Справа № 814/3217/14
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року справа № 814/3217/14

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 глиноземний завод" до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення від 03.09.2014 року №504000003/2014/000047/1, визнання нечинною та скасування картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №504010000/2014/00012 від 03.09.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 глиноземний завод" до ОСОБА_1 митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення від 03.09.2014 року №504000003/2014/000047/1, визнання нечинною та скасування картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №504010000/2014/00012 від 03.09.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ціна товару чітко визначена контрактом з постачальником і у відповідача не було ніяких підстав підвергати її сумніву, відмовляти в прийнятті митної декларації, та визначати митну вартість за резервним методом, а також витребовувати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

У письмових запереченнях відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару, було з'ясовано, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару, не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Також відповідач зазначив,

що рішення від 03.09.2014 року №504000003/2014/000047/1 та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №504010000/2014/00012 від 03.09.2014 року прийняті у повній відповідності до чинного законодавства, у зв'язку із чим просив суд відмовити у задоволені адміністративного позову.

У судовому засіданні 17.06.2015 року суд керуючись ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) змінив відповідача ОСОБА_1 митницю Міндоходів його правонаступником - ОСОБА_1 митниця ДФС.

Представник позивача у даному судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову. Суд у судовому засіданні 17.06.2015 року на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 глиноземний завод зареєстровано в якості юридичної особи 16.09.2004 року. Основним видом діяльності ТОВ МГЗ є виробництво глинозему (оксиду алюмінію), який в свою чергу є основним вихідним матеріалом для виробництва алюмінію.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем було укладено зовнішньоекономічний договір поставки від 16.07.2015 (далі - Контракт) з компанією Tricon Energy UK , LTD, Об'єднане Королівство, в межах якого продавцем здійснювалась поставка продукції - рідка каустична сода (а.с.20-26). Відповідно до п. 3.1 Контракту, продавець зобов'язаний поставити продукцію на умовах СFR ДБМП (Україна) згідно з ІНКОТЕРМС -2010 (а.с.20-21).

Термін СFR «Вартість і Фрахт» застосовується при поставках товару морським транспортом, та означає, що продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в порту відгрузки. При цьому, Продавець зобовязаний оплатити всі витрати, необхідні для доставки товару в названий порт призначення.

Пунктом 5.1. Контракту сторони визначили ціну на продукцію, а саме 399,00 доларів США за 1 одну тонну в перерахунку на 100% основної речовини (а.с.23).

Загальна орієнтовна вартість продукції за Контрактом становить 3 192 000,00 доларів США. Виконуючи умови вищевказаного Контракту, з метою ввезення товару на територію України, позивачем 03.09.2014 року надана відповідачу для митного оформлення електронна митна декларація № 504010000/2015/002210 з визначенням ціни товару у п.42 - 3180642,8600. При цьому, митна вартість товару у вищезазначеній митній декларації була заявлена за основним методом оцінки - за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються (а.с.9-10).

В якості основних документів, які були надані для підтвердження митної вартості даного товару, були: контракт, інвойс № 54082 від 04.08.2014 року , Коносамент № LC/TRI - 001 від 04.08.2014 року, вантажний маніфест від 04.08.2014 року, сертифікат аналізу, договір страхування від 21.08.2014 року, сертифікат походження товару від 04.08.2014 року, митна декларація країни відправлення від 13.08.2014 року.

На етапі перевірки митної вартості товару відповідач відмовив позивачу у визнанні митної вартості товарів за першим (основним) методом у зв'язку з тим, що нібито подані декларантом документи не містять усіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

На думку Митного органу подані документи містять розбіжності: вартості товару у інвойсі і договору обовязкового страхування відповідальності; у листі ТОВ «МГЗ» від 03.09.14 року № 175/101-10-153 зазначені біржові котирування від 01.07.14 року , від 08.07.14 року, від 15.07.14 року, від 22.07.14 року, а фактично надані біржові котирування від 01.08.2014 року, від 08.08.14 року , від 15.08.14 року , від 22.08.14 року.

У зв'язку з цим, 03.09.2014 року відповідач направив на адресу позивача повідомлення № 10834 із запитом про надання за наявності додаткових документів: бухгалтерську документацію щодо вартості перевезення; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

На виконання зазначеної вимоги, та для підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивачем до Митниці листом від 03.09.2014 року № 175/101-10-153 надані запитувані документи, а саме: біржові користування Caustic Soda (Europa) міжнародні біржові організації ICIS pricing; експортну декларацію країни відправлення (а.с.33).

Крім того, позивач повідомив відповідача, що інших витребуваних документів, зазначених в запиті немає в наявності, оскільки, договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов'язані з Контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається - не укладались; бухгалтерська документація щодо вартості товару, в т.ч. вартості перевозки не може бути надана в звязку з тим, що за умовами контракту платіж за поставлений товар здійснюється з відстрочкою платежу, а саме протягом 45 днів з дати випуску коносамента (з 04.08.2014 року), тому на момент декларування (03.09.2014 року) платіжні документи відсутні.

Таким чином, позивач вважав, що Митниці було надано вичерпний перелік наявних документів, що впливають на визначення методу митної вартості, - згідно ціни контракту відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України (далі - МК України).

Проте, за результатами розгляду поданих позивачем документів, 03.09.2014 ОСОБА_1 Митниця ДФС прийняла рішення № 504000003/2014/000047/1 про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість задекларованого позивачем товару (соди каустичної), вагою 7.971.536 СМТ за ціною 419,10 доларів США за тонну (а.с.13).

Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, а саме за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів. Вказане рішення Митниці ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, який постачався згідно з митною декларацією від 02.03.2014 року № 504010000/2014/000463.

В рішенні про коригування заявленої позивачем митної вартості товарів від 03.09.2014 року № 504000003/2014/000047/1, зазначено, що «Метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у звязку з тим, що подані документи містять розбіжності вартості товару у інвойсі та договорі обовязкового страхування відповідальності; у листі ТОВ «МГЗ» від 03.09.14 року № 175/101/10-153 зазначені біржові котирування, датовані липнем 2014, а фактично надані біржові котирування датовані серпнем 2014 року; декларантом не надані в повному обсязі витребувані митницею документи.

У зв'язку з прийнятим рішення про коригування митної вартості товару, декларанту відповідачем було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови № 504010000/2014/00012 від 03.09.2014 року.

Позивач не погодився з рішенням відповідача, але враховуючи нагальну потребу у використанні товару в господарській діяльності, та керуючись ч.7 сс.55 МК України, звернувся з проханням випуску товару, що декларується, у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу X МК України.

З метою здійснення митного оформлення цього товару, декларантом 03.09.2014 року була подана до Митного органу нова митна декларація 504010000/2014/002211, у якій ціна ввезеного позивачем товару була визначена відповідно до прийнятого Відповідачем рішення про визначення митної вартості № 504000003/2014/000047/1, та було сплачено усі обов'язкові платежі, здійснено митне оформлення товару та товар випущено у вільний обіг.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в органу доходів і зборів інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 МК, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Рішення про коригування заявленої ТОВ «МГЗ» митної вартості товарів, мотивовано розбіжностями в вартості товару, загаченими у інвойсі та договорі обовязкового страхування відповідальності. Крім того, як зазначає відповідач, у листі ТОВ «МГЗ» від 03.09.14 року № 175/101/10-153 зазначені біржові котирування, датовані липнем 2014, а фактично надані біржові котирування датовані серпнем 2014 року.

Згідно з наданими Митному органу документами (контракт, інвойс, коносамент, вантажний маніфест) підтверджується факт поставки товару продавцем - компанією Трайкон в кількості 7,971.536 СМТ (або 15.997,463 РМТ), вартістю 3,180,642.865 (ціна за одиницю - 399,00 доларів США). Стосовно порівняння ціни товару, зазначеної в інвойсі, та ціни за договором страхування відповідальності субєктів перевезення небезпечних вантажів, то слід зазначити, що в договорі страхування ціна товару взагалі не передбачена. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2002 року № 733 «Про затвердження Порядки та правил проведення обовязкового страхування відповідальності субєктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечній вантажів», в договорі зазначається лише страховий тариф, а не ціна товару. Страховий тариф визначається в залежності від класу небезпечності вантажу і виду транспорту за 1 тонну вантажу на одне перевезення. Оскільки, сода каустична відноситься до 8 класу небезпеки, а згідно з п. 7 вказаної Постанови загальна страхова сума визначається як добуток кількості вантажу на 100 неоподаткованих мінімумів прибутків громадян, то страхова сума за договором становить 27196600 грн. (15.998 тонн х 1700 = 27196600 грн.). Страховий платіж (згідно з п. 1.4. договору) визначається в розмірі 0,03% від загальної страхової суми (0,03% х 27196600 грн. = 8158,98 грн.). Отже, визначення страхового платежу жодним чином не повязано з ціною товару, тому в договорі страхування відповідальності ціна товару не зазначена. Таким чином, зазначені документи не містять розбіжностей.

Суд зазначає, що необґрунтованим є також проведення аналізу цінових контрактних пропозицій агентства ІСIS на умовах FOB USG NET JUN (420-435 $) і залишення поза увагою цінових спотових пропозицій на умовах ЕХРОRТ FОВ USG (300- 320$). Дана поставка була разовою партією з використанням саме цінової спотової пропозиції (придбання непланових надлишків).

Крім того, Митний орган, коригуючи митну вартість, прийняв за основу вартість операції з ідентичними товарами, які продано на експорт в Україну за рівнем 419,10 доларів США з МД від 02.03.2014 року № 504010000/2014/000463.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість терапії); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів: за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості: на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст. 58 МК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 МК України , ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та /або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця. Як зазначалось вище, позивач надав відповідачу документи, а саме: зовнішньоекономічний Контракт; інвойс, коносамент, вантажний маніфест, сертифікат аналізу, згідно з якими підтверджується факт поставки продавцем товару в кількості 7,971.536 СМТ, вартість 3,180,642,86 доларів США (ціна за одиницю - 399,00 доларів США).

Сума оплати - 3180642,86 доларів США, перерахована продавцю згідно з платіжним дорученням № 4048 від 17.09.2014 року, яка відповідає ціні товару за Контрактом та інвойсом, а тому вартість імпортованого товару співпадає з даними платіжного доручення, отже заявлена ТОВ «МГЗ» митна вартість товару відповідає ціні господарської операції, та сплаченою у повному обсязі.

Крім того, постачальник додатково письмово повідомив, що вартість фрахта становить 789.182,06 доларів США, що входить у вартість товару 399,00 доларів США за 1 СМТ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті покупцем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України.

Згідно з п.3 ст.60 МК України для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. При цьому, ці товари мають бути ввезені в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. Проте, відповідач у прийнятому рішенні не навів фактів, як цього вимагає п. 2 ст. 55 МК України, що вплинули на таке коригування.

Послідовність дій посадових осіб Митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 року N 362.

Згідно з приписами п. 6 вказаних Методичних рекомендацій при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим МК України, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

Митний орган не зазначив належних доводів наявності у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Таким чином, позивачем правильно визначена митна вартість товару за ціною Контракту. Згідно з приписами ч.1 ст.14 ЗУ "Про ціни і ціноутворення" також передбачено, що під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб'єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої декларантом за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною Контракту відповідає вимогам ст. 58 МК України, а висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими.

У судовому засіданні відповідачем не подано жодного доказу того, що в нього виникли обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та не наведено обґрунтованих підстав щодо неможливості застосувати перший метод визначення митної вартості товару.

Відповідачем у даному випадку не було доведено, що мало місце не підтвердження декларантом документально заявленої ним митної вартості товару і що таке не підтвердження викликало сумніви щодо правильності застосування декларантом методу визначення митної вартості за ціною договору.

Суд не заперечує права митного органу щодо самостійного визначення митної вартості товарів, однак, це повинно відбуватись із дотриманням чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

У даному випадку при прийнятті оскаржуваного рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України митним органом у повній мірі не виконані вищезазначені норми.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач - ОСОБА_1 митниця ДФС, як суб'єкт владних повноважень, належним чином не довів правомірності прийнятого оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару від 03.09.2014 року №504000003/2014/000047/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від №504010000/2014/00012 від 03.09.2014 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України винесені з порушенням вимог чинного митного законодавства, є протиправними та підлягають скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 глиноземний завод" до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення від 03.09.2014 року №504000003/2014/000047/1, визнання нечинною та скасування картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №504010000/2014/00012 від 03.09.2014 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці ДФС від рішення від 03.09.2014 року №504000003/2014/000047/1.

Визнати нечиною та скасувати картку відмови ОСОБА_1 митниці ДФС в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №504010000/2014/00012 від 03.09.2014 року.

Повернути ТОВ "ОСОБА_1 глиноземний завод" судовий збір у сумі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок), сплачений ТОВ "ОСОБА_1 глиноземний завод" за платіжним дорученням від 23.09.2014 року №04136 та судовий збір у сумі 414,12 грн. (чотириста чотирнадцять гривень дванадцять копійок), сплачений ТОВ "ОСОБА_1 глиноземний завод" за платіжним дорученням від 30.01.2015 року №00527. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г. В. Лебедєва