Справа № 803/2561/15
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/2561/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року

Справа № 803/2561/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (Ковельська ОДПІ) звернулась з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення податкового боргу в сумі 42 185 грн. 58 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником земельної ділянки, розташованої у м. Ковелі по вул. Шевченка, 32 і в силу статті 269 Податкового кодексу України (ПК України) є платником земельного податку. Однак, в порушення статей 285-287 ПК України Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський не виконує свого обов’язку щодо своєчасності та повноти сплати земельного податку, в зв’язку з чим у нього виник податковий борг в загальній сумі 42 185 грн. 58 коп., з яких: 41 975 грн. 70 коп. за основним платежем, 209 грн. 88 коп. штрафних санкцій. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

У зв’язку із наведеним, позивач просив стягнути з відповідача податковий борг в сумі 42 185 грн. 58 коп.

Відповідач письмових заперечень проти адміністративного позову суду не надав.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в письмовому клопотання від 07 вересня 2015 року просив розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с. 24).

Представник відповідача також в судове засідання не прибув, відповідач в письмовому клопотанні від 15 вересня просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника (а.с. 28).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому представником позивача і відповідачем були заявлені клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на підставі наявних у ній доказів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський (Володимир-Волинська квартирно-експлуатаційна частина району) станом на 15 вересня 2015 року перебуває на податковому обліку з 20 липня 2000 року в Ковельській ОДПІ як платник податків за неосновним місцем обліку (а.с. 8, 27).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов’язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов’язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв’язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків визначається календарною датою.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов’язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов’язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідач є платником земельного податку в силу статті 269 ПК України.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по податках і платежах (а.с. 4), зворотного боку облікової картки платника податків (а.с. 7) станом на 31 липня 2015 року за відповідачем рахується податковий борг в сумі 42 185 грн. 58 коп.

Податковий борг по земельному податку за період з січня по липень 2015 року в розмірі 41 975 грн. у відповідача виник через несплату ним узгоджених сум податкового зобов’язання, визначених самостійно в податкових деклараціях з плати за землю, від 03 лютого 2015 року, 12 травня 2015 року з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями по 6 995 грн. 95 коп. (а.с. 11-15). Крім того, контролюючим органом нараховано відповідачу штрафну санкцію в розмірі 209 грн. 88 коп. за порушення строку сплати грошового зобов’язання із земельного податку.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно із пунктом 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Позивачем надано суду докази невиконання Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський обов’язку щодо сплати сум податкових зобов'язань, зазначених самостійно у поданих ним податкових деклараціях. Відповідачем вказані обставини не заперечено і не спростовано.

Отже, вказані суми грошового зобов’язання, стягнення яких з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський є предметом даного судового розгляду, вважаються узгодженими.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, несплачені узгоджені суми грошового зобов’язання відповідача набули статусу податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України). Позивач вживав заходи з метою погашення податкового боргу: відповідачу надіслано податкову вимогу від 26 березня 2015 року № 753-23 (а.с. 9). Вказані заходи не спричинили погашення платником податків податкового боргу, загальна сума якого станом на день розгляду справи становить 42 185 грн. 58 коп.

В подальшому, відповідно до пунктів 95.1 - 95.4 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Згідно із підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першою статті 71 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду доказів про відсутність у нього податкового боргу в сумі 42 185 грн. 58 коп. та не спростував обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та норми податкового законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття постанови про стягнення з рахунків Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський у банках, обслуговуючих платника податків, в дохід держави коштів у сумі 42 185 грн. 58 коп. для погашення податкового боргу.

Керуючись частиною шостою статті 128, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський (Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Академіка Глушкова, будинок 1, код ЄДРПОУ 07516184) у банках, обслуговуючих платника податків, в доход місцевого бюджету міста Ковеля Волинської області 42 185 грн. 58 коп. (сорок дві тисячі сто вісімдесят п’ять грн. 58 коп.) податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова