Справа № 817/1585/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1585/15

23 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом

Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агро- Сервіс"

до Управління Пенсійного фонду України у Демидівському районі Рівненської області
про визнання протиправними дій відповідача щодо направлення позивачу розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, -
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся Сільськогосподарський виробничий кооператив "Агро- Сервіс" з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Демидівському районі Рівненської області про

визнання неправомірними щодо направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з лютого 2015 року згідно листа №265/02 від 10.02.2015 року;

зобов'язання відповідача вчинити дії шляхом відкликання направленого розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з лютого 2015 року згідно листа №265/02 від 10.02.2015 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що відповідно до абз.5 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Тобто, з системного аналізу даної норми випливає, що особам, яким призначені пенсії відповідно до пунктів "д" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку. Разом з тим, позивач зазначив, що кооператив перебуває в стані припинення, а отже розрахунок для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, не повинен був направлятися позивачу.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не прибув. 29.07.2015 року вх.13012 подав заперечення на адміністративний позов, в якому зазначив, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначив, що заборгованість відповідача в сумі 12685,95 грн. позивачем - не сплачена. Разом з тим, наголосив, що у звязку із зміною законодавчого регулювання, така система оподаткування, як фіксований сільськогосподарський податок втратила своє існування. Для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах чинним законодавством - не передбачено. Також зазначив, що СВК "Агро-сервіс" на даний час не є ліквідованим, а лише перебуває в стані самоліквідації, а тому залишається платником податків.

Таким чином, посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з таких підстав.

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Агро-сервіс" як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Демидівському районі Рівненської області.

ОСОБА_1 встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в Демидівському районі Рівненської області на підставі розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню у звязку з виплатою та доставкою пенсії пенсіонерів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що становить 4814,07 грн.

Вищезазначені пенсіонери працювали на підприємстві відповідача і отримали право на пенсію на пільгових умовах, перебувають на пенсійному обліку у позивача.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту першого статті 1 Закону України від 26.06.1997 року №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Абзацом четвертим пункту 1 частини 2 цього Закону передбачено, що для платників збору, визначених пунктом першим та пунктом другим статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Водночас, Законом України від 28.12.2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01.01.2015 року, ОСОБА_5 2 "Фіксований сільськогосподарський податок" розділу XIV "Спеціальні податкові режими" Податкового кодексу України виключено, натомість пункт 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України викладено у новій редакції, тобто з 01.01.2015 року сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, набувають статусу платника єдиного податку 4 групи. Це означає, що вищезазначені виключення щодо зобовязання проводити відшкодування органу пенсійного фонду фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, передбачені абзацом четвертим пункту 1 частини 2 Закону України від 26.06.1997 року №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", з 01.01.2015 року таких платників не стосується.

Згідно з частиною другою Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена в "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", що затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №64/8663 16.01.2004 року (надалі - Інструкція №21-1).

Відповідно до підпункту 6.1. пункту 6 Інструкції №21-1, з роботодавців (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку) підлягають відшкодуванню 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV, застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Для роботодавців, де працівники були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, розміри відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлені диференційовано, в залежності від того, в якому календарному році призначено та/або виплачено пенсію, зокрема, 100 % від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Згідно з підпунктом 6.4. пункту 6 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування визначається на поточний рік відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відтак, враховуючи відповідні зміни щодо підстав відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії на момент розгляду справи у суді, відповідач зобовязаний проводити відповідні відшкодування позивачу до досягнення пенсіонерками пенсійного віку згідно статті 26 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Підпунктом 6.7. пункту 6 Інструкції №21-1 (в редакції після внесення вищезгаданих змін) передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

ОСОБА_1 встановлено, що 10.02.2015 року відповідачем було особисто вручено дляпредставника позивача розрахунок фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з лютого 2015 року по вказаним пенсіонерам.

Як вбачається з доданих позивачем матеріалів, відповідно до картки особового рахунку за Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Агро-сервіс" обліковується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за люти-березень 2015 року на загальну суму 12685,95 грн.

Довідками виданими Вербенською сільською радою Демидівського району Рівненської області від 18.07.2006 року №784, Хрінницькою сільською радою Демидівського району Рівненської області від 10.04.2006 року №436 та від 20.01.2005 року №42, Демидівською селищною радою Демидівського району Рівненської області від 31.08.2005 року №1151, Демидівською селищною радою Демидівського району Рівненської області від 24.10.2006 року №2142 стверджено, що ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 народили і виховали до 14-річного віку п'ятеро і більше дітей.

Крім того, судом встановлено, що пенсіонерки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримують пенсію як жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали пятеро і більше дітей. Даний факт підтверджується також протоколами про призначення пенсії №151 від 17.08.2006 року, №219 від 08.02.2006 року, №35 від 27.02.2015 року, №166 від 11.10.2005 року, №13 від 03.02.2005 року та №195 від 02.11.2006 року та копіями трудових книжок.

Відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" від 16.05.1992 року №244, жінки, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Право на пенсію на вказаних пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання.

Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що пенсіонерки працювали в сільськогосподарському виробництві, народили та виховали до 14-річного віку пятеро дітей, та мають право на призначення дострокової пенсії за віком в силу пункту 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", отже витрати на виплату і доставку виплачених їм пенсій повинні відшкодовуватися роботодавцем.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_3 отримує пенсію як жінка-доярка, свинарка відповідно до пункту "д" статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення", про що свідчить протокол про призначення пенсії №29 від 21.01.2014 року та копія трудової книжки.

Так, в силу вимог пункту "д" статті 13 жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Також матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 та ОСОБА_12 працювали у відповідача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що віднесені до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року та на посадах, які дають право на вихід на пенсію на пільгових умовах, що підтверджується протоколами про призначення пенсій №10 від 17.03.2014 року та №35 від 27.02.2015 року та копіями трудових книжок.

При цьому суд погоджується із висновками пенсійного органу щодо зобов'язання Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агро-сервіс" відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій по вказаним особам. Оскільки, у звязку із набранням чинності Закону України від 28.12.2014 №71 Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, така система оподаткування, як фіксований сільськогосподарський податок втратила своє існування. Разом з тим, до четвертої групи платників єдиного податку віднесено сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків. Для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень позивача про відсутність підстав для направлення відповідачем розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у зв'язку з початком ліквідаційної процедури Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агро-сервіс" з огляду на таке.

Загальний порядок ліквідації юридичної особи встановлено ст.ст.110, 111, 112 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; 3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що юридична особа є такою, що припинила свою діяльність з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, без розгляду повинен у день надходження цих документів внести до Єдиного державного реєстру запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи та в той же день повідомити органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України відомості про внесення такого запису.

Матеріали справи свідчать, що 16.01.2015 року УПФУ у Демидівському районі було отримано повідомлення про внесення рішення про припинення діяльності Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агро-сервіс", а 22.01.2015 року - внесено повідомлення ЗМІ.

10.02.2015 року органами ПФУ у Демидівському районі було проведено перевірку Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агро-сервіс".

ОСОБА_7 встановлено, що 23.03.2015 року УПФУ у Демидівському районі отримано заяву позивача про видачу довідки про відсутність заборгованості, на що 26.03.2015 року відповідачем надано відповідь про те, що за підприємством рахується заборгованість в сумі 12685,95 грн.

Таким чином, оскільки Сільськогосподарський виробничий кооператив "Агро-сервіс" на час виникнення спірних правовідносин не був ліквідованим, а лише перебував в стані самоліквідації, та запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру не вносилося, то у відповідача були всі правові підстави для направлення Сільськогосподарський виробничий кооператив "Агро-сервіс" розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій .

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, Сільськогосподарський виробничий кооператив "Агро-сервіс" не надав суду достатніх і беззаперечних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що пенсійний орган, направляючи розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з лютого 2015 року згідно листа №265/02 від 10.02.2015 року; надси діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначений чинним законодавством.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.