Справа № 802/1708/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

24 березня 2015 р. Справа № 802/1708/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Томчука Андрія Валерійовича,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції про зміну чи встановлення способу і порядку виконання постанови суду від 17.06.2014 року в адміністративній справі за позовом Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Відкритого акціонерного товариства "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство" про стягнення штрафу

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Відкритого акціонерного товариства "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство" про стягнення штрафу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.16.2014 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство" на користь Державного бюджету України штраф в сумі 1700,00 грн. На виконання рішення суду, 17.06.2014 року видано виконавчий лист №802/1708/14-а. Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області від 01.08.2014 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

23.02.2015 року до суду надійшла заява головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького МРУЮ про встановлення або зміну способу і порядку подальшого виконання виконавчого листа №802/1708/14-а, боржником за яким є ВАТ "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство".

Представник заявника у судове засідання не зявився, надав суду заву у якій просив справу розглянути без участі представника відділу Державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції (а.с.84).

Представники позивача та відповідача в судове засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви про розгляд заяви за їх відсутності (а.с.87).

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд, керуючись ч. 2 ст. 263 КАС України, вирішив здійснювати розгляд заяви за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Ознайомившись із заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року №14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З аналізу вказаних вище положень КАС України вбачається, що питання щодо встановлення способу та порядку виконання судового рішення вирішується після видачі виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження, про що постановляється державним виконавцем відповідне рішення.

Більше того, дана норма спрямована на створення оптимальних умов для належного та якісного виконання рішення суду у процесі виконавчого провадження, а підставою для її застосування є обставини, що перешкоджають належним чином виконати рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Обґрунтовуючи підстави для встановлення або зміни способу та порядку виконання судового рішення, державний виконавець посилається на те, що у відділу ДВС по Тростянецькому району Тростянецького МУЮ на виконанні знаходиться виконавчий лист №802/1708/14-а про стягнення з ВАТ Тростянецьке хлібоприймальне підприємство 1700,00 грн. штрафу. З метою виконання вказаного виконавчого документа відкрито виконавче провадження, описано та арештовано майно підприємства-боржника, проведено експертну оцінку та виставлено на електроні торги арештоване майно. Арештоване майно передано на зберігання керівнику підприємства-боржника. Під час проведення торгів постала необхідність щодо огляду майна, проте керівник підприємства-боржника ОСОБА_1 відмовив в огляді майна, мотивуючи тим, що він є головою ліквідаційної комісії ВАТ Тростянецьке хлібоприймальне підприємство і подальше виконання зазначеного виконавчого документа є компетенцією ліквідаційної комісії. З огляду на викладене, склалася ситуація, що відділ ДВС не має підстав закінчити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого документа, а відповідно до ст. 67 п. 2 Закону України Про виконавче провадження питання подальшого порядку виконання виконавчих документів про стягнення боргів з підприємства-боржника, яке знаходиться в стадії ліквідації, віднесено законодавством до компетенції ліквідаційної комісії. В звязку з викладеним, вказані обставини ускладнюють виконання рішення суду та потребують розяснення.

На думку суду, наведені заявником доводи не можуть розцінюватися як виняткові випадки, що ускладнюють та виключають можливість виконання рішення суду, зважаючи на наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ВАТ Тростянецьке хлібоприймальне підприємство перебуває в стані припинення підприємницької діяльності, головою ліквідаційної комісії з припинення є ОСОБА_1 (а.с.49, 55-56).

Статтею 67 Закону України Про виконавче провадження встановлено порядок звернення стягнення на майно у разі злиття, приєднання, поділу, виділу, перетворення та ліквідації боржника.

Зокрема, частиною 2 вказаної статті передбачено, що у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

У разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом, передбачено частиною 3 зазначеної статті.

Статтею 49 Закону України Про виконавче провадження встановлено підстави закінчення виконавчого провадження. Згідно частини 1 статті виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону;

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Встановлений перелік підстав є виключним.

Таким чином, оскільки ВАТ Тростянецьке хлібоприймальне підприємство перебуває в стані припинення підприємницької діяльності, виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання даного виконавчого документа відповідно до положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Оскільки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не внесено запис про ліквідацію ВАТ Тростянецьке хлібоприймальне підприємство у відділу Державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції не має підстав для закінчення виконавчого провадження, виконавчі дії повинні здійснюватись до настання обставин передбачених частиною 1 статті 49 Закону України Про виконавче провадження (зокрема, до фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом або визнання боржника банкрутом з внесенням запису до єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості заяви відділу Державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Відкритого акціонерного товариства "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство" про стягнення штрафу, а тому вона не підлягає задоволенню. Рішення суду є чітким, зрозумілим і спосіб його виконання не потребує додаткового тлумачення.

Керуючись статтями 160,165, 186, 263 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції про зміну чи встановлення способу і порядку виконання постанови суду від 17.06.2014 року в адміністративній справі за позовом Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Відкритого акціонерного товариства "Тростянецьке хлібоприймальне підприємство" про стягнення штрафу відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Томчук Андрій Валерійович