Справа № 2а-15/11
Суддя: Побережна О. Д.
Дата ухвалення: 2011-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2а-15/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2011 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого

судді Побережної О.Д.

при секретарі Гладкій Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу ДАІ м.Ульяновка УДАЇ ГУМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу ДАІ м.Ульяновка УДАЇ ГУМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що 08.07.2010 року інспектором ДПС Ульянівського взводу капітаном міліції ОСОБА_2 відносно нього було винесено протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №169988, за те, що він нібито вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП: «….перевищив швидкість руху на 23 км./год., рухався зі швидкістю 83 км./год. Швидкість вимірювалась приладом «Визир» 0817404». Згідно даної постанови на нього було накладено стягнення в розмірі 255 грн.

Позивач вважає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням чинного законодавства, яка не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав:

1) 08.07.2010 року о 19 год. 45 хв. позивача було зупинено капітаном міліції ОСОБА_2О в с.Пушково на 33 км. автодороги., при керуванні автомобілем НОМЕР_1. На його запитання про причину зупинки працівник ДАІ відповів, що нібито позивач перевищив встановлену Правилами дорожнього руху України допустиму швидкість руху та показав йому покази приладу, яким здійснювалось вимірювання швидкості - «Визир» 0817404 із зафіксованим показником 83 км./год. Із вказаними діями працівника ДАІ позивач категорично не погоджується, оскільки в момент, коли капітаном міліції йому було подано знак про необхідність зупинитися, він рухався зі швидкістю 55 км./год. Крім того, у транспортному потоці попереду автомобіля під керуванням позивача рухався автомобіль марки «Даймблер» також білого кольору та ще декілька автомобілів позаду нього, тобто його думку, немає ніяких підстав для того, щоб стверджувати, що зафіксована швидкість належить саме керованому позивачем автомобілю.. Дана інформація була доведена ним, однак працівник ДАІ не реагував на його пояснення. Також на прохання позивача вручити йому разом з постановою протокол про адміністративне правопорушення йому було відмовлено в грубій формі, що позивач вважає неприпустимим, оскільки він був позбавлений права ознайомитись з ним;

2) заміри швидкості проводилися з використанням спеціального контрольно-вимірювального приладу для визначення швидкості руху - радара «Визир» 0817404, однак вказаний радар не фіксує належність конкретному автомобілю зафіксованої швидкості. Стаття 14-1 КУпАП передбачає необхідність того, щоб фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі, однак прилад, яким користувався працівник ДАІ, а саме «Визир» 0817404, під час вимірювання знаходився в його руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимріюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується;

3) відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення не було враховано характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Просить постанову серії ВА №169988 від 08.07.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу скасувати, як незаконну.

Позивач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведених у позовній заяві доводів позивача та досліджених письмових доказів: постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №169988 від 08.07.2010 року, судом встановлено, що оскільки у відповідності до положень ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено обставину правомірності дій інспектора ДПС Ульянівського взводу ДПС прапорщиком міліції ОСОБА_2 щодо винесення оскаржуваної постанови, згідно якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 грн., позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави, оскільки відповідно до ч.5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати державного мита.

На підставі ст..ст. 33, 268, 287-289, 293 ч.1 п.2 КпАП України та керуючись ст.ст. 9, 71 ч.2, 158-163, 167,171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ВА №169988, винесену 08.07.2010 року інспектором ДПС Ульянівського взводу ДПС прапорщиком міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 грн. визнати незаконною та скасувати.

Судове рішення є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий: