Справа № 805/1554/15-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 р. Справа № 805/1554/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Час прийняття постанови: 15 год.00 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючий суддя: Куденков К.О., розглянувши у порядку письмового провадження позовну заяву Маріупольської міської ради до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1, Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про скасування рішення, визнання незаконними дій,-

В С Т А Н О В И В:

Маріупольська міська рада (надалі позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 (надалі відповідач-1), Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (надалі відповідач-2), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2С.), про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14358365 від 10.07.2014р., визнання незаконними дій відповідача-1 щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2015р. до участі у справі у якості третього відповідача залучене Маріупольське міське управління юстиції Донецької області (надалі відповідач-3).

В обґрунтування позову зазначено що, рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.06.2014р. у справі №264/2200/14ц, на підставі якого прийнято спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14358365 від 10.07.2014р., - скасоване. Позивач вважає, що нежитлова будівля, яка спірним рішенням була зареєстрована за ОСОБА_2, є самовільно зведеним нерухомим майном.

Також, позивач зазначає, що обєкт нерухомості - торгівельний павільйон, розташований за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 104, не введений в експлуатацію, розташований на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності та не передана у власність або в оренду ОСОБА_2 позивач вказує на те, що чинним законодавством передбачене право територіальних громад через утворені органи місцевого самоврядування управляти майном, яке є комунальною власністю, а своїми діями відповідачі порушили право Маріупольської міської ради на належне розпорядження земельною ділянкою.

Відповідачі та третя особа без самостійних вимог на предмет спору письмових заперечень на позовну заяву або письмових пояснень не надали.

Представники сторін та третя особа без самостійних вимог на предмет спору до судового засідання не зявились, були повідомлені, не повідомили суд про причини неявки у судове засідання.

Враховуючи положення ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

Згідно з копією паспорту громадянина України ВС 786888, виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_2. зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зареєстрований у якості юридичної особи, ідентифікаційний код 33852448, місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Леніна, б.70, про що свідчить копія свідоцтва по державну реєстрацію юридичної особи серія А00 №286224.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії ВС №786888, виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 29.01.2001р., дата народження ОСОБА_2 21.10.1995р. ОСОБА_2 видана довідка №15892 від 18.10.1999р. про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1.

Відповідно до копії заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.06.2014р. у справі №263/2200/14-ц (провадження №2/263/1448/2014р), яке наявне у наданій до суду копії реєстраційної справи №23, вбачається, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено, в рахунок погашення позики за ОСОБА_2 визнано право власності на торгівельні павільйони, у тому числі на торгівельний павільйон, який розташований за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 104, Літ. А-1, загальною площею 3,4 кв. м.

До суду надана копія рішення відповідача-1 №14358365 від 10.07.2014р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким проведено державну реєстрацію права власності на торгівельний павільйон, що розташований: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Металургів, 104 за ОСОБА_2 Також, вказаним рішенням відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на обєкт нерухомого майна.

У вказаному рішенні відсутні відомості щодо кадастрового номеру земельної ділянки.

Із наданої до суду копії реєстраційної справи №23 вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно помилково зазначено дату судового рішення «03.06.2013» замість належної «03.06.2014».

При цьому, в матеріалах реєстраційної справи №23 відсутні документи, що підтверджують прийняття в експлуатацію цього обєкта, а також правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Як вбачається з технічного паспорту на громадський будинок, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Обласне БТІ» 25 лютого 2014 року, торгівельний павільйон, літ. А-1, загальною площею 3,4 кв. м., розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 104, збудований самочинно.

Також, в реєстраційній справі №23 міститься інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 24090597 від 10 липня 2014 року та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 24090699 від 10 липня 2014 року, за якими відсутні відомості щодо реєстрації права на обєкт торгівельний павільйон, розташований за адресою: м. Маріуполь, проспект Металургів, 104.

Позивачем надана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо субєкта від 27.08.2014р. №26055855, з якої вбачається, що за номером запису про право власності №6292669 наявні відомості про реєстрацію 10.07.2014р. відповідачем-1 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.06.2014р. у справі №263/2200/14ц права власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) на торгівельний павільйон за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Металургів, 104 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 23).

17 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся на імя міського голови з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування торгівельного павільйону, площею 0,00034 га, розташованого за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 104. Вказане клопотання зареєстроване Центром адміністративних послуг «Діалог» Маріупольської міської ради 17 липня 2014 року за номером 19-2232.

Позивач зазначає, що з документів, поданих разом з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, йому стало відомо про існування рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2014 року по справі № 263/2200/14-ц.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.08.2014р. у справі №263/8126/14-ц (провадження №2-п/263/64/2014р.) задоволено заяву Маріупольської міської ради про перегляд заочного рішення, скасоване заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.06.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивач звернувся до Реєстраційної служби з листом № 969 від 20 серпня 2014 року, в якому, посилаючись на скасування заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2014 року, а також на те, що державна реєстрація права власності проведена з порушенням вимог ст.328 та ст.376 Цивільного кодексу України, п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, просив скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно торгівельний павільйон, літ. А-1, розташований за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 104.

Посилаючись на ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.41 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, п.2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно листом від 08 вересня 2014 року № 3275/4.6.-16 Реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції Донецької області просила скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

27 лютого 2015 року позивачем прийнято рішення № 6/46-5191 «Про дозвіл розробки проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в Іллічівському, Орджонікідзевському, Приморському, Жовтневому районах міста громадянину ОСОБА_2С.». Підпунктом 2.4.7 підпункту 2.4 пункту 2 цього рішення позивач відмовив ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування тимчасових споруд торгівельного призначення торгівельних павільйонів) орієнованою площею 0,0001225 га по пр. Металургів, буд. 104 в Жовтневому районі м. Маріуполя.

Маріупольська міська рада звернулась з цим позовом до адміністративного суду 17.04.2017р., про що свідчить відбиток штемпелю Укрпошти на поштовому конверті.

Суд зазначає, що приватноправовий спір вирішено Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області.

За приписами ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позивач вважає, що своїми діями відповідачі порушили право Маріупольської міської ради на належне розпорядження земельною ділянкою

Конституційний Суд України у рішенні від 01.04.2010р. № 10-рп/2010 (справа №1-6/2010) вирішив, що в аспекті конституційного подання:

положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування „вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції, слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як субєкти владних повноважень;

положення пунктів „а, „б, „в, „г статті 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як субєкти владних повноважень;

положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на „спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Таким чином, в спірних правовідносинах позивач діє як субєкт владних повноважень.

Статтею 26 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, державна реєстрація прав на нерухоме майно відноситься до компетенції державного реєстратора.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.19 вказаного Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про що зазначено в ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи скасування в судовому порядку судового рішення, яким за ОСОБА_2 визнано право власності на торгівельний павільйон, літ. А-1, розташований за адресою: м. Маріуполь, проспект Металургів, 104, суд дійшов висновку, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 липня 2014 року № 14358365 підлягає скасуванню.

Крім того, суд зазначає, що до 10 липня 2014 року право власності на торгівельний павільйон, літ. А-1, який знаходиться за адресою: м. Маріуполь, проспект Металургів, 104, не було зареєстровано ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ні в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, тобто державна реєстрація права власності щодо цього майна проводилась вперше.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий обєкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, що передбачено ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з вимогами п.10 Порядку прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, який на час виникнення спірних правовідносин діяв у редакції від 31 грудня 2013 року, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

До суду не надано та в копії реєстраційної справи №23 відсутні жодні докази прийняття в експлуатацію в установленому законодавством порядку торгівельного павільйону, загальною площею 3,4 кв. м., розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 104.

Таким чином, спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 липня 2014 року № 14358365 прийнято всупереч вимогам ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14358365 від 10.07.2014р.

Щодо позовних вимог в частині визнання незаконними дій відповідача-1 щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно суд зазначає, що наявність у державного реєстратора повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав передбачена п.2 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за яким державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частинами першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що самі по собі дії відповідача-1 щодо винесення спірного рішення не тягнуть правових наслідків, оскільки правові наслідки несе акт індивідуальної дії спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Враховуючи вирішення в межах цієї справи позовних вимог щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14358365 від 10.07.2014р., суд вбачає відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дій відповідача-1 щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Також, протиправних дій, рішень, бездіяльності Маріупольського міського управління юстиції Донецької області в особі Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області в межах предмету позову судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Позивачем сплачено 73,08 грн. судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви, про що свідчить копія платіжного доручення №438 від 26.03.2015р.

Правила розподілу судових витрат передбачені ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають стягнення сплаченого судового збору на користь позивача субєкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Маріупольської міської ради до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1, Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про скасування рішення, визнання незаконними дій задовольнити частково.

Скасувати рішення до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14358365 від 10 липня 2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова прийнята у порядку письмового провадження, складена у повному обсязі та підписана 30 вересня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Куденков К.О.