Справа № 807/783/15
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 рокум. Ужгород№ 807/783/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ващиліна Р. О.,

при секретарі судового засідання - Меренич І. А.,

за участю сторін, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: Закарпатська обласна державна адміністрація, представник - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання незаконною відмову надати копію протоколу засідання конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області, яке відбулось 16.04.2015, визнання незаконною відмову надати копію аудіозапису засідання конкурсного комітету та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання незаконною відмову надати копію протоколу засідання конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області, яке відбулось 16.04.2015, визнання незаконною відмову надати копію аудіозапису засідання конкурсного комітету та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 відкрито скорочене провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної адміністрації.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 адміністративну справу призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до Закарпатської обласної державної адміністрації із запитом на отримання публічної інформації, а саме: засвідченої копії протоколу засідання конкурсного комітету, яке відбулось 16.04.2015 та аудіозапису цього засідання конкурсного комітету. Однак, відповідачем було відмовлено у наданні запитуваної інформації. Відмова мотивована тим, що доступ до витягу із протоколу конкурсного комітету мають виключно учасники такого конкурсу, та що інформація, яка міститься у аудіозаписі, містить інформацію з обмеженим доступом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, де зазначив, що оскільки до складу конкурсного комітету входять не лише представники облдержадміністрації, а і представники інших органів та громадських організацій, то вважати конкурсний комітет субєктом владних повноважень (у якості органу Закарпатської облдержадміністрації) не можна. Крім того, зазначив, що технічний аудіозапис згідно з Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081, містить інформацію з обмеженим доступом та що витяги з протоколу засідання конкурсного комітету подаються на підставі письмової заяви перевізника-претендента протягом пяти днів з дня її надходження. На підставі наведеного, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову з підстав, наведених у запереченні, пояснив, що відповідач діяв у відповідності з вимогами законодавства, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

Представник відповідача подав у судовому засіданні 03.09.2015 клопотання № 01-13/52 від 02.05.2015, в якому повідомив, що листом облдержадміністрації від 02.09.2015 № 2376/06-39позивачу подаються копії протоколу засідання конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області, яке відбулось 16.04.2015 та аудіозапису засідання конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області, яке відбулось 16.04.2015, однак доказів отримання позивачем вказаних копій суду не надано.

Позивач також заперечує факт отримання таких.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Закарпатської обласної державної адміністрації із запитом від 21.04.2015 про доступ до публічної інформації. У своєму запиті позивач зазначив, що 16.04.2015 відбулось засідання конкурсного комітету з визначення перевізників для виконання міжміських маршрутів на території Закарпатської області, відтак, просив надати засвідчену копію протоколу засідання конкурсного комітету та копію аудіозапису засідання конкурсного комітету від початку і до завершення його роботи.

За результатами розгляду запиту від 21.04.2015 позивачу надана відповідь від 29.04.2015 № 2376/06-39, в якій зазначено, що п.47 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081, визначено, що рішення про результати конкурсу приймається конкурсним комітетом на закритому засіданні в присутності не менш як половини його складу, у тому числі голови конкурсного комітету або його заступника, простою більшістю голосів. Також, зазначено, що відповідно до п.48 даного Порядку під час проведення засідання обласного конкурсного комітету 16.04.2015 здійснювався технічний аудіозапис, який згідно із вимогами Порядку містить інформацію, що обмежена у доступі. Крім того, п.52 Порядку визначено, що витяги з протоколу засідання конкурсного комітету подаються на підставі письмової заяви перевізника-претендента протягом пяти днів з дня її надходження. Відтак, може бути наданий лише витяг з протоколу засідання конкурсного комітету на підставі письмової заяви перевізника-претендента, який приймав участь у конкурсі.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації" (далі по тексту - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ст. 5 Закону доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; а також надання інформації за запитами на інформацію.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 11 від 30.09.2013 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що за визначенням поняття "публічна інформація" можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної. Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Щодо несуб'єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

У відповідності до ст. 12 Закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

За приписами ч. 1 ст. 13 Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобовязаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим законом, прирівнюються субєкти господарювання, які володіють іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації № 110 від 10.04.2015 утворено обласний конкурсний комітет із визначення автомобільних перевізників на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути).

Згідно пп.2 п.2 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081 (далі - Порядок), конкурсний комітет - постійний або тимчасовий орган, утворений організатором для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу.

Відповідно до пп.3 п.2 Порядку організатор - орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс.

Відтак, належним розпорядником інформації є Закарпатська обласна державна адміністрація.

Згідно ч. 2 ст. 19 Закону запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

У відповідності до п.2 ч. 5 ст. 19 Закону запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи запиту на отримання публічної інформації, такий відповідає вимогам п.2 ч. 5 ст. 19 Закону, а тому позивач має право на отримання протоколу конкурсного комітету незалежно від того, чи був він учасником конкурсу чи ні.

Відповідач мотивував свою відмову у наданні запитуваних копій тим, що технічний аудіозапис згідно з Порядком містить інформацію, що обмежена у доступі.

Частина 1 ст. 6 Закону встановлює, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Статтею 9 Закону встановлено, що до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Суд зазначає, що Порядком не визначено, що інформація, яка знаходиться у протоколі та аудіозаписі, є інформацією з обмеженим доступом.

Відповідно до п.48 Порядку під час проведення засідання конкурсного комітету здійснюється технічний аудіозапис.

Аудіоматеріали засідань зберігаються в організатора протягом усього строку дії укладеного за результатами конкурсу договору або виданого дозволу.

Згідно з п.49 Порядку рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету, і подається організатору.

Відмовляючи у наданні доступу до протоколу і аудіозапису відповідач посилався на приписи Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування. Разом з тим, суд зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 13 Закону усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Таким чином, судом встановлено, що запитувана позивачами інформація є публічною та розпорядником такої інформації є відповідач.

У відповіді Закарпатської обласної державної адміністрації не міститься обґрунтування наявності підстав для обмеження в доступі до вказаної інформації, як того вимагає ч. 2 ст. 6 Закону, зокрема, яким чином отримання позивачем копії протоколу конкурсного комітету та аудіозапису вплине на національну безпеку, територіальну цілісність країни, громадський порядок, завдасть істотної шкоди тощо.

Крім того, суд зазначає, що направляючи листом від 02.09.2015 № 2376/06-39 заявлені в запиті документи та аудіозапис, відповідач фактично визнає те, що вони відносяться до публічної інформації.

Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації (ч. 1 ст. 7 Закону).

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п.1 ч. 1 ст. 3 Закону).

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно платіжного доручення № НОМЕР_1 від 04.05.2015 позивачем сплачено судовий збір за подання до адміністративного суду даної позовної заяви у розмірі 73,08 грн. Враховуючи зазначене, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 73,08 грн.

За наведених підстав, суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог, що також знайшло підтвердження в матеріалах справи та нормах чинного законодавства, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної адміністрації - задовольнити.

2.Визнати незаконною відмову Закарпатської обласної державної адміністрації надати копію протоколу засідання конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області, яке відбулось 16.04.2015.

3.Визнати незаконною відмову Закарпатської обласної державної адміністрації надати копію аудіозапису засідання конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області, яке відбулось 16.04.2015.

4.Зобов'язати Закарпатську обласну державну адміністрацію надати ОСОБА_1 засвідчену копію протоколу та копію аудіозапису засідання конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області, яке відбулось 16.04.2015.

5.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 73,08 (сімдесят три гривні вісім копійок) грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та строки, визначені ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_3