Справа № 806/3050/15
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року Житомир справа № 806/3050/15

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Липи В.А.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення 14 651,43 грн,

встановив:

Коростенська об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - позивач, Коростенська ОДПІ) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Відповідач заперечення проти позову суду не надіслав. Про розгляд справи у скороченому провадженні повідомлений належним чином.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження у відповідності із ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби, окрім іншого, мають прав стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, державна реєстрація підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 припинена 15.01.2015 за її власним рішенням.

Матеріалами справи встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 14 651,43 грн.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подання податкової декларації до податкового органу передбачено ст. 49 ПК України.

Згідно з пп.. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до вимог ст. 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу у порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) відповідачу не формувалась та не направлялась у зв'язку із тим, що заборгованість по сплаті єдиного внеску в сумі 10 970,78 грн виникла з 31.12.2012 , тобто в період адміністрування єдиного внеску Управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідачем в порушення п.п.1,4 ч.2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування" не нараховувалось та не сплачувалось єдиного внеску, а також не подавалась звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку у строки, в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади.

На підставі абз.2 п.97.3 ст.97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Згідно п.п. 97.4.3. п.97.4 ст. 97 ПК України, особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків стосовно фізичної особи-підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність є така фізична особа.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 04.12.2013 року по справі № 6-125цс13, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Згідно з п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

На підставі викладеного, враховуючи ненадання відповідачем до суду доказів сплати податкового боргу в розмірі 14 651,43 грн або інших доказів в обґрунтування його відсутності, зважаючи на припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Коростенської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (11500, АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України в особі Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області 14 651(чотирнадцять тисяч шістсот п'ятдесят одна) грн 43 коп податкового боргу.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Липа