Справа № 2-а-740/10
Суддя: Федорова Л. П.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя Федорової Л.П., розглянувши у скороченому провадженні в м. Дубно адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що в Управлінні Пенсійного фонду України в Дубенському районі він перебуває на пенсійному обліку з 1997 року. Отримував пенсію по інвалідності третьої групи, згідно експертного заключення Львівської регіональної міжвідомчої експертної ради його захворювання пов»язано з виконанням обов»язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. В 2001 році йому було визначено другу групу інвалідності, яка встановлена по листопад 2010 року. 20.09.2010 р. він звернувся до управління із заявою зробити перерахунок розміру пенсії по інвалідності другої групи, поскільки дізнався про те, що управління не правильно обчисляло розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв»язок з Чорнобильською катастрофою відповідно до ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На свою заяву отримав відповідь від 30.09.2009 р. за № 4123/07, згідно якої управління доводить правильність нарахування та виплати йому пенсії. Вважає, що дії та рішення суб'єкту владних повноважень є протиправними.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Позивач належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 094904, виданим Рівненської облдержадміністрацією 17.12.1998 року. Згідно довідки Рівненської спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК сер.МСЕ № 126917 та № 020314 від 26.11.2007 року він є інвалідом другої групи по листопад 2010 року з визначенням 75% втрати працездатності, пов»язаної з виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Основні положення реалізації права на соціальний захист, зазначений у ст. 46 Конституції України, визначені і закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.1 ст. 50 вищевказаного закону як особа, віднесена до першої категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та як інвалід ІІ групи позивач повинен був отримувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а згідно з ч. 4 ст. 54 цього Закону пенсію не нижче 8 мінімальних пенсій за віком. Тобто, в обох випадках для обчислення розміру пенсії мала братись мінімальна пенсія за віком, яка визначалася відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю особам віднесеним до 1,2,3,4 категорії. Перерахунок розміру пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Як видно з відповіді управління пенсійного Фонду України в Дубенському району від 30.09.2010 р., відповідач вважає, що порядок обчислення розміру пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, обчислення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, залишився неврегульованим через визнання рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. неконституційними змін до ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відтак розмір пенсії позивача визначений згідно з п.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654.

Вказаний нормативно правовий акт для обчислення розміру пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідач застосовував безпідставно, оскільки за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при обчисленні розміру пенсії він повинен був керуватись положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Надання ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повноважень Кабінету Міністрів України на визначення порядку обчислення передбачених цим законом пенсій не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав, визначених законом.

У відповідності до ч.3 ст.67 ЗУ"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 1 жовтня 2006 р., у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії. Перерахунок розміру пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про держаний бюджет України на 2009 рік» № 1715-УІ від 06.11.2009 р. та ст..2 ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 р. з 1.11.2009 р. установлений новий прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність 573 грн., з 01.01.2010 р. 695грн., з 01.04.2010 р. 706 грн., однак всупереч вимогам ч.3 ст.67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" управління Пенсійного Фонду України в Дубенському районі перерахунку розміру пенсії позивача та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, не провело.

Таким чином, оскільки відповідач незаконно відмовив позивачу в перерахунку розміру його пенсії і додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, не зробив перерахунку розміру цієї пенсії у зв»язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, він змушений звертатись до суду із позовом.

Представник відповідача у запереченні на адміністративний позов зазначив, що позивачу пенсія нараховувалась відповідно до вимог ст..50, ч.3 ст.54 ЗУ"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Розмір пенсії позивача визначений згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654, відповідно до якої учасникам ліквідації наслідків на ЧАЕС у 1986 р. установлено пенсії таких розмірів: 2 групи 1090 грн. Пенсійний фонд за рахунок власних коштів фінансує лише виплату трудових пенсій, а будь-які пільгові пенсії, надбавки, доплати фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету. Кошти на виплату позивачу пенсії перераховувалися з Державного бюджету Пенсійному Фонду у розмірах, визначених відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначенні та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Встановлено, що позивач належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А 094904, виданим Рівненською облдержадміністрацією 17.12.1998 року. На підставі експертного заключення Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв»язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та їх професійного характеру № 13 від 03.09.1998 р. та згідно довідки Рівненської спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК сер.МСЕ № 126917 та № 020314 від 26.11.2007 року він є інвалідом другої групи по листопад 2010 року з визначенням 75% втрати працездатності, пов»язаної з виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с.8-11)

Право позивача на одержання пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою відповідачем не оспорюється, тому на підставі ч.3 ст.72 КАС України доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімально пенсії за віком.

Згідно ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

За змістом ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт який має вищу юридичну силу. Таким чином при визначенні розміру пенсій позивачеві, застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови №530 від 28 травня 2008 року та №654 від 16 липня 2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених закон прав.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта який би визначав цей розмір не має. Тому положення ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у якому значено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті застосовується виключно для визначення розмів пенсій призначених згідно з цим Законом не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутністю іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність визначеного законом, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю особам віднесеним до 1,2,3,4 категорії та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки позивачу слід визначити пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Тому відмова відповідача у проведенні такого перерахунку у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність визначеного законом є протиправною.

Керуючись ст.ст. 50,54,67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ст. 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії - задоволити.

Визнати протиправними рішення та дії Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області зробити перерахунок та виплати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 30.09.2009 року, а також зробити перерахунок його пенсії з 01.10.2010 р., у зв»язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність..

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвали оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб»єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п»ятиденного строку з моменту отримання суб»єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя