даних стягується штраф у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника. Ці кошти зараховуються до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття і використовуються для фінансування заходів по працевлаштуванню та соціального захисту вивільнюваних працівників. Порядок стягнення та розміри штрафів за невиконання вимог цієї статті з підприємств, установ і організацій встановлюються законодавством України.

Відповідно до частини шостої, девятої, десятої статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI (чинного з 01.01.2013 року, в редакції, чинній на момент звернення до суду з цим позовом) у разі неподання або порушення роботодавцем установленого порядку подання даних, передбачених абзацом третім пункту 4 частини третьої статті 50 цього Закону, стягується штраф у чотирикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виявлення порушення. Штрафи, накладення яких передбачено цією статтею, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частинах другій - сьомій цієї статті, накладаються уповноваженим органом з реалізації державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі несплати (відмови від сплати) протягом місяця передбачених цією статтею штрафів їх стягнення здійснюється в судовому порядку. Суми штрафів, зазначених у частинах другій, п'ятій та шостій цієї статті, зараховуються до бюджету Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, а ті, що зазначені у частинах третій, четвертій, сьомій та восьмій, - до державного бюджету.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2015 року визнано частково нечинним та скасовано рішення № 4 в частині накладення штрафної санкції на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Классна» за порушення вимог пункту 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» в частині визначення розміру штрафу (а. с. 70-71). При цьому, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2015 року заяву Інспекції по контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення Волинського обласного центру зайнятості про розяснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2015 року залишено без задоволення (а. с. 107-108).

На думку суду, виходячи зі змісту постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2015 року, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про незаконність визначення рішенням № 4 від 07.12.2012 року штрафу саме в розмірі 41778,89 грн., вважаючи, що розмір штрафної санкції повинен становити 4536,00 грн.

Отже, враховуючи, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2015 року у справі № 803/28/13-а, яка набрала законної сили, встановлено неправомірність прийняття рішення № 4 від 07.12.2012 року про накладення штрафної санкції за порушення пункту 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» в частині визначення розміру штрафу, відповідач визнав позовні вимоги на суму 4536,00 грн., тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача штрафну санкцію в сумі 4536,00 грн., а у задоволенні решти позовних вимог про стягнення штрафної санкції в сумі 37242,89 грн. слід відмовити.

Керуючись статтями 41, 72, 122, 128, 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про зайнятість населення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Классна» до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на розрахунковий рахунок Луцького міського центру зайнятості штрафну санкцію за порушення законодавства про зайнятість населення в розмірі 4536 гривень 00 копійок (чотири тисячі пятсот тридцять шість гривень нуль копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх