Справа № 2а-19/11
Суддя: Побережна О. Д.
Дата ухвалення: 2011-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2а-19/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2011 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого

судді Побережної О.Д.

при секретарі Гладкій Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до роти ДПС м.Немирова Вінницької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до роти ДПС м.Немирова Вінницької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що 24.11.2010 року інспектором ДПС м.Немирова ОСОБА_2 відносно нього було винесено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ1 №150343 та винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АВ №271322, за те, що він нібито вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП: «….перевищив швидкість руху на 22 км./год., рухався зі швидкістю 82 км./год. Згідно даної постанови на нього було накладено стягнення в розмірі 260 грн.

Позивач вважає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням чинного законодавства, яка не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав:

1) 24.11.2010 року о 14 год. 50 хв. позивача було зупинено в м.Гайсині Вінницької області ІДПС ОСОБА_2, при керуванні автомобілем марки «Мерседес Бенц». На запитання позивача про причину зупинки керованого ним автомобілем вказаний працівник ДАІ відповів, що нібито він перевищив встановлену Правилами дорожнього руху України допустиму швидкість руху та показав йому покази приладу, яким здійснювалося вимірювання швидкості «Беркут»-0801151 із зафіксованим показником 82 км./год. Із вказаними діями працівника ДАІ він категорично не погодився, оскільки в момент, коли йому було подано знак про необхідність зупинитися, він рухався зі швидкістю 55 км./год. Крім того, в транспортному потоці попереду та позаду керованого ним автомобіля рухалися інші автомобілі, тому на його думку, немає ніяких підстав, щоб стверджувати, що зафіксована швидкість належить саме керованому ним автомобілю. На його пояснення працівник ДАІ не реагував.Перед тим, як підписати складений протокол позивачем було здійснено запис в графі пояснення по суті правопорушення: «не нарушал, ехал в колоне, остановили виборочно, протокол буду оспаривать в суде».

2) заміри швидкості проводилися з використанням спеціального контрольно-вимірювального приладу для визначення швидкості руху - радар «Беркут» 0801151, однак радар не надає ніяких документальних підтверджень, якого саме автомобіля була заміряна швидкість. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість конкретного автомобіля неможливо, тому дані покази не є належними та допустимими доказами. Стаття 14-1 КУпАП передбачає необхідність того, що фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі, однак прилад, яким користувався працівник ДАІ, а саме «Беркут» 0801151, під час вимірювання знаходився в його руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимріюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується;

3) відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення не було враховані характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Просить постанову серії АВ №271322 від 24.11.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 260 грн. скасувати, як незаконну.

Позивач у судове засідання не зявився, однак у позовній заяві виклав клопотання про проведення судового розгляду без його присутності.

Представник відповідача, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведених у позовній заяві доводів позивача та досліджених письмових доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ1 №150343 та постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АВ №271322 від 24.11.2010 року, судом встановлено, що оскільки у відповідності до положень ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено обставину правомірності дій інспектором ДПС м.Немирова ОСОБА_2 щодо винесення оскаржуваної постанови, згідно якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 260 грн., позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави, оскільки відповідно до ч.5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати державного мита.

На підставі ст..ст. 33, 268, 287-289, 293 ч.1 п.2 КпАП України та керуючись ст.ст. 9, 71 ч.2, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії АВ №271322, винесену 24.11.2010 року інспектором ДПС м.Немирова ОСОБА_2І про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 260 грн. визнати незаконною та скасувати.

Судове рішення є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий: