Справа № 804/1884/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 р. Справа № 804/1884/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3Є ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 12.07.2011 року надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому позивач просить визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 по винесенню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 15 січня 2013 року з примусового виконання виконавчого листа №2а-7546/08, виданого 18 квітня 2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом такими, що суперечать чинному законодавству; скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 15 січня 2013 року з примусового виконання виконавчого листа №2а-7546/08, виданого 18 квітня 2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до провадження вказану адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови та призначено в судове засідання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 січня 2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області було стягнуто виконавчий збір у розмірі 22 168,20 грн. у межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-7546/08, виданого 18 квітня 2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом. Позивач вважає дії державного виконавця такими, що суперечать чинному законодавству, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки державний виконавець повинен був зупинити виконавче провадження, так як ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» внесено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості. Також позивач зазначав, що з оскаржуваної ним постанови вбачається, що вона була винесена державним виконавцем Макушевою Т.П., однак, підписана іншим державним виконавцем Осельським Є.С., хоча виконавче провадження від одного державного виконавця до іншого в порядку приписів Інструкції про проведення виконавчих дій, не передавалося і відповідних відомостей до Єдиного реєстру виконавчих проваджень не вносилося, при цьому державний виконавець Макушева Т.П. на час винесення оскаржуваної постанови перебувала у відпустці.
Від відповідача надійшло заперечення в яких він посилається на те, що оскаржувана постанова винесена правомірно, оскільки з 01.01.2013 року закінчилась процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, передбачена Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а тому були усунуті обставини, що зумовили зупинення виконавчого провадження. Виконавчий збір стягнуто з позивача на підставі статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що останній не виконав протягом строку, встановленого державним виконавцем виконавчий документ. Також відповідач зазначив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є державними виконавцями відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, повноваження яких визначені посадовою інструкцією, отже ОСОБА_6 мав повноваження на підпис постанови про стягнення виконавчого збору від 15.01.2013. Порядок передачі виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого в межах одного відділу на період тимчасової відсутності державного виконавця у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, зокрема у комп'ютерній програмі «ВП-Виконацець», вищезгаданими нормативними документами не передбачено.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та доповненнях.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на доводи викладені в запереченнях.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
08.01.2013 року постановою ВП №35911221 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2а-7546/08, виданого 18.04.2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Дніпродзержиснька теплоелектроцентраль» на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 221682,00 грн. адміністративно-господарських санкцій на підставі заяви про примусове виконання від 08.01.2013 року.
Боржнику запропоновано самостійно виконати вимоги виконавчого документа до 14.01.2013 року.
Постанова ВП №35911221 отримана позивачем 14.01.2013 року, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

15.01.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову ВП №35911221 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 22 168,20 грн.

Копія постанови ВП №35911221 отримана позивачем 04.02.2013 року, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до Наказу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.01.2013 року № 206-К, копія якого наявна в матеріалах справи, державний виконавець Макушева Т.П. з 14.01.2013 року по 02.02.2013 року перебувала у відпустці у зв'язку із проходженням навчання.

Розпорядженням № 7 від 14.01.2013 року в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, у зв'язку із учбовою відпусткою державного виконавця Макушевої Т.Н., виконавче провадження № 34171474, оскарження постанов державного виконавця у якому є предметом даної судової справи, було передано державному виконавцю Осельському Є.С, про що було складено відповідний акт прийому-передачі від 14.01.2013 року. У зв'язку з чим, оскаржувана постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.01.2013 року була винесена та підписана саме державним виконавцем Осельським Є.С.

Згідно ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999 року, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно із частиною 1 статті 28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Таким чином, з 08.03.2011 року виконавчий збір стягується у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк визначений державним виконавцем, незалежно від того, чи здійснювались державним виконавцем фактично заходи спрямовані на примусове виконання виконавчого документу.

У відповідності до ст. 31 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999 року копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п. 15 ч.1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню, зокрема, у випадках віднесення підприємств паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедур погашення заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Частина 3 статті 34 цього Закону визначає, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів.

Статтею 36 Закону визначено, що виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктом 15 статті 34, - до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Відповідно до пункту 2 глави 11 Прикінцеві положення Закону України Про виконавче провадження на строк участі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу, щодо таких підприємств зупиняється дія статей 4, 5 цього Закону, крім виконання рішень про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів.

Аналогічні положення містяться в Інструкції про проведення виконавчих дій, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5.

Підпунктом 3.2.6 пункту 3.2 статті 3 Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу визначено, що підприємство паливно-енергетичного комплексу вважається таким, що бере участь у процедурі погашення заборгованості, з дня видання наказу Міністерством палива та енергетики України про затвердження переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості. Документом, що підтверджує участь підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, є виписка з Реєстру.

Законом України Про внесення зміни до Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу щодо порядку погашення заборгованості від 13 січня 2011 року №2940-VI у пункті 3.4 статті 3 вказаного Закону слова та цифри 1 січня 2011 року замінено словами та цифрами 1 січня 2013 року. Закон набрав чинності 29 січня 2011 року.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Судом встановлено, 8 січня 2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2а-7546/08, виданого 18 квітня 2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 221682грн адміністративно-господарських санкцій на підставі заяви про примусове виконання від 8 січня 2013 року. Боржнику запропоновано самостійно виконати вимоги виконавчого документа до 14 січня 2013 року.

Боржником у наданий строк виконавчий лист не виконано. Заяви про продовження строку добровільного виконання постанови державному виконавцю позивач також не надав.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» щодо порядку погашення заборгованості від 13 січня 2011 року №2940-VI у пункті 3.4 статті 3 вказаного Закону слова та цифри "1 січня 2011 року» замінено словами та цифрами «1 січня 2013 року». Закон набрав чинності 29 січня 2011 року.

Отже, з 29 січня 2011 року відповідно до пункту 3.4 статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діють до 1 січня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про примусове виконання надана державному виконавцю після 01.01.2013 року - 08.01.2013 року, виконавче провадження відкрито 08.01.2013 року, у звязку з чим, вищезазначені норми чинного законодавства спростовують доводи позивача щодо неправомірності дій державного виконавця з приводу не зупинення виконавчого провадження, оскільки після 01.01.2013 року у державного виконавця були відсутні законні підстави для зупинення виконавчого провадження.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Щодо посилань позивача на те, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем Макушевою Т.П., однак, підписана іншим державним виконавцем Осельським Є.С., хоча виконавче провадження від одного державного виконавця до іншого в порядку приписів Інструкції про проведення виконавчих дій, не передавалося і відповідних відомостей до Єдиного реєстру виконавчих проваджень не вносилося, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 № 202/98-ВР, в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин державними виконавцями є начальник відділу примусового виконання рішень, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, начальники відділів примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, їх заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці відділів примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, заступник начальника районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби, заступник начальника, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до Наказу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.01.2013 року № 206-К, копія якого наявна в матеріалах справи, державний виконавець Макушева Т.П. з 14.01.2013 року по 02.02.2013 року перебувала у відпустці у зв'язку із проходженням навчання.

Розпорядженням № 7 від 14.01.2013 року в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, у зв'язку із учбовою відпусткою державного виконавця Макушевої Т.Н., виконавче провадження № 34171474, оскарження постанов державного виконавця у якому є предметом даної судової справи, було передано державному виконавцю Осельському Є.С., про що було складено відповідний акт прийому-передачі від 14.01.2013 року. У зв'язку з чим, оскаржувана постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.01.2013 року була винесена та підписана саме державним виконавцем Осельським Є.С.

Відповідно до п.3.6 ОСОБА_7 про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року №43/5 (далі-Положення), постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

ОСОБА_7 визначено, що Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії. ОСОБА_7 про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень розроблено відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та з метою визначення процедури формування та ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. ОСОБА_7 встановлено вичерпний перелік дій, що можуть бути здійснені у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень його користувачами та реєстраторами.

Підпунктом 2.1 Інструкції користувача комп'ютерної програми «ВП-Виконавець» визначено, що комп'ютерна програма «ВП-Виконавець» призначена для автоматизації роботи державних виконавців, пов'язаної з веденням виконавчих проваджень. Програма може бути використана для вирішення наступних задач: - реєстрація виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС; - прийняття до виконання виконавчого провадження; - реєстрація дій державних виконавців в ході ведення виконавчого провадження; - формування та друк постанов державного виконавця; - реєстрація сум грошових коштів, стягнутих у ході ведення ВП; - реєстрація зведених виконавчих проваджень; - передача матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС; - пошук інформації про ВД та ВП у базі даних ЄДРВП; - формування та друк витягів з ЄДРВП; - формування та друк відомостей виконаних дій; - формування та друк статистичних звітів за даними, що містяться в ЄДРВП; - ведення журналів обліку ВП та реєстрації ВД; - формування та друк супровідних листів, актів, розпоряджень тощо; ведення книг обліку депозитних сум.

Таким чином, суд зазначає, що здійснити тимчасову передачу виконавчих проваджень у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень від одного державного виконавця іншому технічно неможливо, порядок передачі виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого в межах одного відділу на період тимчасової відсутності державного виконавця у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, зокрема у комп'ютерній програмі «ВП-Виконацець», вищезгаданими нормативними документами не передбачено.

Аналізуючи викладене, суд звертає увагу, що, про наявність судового рішення, яке набрало законної сили позивачу було відомо, в добровільному порядку не виконано, також позивач не виконав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.01.2015р., якою запропоновано самостійно виконати вимоги виконавчого документа до 14 січня 2013 року, у звязку з чим, оскаржувана постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 15 січня 2013 року з примусового виконання виконавчого листа №2а-7546/08 прийнята правомірно, а факт підписання оскаржуваної постанови, яка винесена відповідно до вимог чинного законодавства, державним виконавцем Осельським Є.С. замість ОСОБА_8, яка перебувала у відпустці не може бути підставою для її скасування.

Враховуючи вищевказані положення норм процесуального та матеріального права, докази наявні в матеріалах справи, обґрунтування позову в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а в задоволенні поданого адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1