Справа № 2а-16066/11/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/9991/42992/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2012 по справі № 2а-16066/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольтенія Білд"

до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва

про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року Товариство звернулось до суду з позовом, з урахуванням уточнень, про скасування рішення Державної податкової інспекції про невизнання як податкової звітності декларації позивача з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за травень 2011 року та зобов'язання прийняти зазначену декларацію у день її фактичного отримання.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позов задоволено.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство як юридична особа зареєстроване Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією 23.06.2009, перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Святошинському районі м. Києва та з 20.07.2009 зареєстрований платником ПДВ.

Рішенням Державної податкової інспекції від 06.06.2011 № 4843 свідоцтво Товариства про реєстрацію платника ПДВ анульовано.

Товариство направило поштою до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за травень 2011 року, яку відповідач не визнав податковою звітністю з підстав анулювання реєстрації платника ПДВ, про що позивача було повідомлено листом від 12.07.2010 №14846/10/28-323.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства, суди у цій справі виходили з того, що позивач відповідно до вимог п. 49.2 ст. 49 та п. 184.6 ст. 184 Податкового кодексу України зобов'язаний подати відповідну звітність до контролюючого органу, натомість відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України доказів наявності обставин, які б дозволяли не визнавати подану Товариством декларацію як податкову звітність, у встановленому порядку надано не було.

При цьому судами у ході розгляду справи було встановлено, що декларація з ПДВ подана позивачем вчасно, оформлена у відповідності до вимог податкового законодавства та містить всі обов'язкові реквізити, що також не заперечувалось відповідачем.

Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби регулюється ст. 49 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 49.2 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, реєстрація платника ПДВ діє до дати анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників такого податку.

Пункт 184.6 статті 184 Податкового кодексу України передбачає, що у разі анулювання реєстрації особи як платника податку, останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Згідно пп. б п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей: якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Таким чином, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що останнім звітним періодом подання податкової звітності з ПДВ для позивача є період з 01.06.2011 по 06.06.2011, тобто до дня анулювання реєстрації позивача платником ПДВ, а отже травень 2011 року, за який податкова декларація позивача з ПДВ не була визнана як податкова звітність, є попереднім звітним періодом.

Відповідно до п. 49.8 ст.49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Як передбачено п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.10 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

А, відповідно до п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Як вже зазначалось вище, судами встановлено, що подана позивачем податкова декларація з ПДВ за травень 2011 року відповідає всім вимогам, визначених Податковим кодексом України.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте Державною податковою інспекцією доказів наявності передбачених Податковим кодексом України, які б дозволяли не визнавати подану декларацію як податкову звітність, у встановленому порядку не надано.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та фактичні обстави, які стали підставою для невизнання державним податковим органом поданої позивачем податкової декларації податковою звітністю, суди правомірно задовольнили позовні вимоги Товариства.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва Державної податкової служби відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2012 по справі № 2а-16066/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко