Справа № 2а-2508/3970/2013
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Київ К/800/57985/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Островича С.Е., Рибченка А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та скасування рішення, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 7 червня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2012 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду питань, пов`язаних із стягненням переплат пенсії при Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області (далі - відповідач) № 50 від 30.11.2011 року про утримання переплати з позивача в сумі 70907,64 грн. та зобов`язати відповідача здійснити повернення з урахуванням інфляції, утриманих з пенсії позивача на підставі рішення комісії по розгляду питань, пов`язаних із стягненням переплат пенсії № 50 від 30.11.2011 року.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 7 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року, адміністративний позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що відповідачем не доведено того, що зазначена переплата виникла через зловживання з боку позивача, а тому відсутні підстави для прийняття рішення щодо утримання 20 % від суми пенсії, яку отримує позивач.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального та процесуального права, і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. У доводах касаційної скарги зазначає, що за результатами перевірки пенсійної справи позивача встановлено наявність переплати у розмірі 70907,64 грн., а тому така підлягає утриманню з пенсії позивача відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області.

Із 01.01.2004 року позивачу було зроблено перерахунок пенсії з додаванням стажу (стаж зараховано по 31.12.2003 року) та з іншої заробітної плати за період з 01.01.1993 року по 31.12.1993 року. Для проведення даного перерахунку позивачем були надані відповідачу довідки про заробітну плату за 1993-1997 роки. При перерахунку пенсії було вибрано найбільш вигідний період заробітку - з 01.01.1993 року по 31.12.1993 року

З 01.09.2006 року проводились перерахунки пенсії тільки з додаванням стажу, без зміни заробітної плати 18.10.2011 року.

Територіальним Північно-Східним контрольно-ревізійним управлінням Контрольно-ревізійного департаменту Міністерства оборони України було проведено перевірку достовірності подання довідки про заробіток № 272 від 23.07.2004 року, виданою в/ч НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено невідповідність даних довідки з фактичним нарахуванням та виплатою заробітної плати за 1993-1996 роки. Результати перевірки достовірності даних довідки про заробіток № 272 від 23.07.2004 року, виданої в/ч НОМЕР_1 , (акт № 234/1/31/203 від 29.12.2011 року) та результати перевірки, проведеної Козелецькою міжрайонною державною фінансовою інспекцією (акт № 07-25/08 від 27.02.2012 року), підтверджують дані перевірки, яка проведена Управлінням Пенсійного фонду України в Козелецькому районі 18.10.2011 року.

В акті від 29.12.2011 року №234/1/31/203 зазначено, що ревізією окремих питань встановлені розбіжності у сумах заробітної плати, відображених у довідці про заробіток, який враховується при обчисленні пенсій від 23.07.2004 року № 272 та у сумах заробітної плати, що вказані у роздавальних відомостях на виплату заробітної плати за 1993-1995 роки.

Перерахунок пенсії з 01.01.2004 року, тобто з періоду, коли були враховані невірні суми доходу, було проведено згідно даних довідки про заробітну плату № 945/ФС від 19.10.2011 року, виданої в/ч НОМЕР_2 . З цієї ж заробітної плати були проведені перерахунки з 01.09.2006 року з додаванням стажу та з 01.07.2009 року з додаванням стажу. Сума переплати за період з 01.01.2004 року по 30.11.2011 року склала 70907,64 грн.

30.11.2011 року відповідачем прийнято рішення № 50 яким встановлено суму переплати пенсії в розмірі 70907,64 грн. та ухвалено утримання переплати проводити в розмірі 20% з пенсії позивача.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон 1058-IV), згідно до ч. 1 якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За умовами статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм Закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

При цьому, ч. 2 ст. 101 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 (далі - Порядок).

Згідно із п. 3 Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що судами вірно встановлено відсутність фактів зловживань з боку позивача при визначенні розміру заробітної плати згідно довідки про заробіток № 272 від 23.07.2004 року виданою в/ч НОМЕР_1 , що подається для призначення чи перерахунку пенсії, а відтак судами правильно застосовано норми матеріального права.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що, в даному випадку, саме на установу, що видала спірну довідку, покладено обов`язок відшкодування завданої шкоди.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 7 червня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі № 2508/3970/2012 без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п`яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає та може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

С.Е. Острович

А.О. Рибченко