Справа № 823/2227/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року справа № 823/2227/15

11 год. 45 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Педані О.В.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд звернулася ОСОБА_3 (далі позивач) з позовною заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 (далі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі відповідач 2), в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не включення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 26.04.2001 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» (далі ПАТ «КБ «Стандарт»), які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладників фізичних осіб;

зобовязати відповідача 1 включити ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню;

зобовязати відповідача 1 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобовязати відповідача 2 внести інформацію про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 26.04.2001 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 до загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобовязати відповідача 1 на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» та відповідача 2 подати до суду звіт про виконання постанови не пізніше 5-ти робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

звіт про виконання постанови не пізніше 5-ти робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача всупереч вимогам чинного законодавства не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Стандарт», що призвело до порушення прав позивача на отримання належних йому коштів. Тому, позивач та представник позивача просили задовольнити позовні вимоги.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не прибув, натомість надіслав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги до відповідача 2 є безпідставними, необґрунтованими та передчасними, оскільки Фонд затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до переліку вкладників наданого уповноваженою особою на ліквідацію банку. У переданому уповноваженою особою Фонду переліку вкладників ПАТ КБ «Стандарт» інформація про позивача відсутня, у звязку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні загального реєстру.

Відповідач 1 у судове засідання не прибув, явку свого представника не забезпечив, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що 05.02.2015 між позивачем та ПАТ КБ «Стандарт» укладено договір банківського вкладу № 76728, предметом якого є розміщення строкового вкладу на умовах депозиту із виплатою процентів. За умовами вказаного договору 05.02.2015 позивачем внесено кошти на загальну суму 195000 грн 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с.16).

Також, 05.02.2015 укладено договір банківського рахунку фізичної особи № 9717, відповідно до якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № 9717/980 та здійснює за дорученням Клієнта операції за рахунком відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України.

Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2015 №385 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт».

На виконання зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2015 №120 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Стандарт» та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» ОСОБА_4 (далі Уповноважена особа) строком на 1 рік з 19.06.2015 до 18.06.2016.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено повідомлення, згідно якого з 26.06.2015 Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ КБ «Стандарт».

26.06.2015 позивач звернувся до установи банку-агента Фонду Корсунь-Шевченківського відділення ПАТ «Укрінбанк» для отримання свого вкладу. Однак, у звязку з відсутністю позивача у реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду, кошти виплачені не були.

У зв'язку з отриманням інформації про відсутність позивача в загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач неодноразово звертався до відповідача 1 щодо включення його до переліку вкладників ПАТ КБ «Стандарт», на які станом на час розгляду справи відповіді не надані.

Вважаючи протиправними бездіяльність відповідачів щодо не включення до переліку та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд врахував таке.

Відповідно до абз.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Ч.1 ст.3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, яка виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.1 та ч.3 ст.12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами ч.ч.1-3 ст.27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч.5 ст.27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Ч.6 ст.27 Закону №4452-VI визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

П.6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

У судових засіданнях суд зясував, що підставою для невключення позивача до переліку вкладників за вищевказаними договорами банківських вкладів став наказ уповноваженої особи фонду про тимчасове обмеження здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплати коштів позивачу.

Разом з тим, ці обставини не можуть бути підставами для позбавлення позивача права на відшкодування гарантованої суми коштів, з огляду на таке.

В силу положень ч.2 ст.38 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Ч.3 ст.38 Закону №4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина 3 цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Викладене означає, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину очевидно недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноважень є необґрунтованим.

Вирішуючи питання про ймовірну нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 05.02.2015 №76728 та договору банківського рахунку фізичної особи від 05.02.2015 № 9717, які визнані наказом № 11 від 09.09.2015, суд не встановив, а відповідач 1 не довів належними доказами, що вказані договори мають ознаки нікчемних правочинів у розумінні вищенаведених норм Цивільного кодексу України та ч.3 ст.38 Закону №4452-VI.

Вказана правова позиція підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.06.2015 по справі № К/800/19140/15.

Таким чином, Уповноваженою особою не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписам Закону №4452-VI та є протиправною.

Враховуючи зясовані обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, зобовязання включити позивача до такого переліку, а також зобов'язання надати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналогічної правової позиції щодо необхідності включення особи до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, дотримується і Вищий адміністративний суд України, зокрема в ухвалах від 21 листопада 2013 року №К/800/33412/13, від 21 листопада 2013 року К/800/33416/13, від 22 травня 2014 року №№К/800/16622/14, К/800/15485/14.

При цьому суд зазначає, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права та враховує, що у межах спірних правовідносин відповідачами не доведено існування підстав для не відшкодування коштів за вкладом, що передбачені у частині четвертій статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, позовна вимога зобовязати відповідача 2 внести позивача до загального реєстру вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд врахував, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на підставі ч.5 ст.27 Закону №4452-VI . Однак судом встановлено, що така інформація про позивача не була включена до зазначеного переліку.

Тобто, у зв'язку із невключенням позивача до переліку вкладників та непередачі такого списку до Фонду, між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відсутні правовідносини, а тому позовні вимоги зобовязати відповідача 2 включити позивача до відповідного переліку є передчасними та спрямованими на майбутній захист порушених прав позивача, що не узгоджується з приписами КАС України.

Отже, враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Стосовно клопотання позивача встановити відповідачу 5 денний строк з дня набрання постановою законної сили для подання звіту про виконання постанови, суд зазначає, що право суду зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання передбачене ч.1 ст.267 КАС України.

Тому, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність зобовязання його у 5 денний строк з дня набрання постановою у цій справі законної сили подати звіт про її виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та приписи ст.94 КАС України, суд дійшов висновку відшкодувати позивачу з Державного бюджету судовий збір у сумі 36 грн. 54 коп.

Керуючись статтями 160, 162, 163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» ОСОБА_4 щодо не включення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серія НС № 879099, виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 26.04.2001, ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) до переліку вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» включити ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію, щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» подати до суду звіт про виконання постанови не пізніше 5 - ти робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. відповідно до квитанції № 10023/0349 від 10.08.2015.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель

Повний текст постанови виготовлений 30.09.2015.