Справа № 802/339/15-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2015 р. м. Вінниця

Справа № 802/339/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача міське фінансове управління Ладижинської міської ради Вінницької області про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання неправомірними дій та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 31.01.2015 про накладення штрафу на Управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області в сумі 1360,00 грн. за повторне невиконання рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, у виконавчому провадженні ВП №45483056 з виконання виконавчого листа №802/1562/14-а, на думку позивача винесена неправомірно, порушує права та інтереси позивача, в зв"язку з чим підлягає скасуванню. Наголошено, що у позивача були поважні причини, які перешкоджали боржнику виконати в повному обсязі у встановлений державним виконавцем строк постанову суду.

Ухвалою суду від 14.02.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - міське фінансове управління Ладижинської міської ради Вінницької області.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав через відділ прийому суду клопотання за вх. № 21327 від 06.08.2015 про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, надав через відділ прийому суду клопотання за вх. № 21355 від 07.08.2015 про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, як вбачається зі змісту отриманої від третьої особи телеграми (в/х№21296 від 06.07.2015), останній просить здійснити розгляд справи за відсутності представника міського фінансового управління Ладижинської міської ради Вінницької області, при цьому зазначає, що проти позову заперечує та просить в його задоволенні відмовити.

Відповідно до положень частини 4 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що сторонами подані заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

18.11.2014 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.12) з примусового виконання виконавчого листа №802/1562/14-а (а.с.101), виданого 05.11.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов'язання управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області перерахувати тимчасово вільні кошти спеціального фонду місцевого бюджету м. Ладижин в сумі 30000000грн. (тридцять мільйонів гривень) на депозитний рахунок №577 в ПАТ АБ "Укргазбанк" (а.с. 12). Встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення до 25.11.2014 року. Постанова отримана позивачем 21.11.2014 року (а.с. 59).

У супровідному листі від 18.11.2014 році за №10379/2.1-28/7, яким надсилалася позивачу вказана постанова про відкриття виконавчого провадження, було зазначено, що боржнику в строк до 25.11.2014 у письмовому вигляді надати достовірні відомості щодо виконання вищевказаного виконавчого листа, та попереджено, що, відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону (а.с. 57).

24.11.2014 позивач листом за № 01-08/2136, що надійшов до відповідача 25.11.2014 факсограмою, повідомив, що виконати рішення Вінницького окружного адміністративного суду в справі №802/1562/14-а у наданий строк в УДКСУ у м. Ладижин немає можливості, оскільки перерахування коштів позивачем можливе лише за наявності підкріплення на єдиному казначейському рахунку на платіжні документи щодо перерахування коштів у порядку черговості їх надходження у межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань, наданого саме Державною казначейською службою України; станом на 24.11.2014 стягувачем міським фінансовим Управлінням Ладижинської міської ради не подано до Управління зазначеного пакету документів, що необхідний для перерахування коштів в сумі 30000000 грн.; станом на 24.11.2014 залишок коштів спеціального фонду місцевого бюджету м. Ладижин (КБКД 50110000 «Цільові фонди, утворені Верховною Радою АРК, органами місцевого самоврядування та місцевими органами виконавчої влади») становить 24523385 грн. (а.с. 60)

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій її території.

Суд зауважує, що боржником не надано жодних доказів щодо вжиття заходів для виконання вищевказаного рішення суду та перерахування наявного залишку коштів відповідного спеціального фонду місцевого бюджету м. Ладижин.

Міське фінансове управління Ладижинської міської ради Вінницької області направило на адресу відповідача лист від 26.11.2014 №512 (вхід. № 5747/2-1-26/7 від 26.11.2014), яким повідомило, що управлінням Державної казначейської служби України у м. Ладижин Вінницької області вищевказане рішення суду не виконано жодним чином та що боржник ухиляється від здійснення перерахування коштів на депозитний рахунок згідно рішення суду. Також повідомили, що сума коштів на спеціальному рахунку Ладижинської міської ради, з якого мало відбутися перерахування за відповідним рішенням суду, становить 24 млн. 500 тис. грн., які є залишком від 30 млн. грн.

Відповідні документи на перерахування коштів на депозитний рахунок в ПАТ АБ «Укргазбанк», з моменту їх надання боржнику вперше 14.01.2014, поновлювались 8 разів, враховуючи той факт, що відповідно до п. 3.5 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою правління НБУ від 21.01.2004 №22, строк дії платіжних доручень становить 30 календарних днів з дати виписки платіжного доручення, а також враховуючи зменшення суми перерахування. Враховуючи нагальну необхідність фінансування Ладижинською міською радою робіт з утеплення житлових будинків, частину коштів з 30 млн. грн. даного спеціального фонду, а саме 5 млн. 500 тис. грн. було направлено на фінансування цих робіт. При цьому одночасно з наданням документів боржнику на оплату вказаних капітальних видатків відповідно змінювались документи на перерахування коштів на депозитний рахунок в ПАТ АБ «Укргазбанк» (надавалося нове платіжне доручення на меншу суму та нове розпорядження про виділення коштів спеціального фонду). Вперше зменшення відповідної суми перерахування на депозитний рахунок відбулося 09.10.2014. Останнє платіжне доручення та розпорядження щодо зменшення суми перерахування на депозитний рахунок було надано боржнику 14.11.2014, однак перерахування відповідних коштів не здійснено навіть частково. Крім цього, міське фінансове управління Ладижинської міської ради просило вжити всіх необхідних заходів щодо виконання рішення суду в примусовому порядку та перерахування наявних залишків коштів відповідного спеціального фонду місцевого бюджету м. Ладижин в сумі 24500000 грн. на депозитний рахунок ПАТ АБ «Укргазбанк» (а.с. 65 - 66).

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Крім цього, частинами 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно ч.1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, рішення суду в наданий державним виконавцем строк, а саме до 25.11.2014, боржником не виконано, підтвердження щодо його виконання відсутні.

26.11.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, керуючись статтею 89 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу на Управління ДКС України у м. Ладижині Вінницької області за невиконання рішення, що зобовязує боржника вчинити певні дії, в сумі 680 грн. (а.с. 70).

Крім того, головним державним виконавцем на адресу Управління ДКС України у м. Ладижині Вінницької області направлено вимогу №10611/2.1-28/7 від 26.11.2014 про зобов'язання до 02.12.2014 виконати в повному обсязі рішення суду, згідно виконавчого листа №802/1562/14-а, виданого 05.11.2014, та повідомити державного виконавця про результати виконання даної вимоги (а.с. 11).

Проте, 03.12.2014, 15.12.2014, 23.12.2014, 06.01.2015, 23.01.2015 та 29.01.2015 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ГУЮ у Вінницькій області від позивача надійшли листи, в яких УДКСУ у місті Ладижин повідомляло про неможливість виконання відповідного судового рішення щодо перерахування коштів на депозитний рахунок стягувача, оскільки згаданих коштів в своєму оперативному управлінні позивач не має, та просило відкласти виконання виконавчого листа (а.с. 18-28).

З огляду на обставини, викладені у зазначених листах, 05.12.2014, 18.12.2014, 29.12.2014, 13.01.2015 та 26.01.2015 провадження виконавчих дій було відкладено, про що державним виконавцем винесено відповідні постанови (а.с. 13-17). Постановою про відкладення виконавчих дій від 26.01.2015 року було відкладено провадження виконавчих дій до 29.01.2015 року.

Проте, і станом на 31.01.2015 року рішення суду боржником не виконано, підтвердження щодо його виконання відсутні.

Стосовно аргументації позивача щодо неможливості виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду в справі №802/1562/14-а, оскільки перерахування коштів позивачем можливе лише за наявності підкріплення на єдиному казначейському рахунку на платіжні документи щодо перерахування коштів у порядку черговості їх надходження у межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань, наданого саме Державною казначейською службою України, суд зазначає наступне.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року в адміністративній справі за позовом міського фінансового управління Ладижинської міської ради Вінницької області до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області щодо не перерахування тимчасово вільних коштів спеціального фонду місцевого бюджету м. Ладижин в сумі 30000000 грн. на депозитний рахунок в ПАТ АБ "Укргазбанк", згідно платіжних доручень № 1 від 14 січня 2014 року та № 120 від 24 квітня 2014 року, та зобов'язання перерахувати кошти, встановлено, що здійснення розрахунково-касового обслуговування міського фінансового управління Ладижинської міської ради Вінницької області покладено на Управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області, а тому посилання останнього на бездіяльність Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що саме на Управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області покладено обов'язок здійснити перерахування коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Враховуючи, що в наданий державним виконавцем строк (до 29.01.2015 включно) позивачем рішення суду не було виконано повторно, відповідачем 31.01.2015, на підставі ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову, якою на управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області накладено штраф у подвійному розмірі (1360 гривень).

Суд звертає увагу, що правова оцінка як постанові від 26.11.2014 про накладення штрафу в сумі 680,00 грн., яка передувала прийняттю оскаржуваної в даній справі постанови від 31.01.2015, так і причинам не виконання позивачем рішення суду була надана Вінницьким окружним адміністративним судом у постанові в справі № 802/4237/14-а. Зазначене рішення суду залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.04.2015, а тому є таким, що набрало законної сили.

Так, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.01.2015 в справі № 802/4237/14-а, причини невиконання позивачем рішення суду визнані неповажними, а постанова про накладення штрафу від 26.11.2014 у виконавчому провадженні №45483056 визнана правомірною та такою, що винесена відповідачем у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

В силу частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватись в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суд зауважує, що в ході розгляду даної справи судом не встановлено будь - яких інших ( нових ) причин невиконання рішення суду, ніж ті, на яких наголошував позивач в ході розгляду адміністративної справи № 802/4237/14-а.

За таких обставин, враховуючи доведеність правомірності первинної постанови від 26.11.2014 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №45483056 за невиконання судового рішення, суд вважає правомірною і похідну від неї постанову від 31.01.2015, враховуючи відсутність доказів щодо виконання рішення суду та відсутність поважних причин невиконання рішення суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 82 Закону України передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Суд зауважує, що встановлені фактичні обставини справи в сукупності з проаналізованими правовими нормами не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, в той же час вони не підтверджують позиції позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу від 26.11.2014 року за виконавчим провадженням серії ВП №45483056 є правомірною та винесена відповідачем у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу від 31.01.2015 у виконавчому провадженні №45483056 є правомірною та винесена відповідачем у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Однак, оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесених відповідачем таких витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для такої компенсації.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя / підпис / ОСОБА_2

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар