Справа № 804/4038/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 р. Справа № 804/4038/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання недійним та скасування рішення, -
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в якому просить:
- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600266/1 від 19.09.2014р.
Відповідач адміністративний позов не визнав, в обґрунтування заперечень зазначив, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав пакет документів, необхідних для визначення митної вартості за ціною договору, проте вони мали розбіжності: в комерційних та/або транспортних документах відсутні печатки, підписи уповноважених осіб, якщо вони загальноприйняті правилами оформлення таких документі; документ, зокрема рахунок-фактура (інвойс), надрукований, а відомості, визначальні для митного контролю та оформлення, наприклад, кількості, ціни за одиницю та вартості, внесені від руки; на документі відсутній логотип компанії/організації або зазначений логотип, що не відповідає виду її діяльності. Заявлена митна вартість товарів нижча, ніж при попередньому митному оформленні такого товару одержувача. Всі обставини справи вказують на наявність встановлених законом причин неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо імпортованих товарів. У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів відповідачем послідовно було перейдено до наступного методу визначення митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на доводи викладені в ньому.
Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував посилаючись на доводи викладені у запереченнях.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.
17.04.2014 року між позивачем (покупець) та компанією «Sibuglemet Impex Limited» Кіпр (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № SI-DM/01-2014/14-0767-12 (Контракт), згідно з умовами якого продавець зобов'язався здійснити поставку товару покупцю, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар «вугільний концентрат, антрацит марки «АОМСШ» на умовах, зазначених у Додатках до Контракту.
Умови поставки: DAP - станція Правда, Придніпровської залізниці (Інкотермс -2010).
За відомостями контракту від 17.04.2014 № SI-DM/01-2014/14-0767-12 ціна імпортованого товару складає 98,00 дол. США/т.
На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу наступні документи: контракт № SI-DM/01-2014/14-0767-12 від 17.04.2014р.; додаткову угоду № 1 від 17.04.2014р.; додаткову угоду № 4 від 28.07.2014р.; додаток (специфікація) до контракту № 4 від 21.08.2014р.; рахунок-інвойс № 488-14 від 26.08.2014р.; залізничні накладні 10 шт.; рахунки-фактури виробника 5 шт.; лист ПАТ «ДМКД» щодо транспортних витрат № 062Д/1515 від 09.09.2014р.; дистрибьюторський контракт № 18/07/13 від 18.07.2013 року; сертифікат якості № 001786 від 23.08.2014р; копія декларації країни відправлення № 10006063/200814/0012710 від 20.08.2014 року; висновок ТПП України № ГО-4256 від 16.09.2014 року.
За митною декларацією № 110010000/2014/021641 від 19.09.2014 при візуальному контролі документів до МД відповідно ст.337 МКУ виявлено певні ознаки ризиковості операції, що визначені наступними індикаторами ризиків:
1.1.4. В комерційних та/або транспортних документах відсутні печатки, підписи уповноважених осіб, якщо вони загальноприйняті правилами оформлення таких документі.
1.1.8. Документ, зокрема рахунок-фактура (інвойс), надрукований, а відомості, визначальні для митного контролю та оформлення, наприклад, кількості, ціни за одиницю та вартості, внесені від руки.
1.1.13. На документі відсутній логотип компанії/організації або зазначений логотип, що не відповідає виду її діяльності.
З причин певного ступеню ризиковості операції та з метою здійснення вичерпного переліку форм та обсягів митного контролю для унеможливлення декларування недостовірної митної вартості посадовою особою, що здійснює митний контроль та митне оформлення за товарами сформовані ризики 106-2 «Заявлена митна вартість товарів нижча, ніж при попередньому митному оформленні такого товару одержувача» та 105-2 «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів».
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
В якості угоди з третіми особами надано контракт від 18.07.2013 № 18/07/13 між ОАО «Сибуглемет», Російська Федерація, та Компанії «Sibuglemet Impeх Limited», Кіпр. За відомостями контракту від 18.07.2013 № 18/07/13 та додатку від 18.07.2014 №73, за яким період відвантаження товару - 21.08.2014-30.09.2014, ціна товару складає 97,00 дол. США/т.
Разом з тим, виробником імпортованого товару є ОАО «Междуречье» (Росія). На підставі відомостей залізничних накладних разом із кожним вагоном прямували рахунки стосовно імпортованого вантажу. До митного оформлення надано такі рахунки без номерів, дат складання та без зазначення угоди, за якою імпортується вантаж, та умов постачання.
При цьому відповідно до наданих рахунків вартість вугільного концентрату марки «АОМСШ» складає 91,00 дол. США/т (умови постачання СРТ Правда). Зазначена вартість вказана також в декларації країни експорту від 14.08.2014 №10006063/2014/0012710. Відповідно до зазначеної митної декларації умови постачання - СРТ Правда "Перевезення оплачене до...".
Визначена контрактом ціна товару заявлена декларантом як митна вартість (лист від 09.09.2014 № 062Д/1515). Але надані ПАТ «ДМКД» документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення з урахуванням різних умов постачання.
Відповідно до відомостей гр.23 «Документы, приложенные от правителем» наданих до митного оформлення залізничних накладних, документом, доданим відправником до кожного вагону є рахунок-фактура. Але ні наданий до митного оформлення інвойс від 26.08.2014 № 488-14, ні рахунки відправника ОАО «Междуречье» не містять печаток і штампів російських митних органів.
Окрім того, за інформацією офіційного сайту Холдингу "Сибуглемет", РФ www.sibuglemet.ru міжнародна компанія Холдинг "Сибуглемет", включає вугільнодобуваючі підприємства, в т.ч. ОАО «Междуречье». Документів стосовно відносин ОАО «Сибуглемет» та ОАО «Междуречье» декларантом до митниці не надано.
З урахуванням вищезазначеного та положень Інкотермс наявні підстави вважати, що до заявленої декларантом митної вартості товару на умовах поставки DAP станція «Правда» не в повному обсязі включено транспортну складову, а саме страхування вантажу відповідно до дійсних умов постачання, що підтверджені декларацією країни експорту.
Враховуючи вищезазначене, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України митним органом зобов'язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Проте ПАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського листом №062Д/1648 від 19.09.2014р. відмовився від надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до рішення про коригування митної вартості №110010000/2014/600266/1 від 19.09.2014р. митну вартість 1 кілограму: - вугілля кам'яне, вугільний концентрат неагломерований, антрацит марки «АОМСШ» - збільшено з 0,098 Доларів США до 0,11 Доларів США.
Позивач оформив нову ВМД №110010000/2014/021751 від 19.09.2014 року з коригованою ціною товару.
Позивач звернувся до відповідача ОСОБА_5 вих. №062Д/2294 від 12.11.2014 з довідкою - підтвердженням з банку № 20-9-2/61 від 06.11.2014 року, якою підтверджено повну оплату поставленої продукції, та просив розглянути питання стосовно відкликання рішення про коригування митної вартості від 19.09.2014 №110010000/2014/600266/1 виданого за МД від 19.09.2014 № 110010000/2014/021747.
На вказане звернення відповідач ОСОБА_5 від 20.11.2014 вих. №7212/04-50-52 повідомив позивача про залишення чинним рішення про коригування митної вартості від 19.09.2014 №110010000/2014/600266/1.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товарів, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
В силу приписів частини 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.
Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України визначено, які витрати (складові митної вартості) додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
У відповідності до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Нормами статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з твердженням відповідача, що подані позивачем документи не підтверджують в повному обсязі числові значення складових митної вартості товарів.
17.04.2014р. між ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» та компанією «Сибуглемет - Импекс Лимитед», Кіпр (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № SI-DM/01-2014/14-0767-12, в межах якого Продавцем на митну територію України на умовах DАР - ст. Правда Придніпровської залізниці, Україна для Покупця було ввезено вантаж - вугільний концентрат марки «АМОШС».
За відомостями контракту від 17.04.2014 № SI-DM/01-2014/14-0767-12 ціна імпортованого товару складає 98,00 дол. США/т.
З метою перевірки правомірності рішення митного органу про визначення митної вартості, у тому числі і як такого, що прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих законодавством, судом зверталась увага на наступні обставини даної справи: чи базується митна вартість товарів і подані декларантом відомості про її визначення з урахуванням методу визначення митної вартості, самостійно обраного декларантом, на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; наявність яких обставин зумовлено витребування митним органом додаткових документів у декларанта; чи скористався декларант правом на доведення у передбачений законодавством строк митному органові правильності визначення ним митної вартості товарів саме за методом, що самостійно обрано декларантом; чим обгрунтовано митним органом неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів.
В контексті наведенного судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
Відповідно до наданих рахунків вартість вугільного концентрату марки «АОМСШ» складає 91,00 дол. США/т (умови постачання СРТ Правда). Зазначена вартість вказана також в декларації країни експорту від 14.08.2014 №10006063/2014/0012710. Відповідно до зазначеної митної декларації умови постачання - СРТ Правда "Перевезення оплачене до...".
Визначена контрактом ціна товару заявлена декларантом як митна вартість (лист від 09.09.2014 № 062Д/1515), але надані позивачем документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення з урахуванням різних умов постачання.
Відповідно до Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням N 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.
Позивачем стосовно розбіжностей щодо ціни визначеної на різних умовах постачання та відсутності обов'язкових відміток митних органів держав СНД пояснень не надано.
Окрім того, за інформацією офіційного сайту Холдингу "Сибуглемет", РФ www.sibuglemet.ru міжнародна компанія Холдинг "Сибуглемет", включає вугільнодобуваючі підприємства, в т.ч. ОАО «Междуречье», проте документів стосовно відносин ОАО «Сибуглемет» та ОАО «Междуречье» позивачем не надано.
З урахуванням вищезазначеного та положень Інкотермс суд погоджується з відповідачем, що до заявленої декларантом митної вартості товару на умовах поставки DAP-станція «Правда» не в повному обсязі включено транспортну складову, а саме страхування вантажу відповідно до дійсних умов постачання, що підтверджені декларацією країни експорту.
Надана митна декларація країни експорту містить відомості про поставку вугілля марки АОМСШ на адресу ПАТ «ДМКД» за контрактом № 18/07/13 від 18.07.2013 (між ОАО «Сибуруглемет» та «Sibuglemet Impex Limited»), розрахована ціна якого складає 91 дол./тонну на умовах СРТ - Правда.
Враховуючи рівень ціни 98 дол./тонну на умовах поставки DAP Правда, що визначений зовнішньоекономічним контрактом від 17.04.2014 № SI-DM/01-2014/14-0767-12, торгівельна надбавка компанії «Sibuglemet Impex Limited» складає 7 дол./тонну.
Відповідно до наданого до митного оформлення додатку № 73 до вказаного посередницького договору № 18/07/13 між ОАО «Сибуруглемет» та «Sibuglemet Impex Limited)) (Кіпр), ціна партії вугілля марки АОМСШ, що постачається визначена на рівні 97 дол./тонну на умовах поставки СРТ - Правда.
З урахуванням торгівельної надбавки, ціна вугілля марки АОМСШ, що постачається за зовнішньоекономічним контрактом від 17.04.2014 № SI-DM/01-2014/14-0767-12, обчислюється на рівні 104дол./тонну, що не відповідає заявленій позивачем вартості товару 98дол./тонну.
Зважаючи на встановлені митним органом розбіжності у поданих документах до митного оформлення та не спростовані позивачем у ході судового розгляду справи, судом встановлено, що саме вищевказані розбіжності і призвели до неможливості здійснення митним органом числового значення митної вартості та неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору у відповідності до вимог ч.2 ст. 58 Митного кодексу України.
Матеріалами справи підтверджується, що надані ПАТ ДМКД документи не містять відомостей, які свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення. Отже, суд погоджується з відповідачем, що у Дніпропетровської митниці ДФС були наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.
Статтею 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України).
Відповідно до частини 3 статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, митним органом проведено консультацію з декларантом позивача з приводу надання відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, проте, декларант позивача відмовився надавати будь-які додаткові документи щодо підтвердження митної вартості товару, крім наведених вище.
Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Отже, з урахуванням того, що позивачем були подані неповні/недостовірні відомості про митну вартість товарів та використані декларантом відомості про митну вартість товарів не підтверджені документально, не визначені кількісні і достовірні показники, які піддаються обчисленню, митниця не мала можливості для застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору - ( ст.58 Митного кодексу України).
Згідно п.3 ст.58 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.
Так, митницею було застосовано послідовність переходу від одного методу до наступного методу визначення митної вартості.
У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. (ч. 1 ст. 60 Митного кодексу України).
За приписами частин 2-4 статті 60 Митного кодексу України, під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
У рішенні про коригування митної вартості №110010000/2014/600266/1 від 19.09.2014 року посадовою особою митниці зазначено про проведення консультацій з декларантом та про здійснення коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу відповідно до Митного кодексу України.
Згідно частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, митницею дотримано послідовність застосування методів визначення митної вартості, що відображено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частини 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Враховуючи зазначене вище, а також зважаючи на відмову декларанта надавати будь-які додаткові документи щодо підтвердження митної вартості відповідно до переліку та у строк, визначений п.3 ст.53 МК України, суд приходить до висновку про відсутність обгрунтування з боку позивача митної вартості товару, поставленного відповідно до контракту від 17.04.2014 № SI-DM/01-2014/14-0767-12 з урахуванням методу визначення митної вартості, самостійно обраного декларантом.
З наведеного випливає і висновок суду щодо недоведення з боку декларанта у передбачений законом строк митному органові правильності визначення ним митної вартості товарів саме за методом, що самостійно обрано декларантом. При цьому, суд зауважує, що права на доведення визначеної декларантом митної вартості товарів за "основним методом, тобто за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються" у передбачений чиним митним законодавством строк позивач позбавлений не був, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.
Відтак, встановлені судом обставини у справі щодо недостатнього підтвердження з боку позивача митної вартості відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості на підставі п.1 ч.1 ст.57 МК України спростовують доводи позивача щодо повноти відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та дозволяють суду критично поставитись до тверджень позивача щодо відсутності у останнього обов'язку щодо подання визначених митним органом документів, які б підтверджували врахування усіх складових у заявленій декларантом митній вартості товару, а також зауважень позивача щодо свавільного, в порушення приписів ч.2 ст.19 Конституції України та приписів ст.53 МК України характеру дій відповідача щодо зобов'язання позивача надати додаткові документи.
За викладених обставин, перевіривши оспорювані рішення, суд приходить до висновку, що оспорювані рішення прийняті відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Митним кодексом України з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею із урахуванням наданих декларантом документів та відповідно до норм чинного законодавства, враховуючи що декларантом надано документи, за якими неможливо встановити достовірність відомостей про визначення митної вартості за основним методом, митним органом правомірно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару 2-б за ціною договору щодо ідентичних товарів, відповідно не підлягає стягненню з Державного бюджету України сплачені позивачем податки та митні платежі, а позовні вимоги є такими що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання недійним та скасування рішення - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1