Справа № 813/5092/15
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Справа № 813/5092/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Кіщак К.В.,

представника позивача не прибув,

представник відповідача не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області про стягнення заборгованості з Приватної агрофірми «Нестаничі», -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області (далі позивач, УПФ України в Радехівському районі) з адміністративним позовом до Приватної агрофірми «Нестаничі» (далі відповідач, ПАФ «Нестаничі»), з вимогою стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах в сумі 1700,19 грн. за серпень 2015 року на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач всупереч вимог Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 року та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ 19.12.2003 року №21-1, за серпень 2015 року не здійснив компенсацію витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і заборгував УПФ України 1700,19 грн. Вважаючи, що відповідач несплатою страхових внесків до Пенсійного фонду позбавляє позивача можливості належним чином здійснювати реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення, останній звернувся з означеним позовом до суду.

Представник позивача у судове засідання не прибув, через канцелярію суду 28.09.2015 року за вх. № 1818ел. надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, крім того, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судових засідань повідомлений належним чином відповідно до ч.11 ст.35 КАС України, письмових заперечень чи клопотань іншого змісту не подавав.

Із врахуванням положень ст.128 КАС України, судом ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Суд, дослідив матеріали справи та подані документи, всебічно і повно зясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом із матеріалів справи встановлено, що ПАФ «Нестаничі» є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Позивачем, відповідно до розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пунктів б-з статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення, згідно з вимогами частини другої Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача за серпень 2015 року, у звязку з виплатою та доставкою пенсій ОСОБА_1

Вказаний пенсіонер працював на Підприємстві і отримав право на пенсію на пільгових умовах.

В матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості з відшкодування суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за серпень 2015 року у розмірі 1700,19 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування визначались Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зокрема: принципи та структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обовязки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо.

Крім того, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України від 08.07.2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Відповідно до статті 1 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообовязкового державного соціального страхування в обовязковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, визначено, зокрема підпунктами б-з частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення.

Проте, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підпунктом 1 пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення (статтями 27 та 28). При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим законом.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства, відповідно до вимог пункту 6.8 Інструкції, щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Крім того, недоплачена сума з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередній рік підлягає сплаті одночасно із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно з пунктом 1 статті 1 та абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України від 26.06.1997 року №400/97-ВР Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування, для субєктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, обєднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб-субєктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

З огляду на викладене, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, які відповідач, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зобовязаний відшкодовувати Пенсійному фонду, у розумінні цього Закону вважаються внесками на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Статтями 14, 15 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, створені відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, частини шостої статті 20 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем надіслано відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, /а.с.7/.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 працював у ПАФ «Нестаничі», трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві чи протягом календарного року в тваринництві /а.с.10/.

Вищевказана особа перебуває на обліку у Пенсійному фонді та отримують пенсію за віком тракториста-машиніста, що підтверджується протоколом про призначення пенсії /а.с.9/.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

При цьому, слід зауважити, що відповідачем жодних доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах і неправомірності їх нарахування суду не надано.

З врахуванням того, що відповідач не виконав вимог ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, а саме: не відшкодував в повному обсязі понесені позивачем фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій працівнику ПАФ «Нестаничі» в сумі 1700,19 грн., доказів, на спростування доводів позивача, не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що належить задовольнити у повному обсязі.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про обгрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із Приватної агрофірми «Нестаничі» ( Львівська обл., Радехівсський район, с. Нестаничі; ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області (Львівська обл., м. Радехів, вул. Л. Українки, 10; ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 19 коп.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови виготовлений 29.09.2015 року.