Справа № 826/19492/13-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Київ К/800/41726/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Пасічник С.С.,
Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві (далі Дарницький РВ ГУ ДМС України в м. Києві), третя особа - ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про зобов`язання провести реєстрацію його місця проживання за адресою : АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог зазначав, що у грудні 2009 року йому та його дружині видано свідоцтво про право власності, згідно з яким, ця квартира належить у рівних частках позивачу та ОСОБА_3 . Вказує, що після розлучення оригінал свідоцтва залишився у колишньої дружини, яка відмовляється надати йому цей документ, у зв`язку з чим Дарницький РВ ГУ ДМС України в м. Києві не проводить реєстрацію його місця проживання у вказаній квартирі. Посилаючись на те, що його право власності на вказане нерухоме майно додатково підтверджено судовими рішеннями та іншими документами, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року, позов задоволено. Зобов`язано Дарницький РВ ГУ ДМС України в м. Києві зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, неправильно застосовано норми Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон № 1382-IV) та не взято до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року № 985 «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» (далі постанова КМУ №985). Не дано належної правової оцінки обставинам справи та не взято до уваги її доводи про те, що відсутність оригіналу свідоцтва про право власності та згоди іншого співвласника житла є безумовною підставою для відмови у проведенні реєстрації особи.

ОСОБА_2 у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, судами правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки. Вказує, що його право власності на спірну квартиру беззаперечно підтверджено іншими документами, судовими рішеннями та оригіналом свідоцтва про право власності, яке ОСОБА_1 протиправно утримує в себе. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 09 грудня 2009 року серії НОМЕР_1 , виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 23 листопада 2009 року №1796-С/КІ.

Позивач неодноразово звертався до Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві із заявою про реєстрацію місця проживання у вказаній квартирі. Проте, через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, відповідач відмовляв у проведенні такої реєстрації.

У вересні 2013 року ОСОБА_2 в черговий раз звернувся до відповідача із заявою про проведення реєстрації, однак листом від 19 жовтня 2013 року №03/3190 Дарницький РВ ГУ ДМС України в м. Києві повідомив ОСОБА_2 про перелік документів, на підставі яких здійснюється реєстрація громадян та необхідність згоди співвласника житла або його уповноважених органів, наймача та членів їх сім`ї у разі відсутності таких документів.

За визначенням, наведеним у статті 3 Закону № 1382-IV, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, реєстрація це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Статтею 6 Закону № 1382-IV встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Із змісту наведеної норми видно, що реєстрація місця проживання особи є її обов`язком і здійснюється за умови надання документів, передбачених вказаною нормою.

Водночас, відсутність оригіналу свідоцтва про право власності не може бути підставою для відмови у проведенні такої реєстрації, оскільки закон вимагає наявність у особи будь-якого документу, що підтверджує його право на проживання у житлі.

Вирішуючи спір, суди встановили, що ОСОБА_2 відмовлено у реєстрації через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Проте, право позивача, як співвласника житла, підтверджено іншими документами, зокрема, листом Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 18 жовтня 2010 року №38358 (а.с. 17); рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2012 року у справі 22ц/2690/13460/2012 (а.с. 13); рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 березня 2013 року у справі №2-921/12 (а.с. 16) та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року №761/17193/13-ц.

При цьому, листом від 04 грудня 2012 року №110/816-П-1409 Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» повідомило ОСОБА_2 , що дублікат свідоцтва про право власності видається у разі втрати його оригіналу. Враховуючи те, що свідоцтво про право власності від 09 грудня 2009 року серії НОМЕР_1 знаходиться у колишньої дружини, підстави для видачі дублікату відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 не заперечує наявність у неї оригіналу свідоцтва від 09 грудня 2009 року серії НОМЕР_1 , в якому позивач вказаний як співвласник житла.

Враховуючи те, що за приписами статті 361 Цивільного кодексу України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що право позивача на реєстрацію у квартирі не може бути обмежене відсутністю у нього оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а тому правильно зобов`язав відповідача зареєструвати ОСОБА_2 у квартирі, що належить йому на праві спільної сумісної власності.

Посилання у касаційній скарзі на вимоги постанови КМУ № 985, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, оскільки норми цієї постанови втратили чинність з 19 січня 2013 року, а порушення права позивача тривало до січня 2014 року.

Враховуючи викладене, підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
С.С. Пасічник
О.П. Стародуб