Справа № 804/14386/13-а
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юхно І.В.
при секретарі Фросіні С.Ю.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалопрофіль» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Правовідносини, що випливають з позовних вимог регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000р. №2181-ІІІ, Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 року №168/97-ВР, Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків (надалі - Порядок), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 N 1236 та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 25.11.2011 №1492 (що діяв на момент подання позивачем зазначеної в позовній заяві звітності).
Посадовою особою ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління мінджоходів у Дніпропетровській області в порядку статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Укрметалопрофіль» за липень 2013 року.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.
Пунктом 76.1 ст.76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.
Згідно з п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За результатами вищезазначеної перевірки складено відповідний Акт перевірки №63/22-04/33973187 від 19.09.2013 р., в якому виявлено:
Дані камеральної перевірки свідчать про завищення суми відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.
Відповідно пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, до зменшення підлягає залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по податковій декларації з ПДВ за липень 2013 року по ТОВ «Укрметалопрофіль» у розмірі 2 802 302 грн.
Відповідач зазначає, що в даному випадку має місце випадок, коли платник податків ТОВ «Укрметалопрофіль» звернувся з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень, якими визначено не суму грошового зобовязання, а зменшено суму відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 2 802 302 грн.
Таким чином, права та обовязки платника податків щодо використання цієї суми у наступних податкових періодах виникають, лише після набрання законної сили судових рішень.
Суд не погоджується з наведеною позицією відповідача з огляду на наступне.
Посадовими особами ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Укрметалопрофіль» з питань правомірності формування залишку від'ємного значення по декларації з ПДВ за жовтень 2012 р., за результатами якої складено акт № 5189/153/33973187 від 28.12.2012р.
В результаті перевірки встановлено, в порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ «Укрметалопрофіль» завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) на суму 5 414 958 грн.
Суд зауважує, що згідно з п. 4.4 «Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків» (надалі - Порядок), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 N 1236 - у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків не пізніше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, у день отримання ухвали вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень-рішень.
При цьому сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повідомлень-рішень та обліковується в окремому реєстрі до дня набрання рішенням суду законної сили.
Згідно п.4.5 вказаного Порядку, після закінчення процедури адміністративного оскарження або судового оскарження та набрання судовим рішенням законної сили суми узгодженого грошового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість в автоматичному режимі переносяться з реєстру податкових повідомлень-рішень (окремого реєстру, передбаченого пунктом 4.4 цього розділу) до автоматизованої інформаційної облікової системи органів державної податкової служби. Одночасно структурному підрозділу, що забезпечує адміністрування облікових показників та звітності, передаються паперові виписки з реєстру податкових повідомлень-рішень за день, до яких включається інформація щодо сум узгоджених грошових зобов'язань та інших показників, які переносяться до карток особових рахунків.
Відповідно до пп. 4.6.7 п. 4 розділу IV Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 25.11.2011 №1492, рядок 21.3 податкової декларації передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби.
Відповідно до п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
На момент проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Укрметалопрофіль» за липень 2013 року вищезазначена постанова не набрала законної сили (копія міститься в матеріалах справи), що підтвердили представники сторін в судовому засіданні, 18.03.2013 року до суду надана апеляційна скарга.
Враховуючи вищевикладені норми права та обставини справи, суд приходить до висновку, що ототожнення відповідачем суми грошового зобовязання платника податку та зменшення суми відємного значення податку на додану вартість є безпідставним.
Окрім того, згідно підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що діяв до 01.01.2011 року (далі - Закон №168) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.
Наведений порядок врахування від'ємного значення суми податку на додану вартість також визначений пунктами 200.1., 200.2., 200.3.статті 200 Податкового кодексу України.
За даними платника залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (значення рядка 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду) складає 2 802 302 грн., а саме:
відповідно до пункту 200.3. статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1. цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Наведений порядок врахування від'ємного значення суми податку на додану вартість також визначений підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону №168.
Згідно підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону №168 і пункту 200.4. статті 200 Податкового кодексу України якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 або 200.1 цих пунктів, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг). Залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Відповідно до підпункту 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону №168 і пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Оскаржуване рішення податкового органу прийняте з посиланням на норми законів, відповідно до яких заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Проте, як вбачається зі змісту наведених норм, вони встановлюють строк подання заяви про повернення надміру сплачених податків, зборів, але не надають права податковому органу списувати переплати з податків, крім того, у разі неподання позивачем відповідної заяви на бюджетне відшкодування на рахунок платника податків (а відображенням у податкових деклараціях залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у рядках 22.2 та 26), як відбулось у розглянутому випадку, наведені норми не можуть застосовуватись, оскільки виходять за межі спірних правовідносин.
Згідно з пунктом 102.5 статті 102 Кодексу заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Підпунктом 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України №168/97-ВР встановлено, що платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.
Суд погоджується з доводами позивача про неправомірне ототожнювання контролюючим органом поняття бюджетне відшкодування (графа 23) та поняття залишок від'ємного значення податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (графа 24), оскільки саме на бюджетне відшкодування поширюється дія підпункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, а не на залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.
Підпункт 15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону №2181 та пункт 102.5 статті 102 Податкового кодексу України встановлюють лише правило (норму) про повернення сум податків, що були надмірно (надлишково) сплачені до бюджету чи відшкодовані з бюджету відповідно до законів (кодексу), і встановлюють граничні строки для подання заяви про повернення надміру сплачених податків, тобто переплати податків. Сума ПДВ, що враховується в залишку від'ємного значення бюджетного відшкодування (рядок 24 декларації) не є сумою надмірно сплачених до бюджету грошових зобов'язань і не є сумою відшкодування таких грошових зобов'язань, так як відшкодування цих сум із бюджету може бути здійснене тільки в майбутньому (в наступних податкових періодах) при виконанні встановлених законодавством умов.
В податкових деклараціях з ПДВ платник податків не заявляв у рядку 23 суми, що підлягають бюджетному відшкодуванню ані на рахунок платника у банку, ані з зменшення податкових зобов'язань майбутніх періодів, використовуючи при розрахунку рядка 24 декларації з ПДВ показник рядка 23 «-», отже у заявленому спорі відсутні правовідносини, до яких належало б застосовувати обмеження у 1095 днів на подання заяви про бюджетне відшкодування з дати виникнення права на таке відшкодування.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що законодавством не було встановлено та не встановлено на теперішній час обмежень для строку зарахування податкового кредиту, який залишився після бюджетного відшкодування в рахунок податкових зобов'язань з ПДВ.
Отже позивачем було правомірно відображено залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду в рядку 24 декларації з ПДВ за липень 2013 року у розмірі 2 802 302,00 грн.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем правомірність оскаржуємого рішення не доведена, доводи позивача не спростовані.
З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Отже, документально підтверджені позивачем судові витрати - судовий збір підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 69, 71, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалопрофіль» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалопрофіль» судовий збір у розмірі 4588 (чотири тисячі пятсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, зазначені в ст.186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2013 року.

Суддя ОСОБА_3