Справа № 2а-101/11
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2012-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2012 р. < Текст >Справа № 113199/11

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Ігнатович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 18 січня 2011 року в адміністративній справі № 2-а-101/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій протиправними та покладення обовязку перерахувати пенсію працюючому пенсіонеру,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2010 року позивач звернувся до Любомльського районного суду Волинської області із вказаним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області (далі УПФУ в Любомльському районі) в якому зазначив, що отримує пенсію за віком відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і перебуває на обліку у відповідача.

У серпні 2010 року за його заявою відповідачем було проведено перерахунок пенсії, виходячи із показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2007 рік у розмірі 1197 грн. 91 коп.

Вважаючи такий метод незаконним, позивач просить зобовязати відповідача провести перерахунок його пенсії із застосуванням показника середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за даними 2009 року. Також просить зобовязати відповідача виплатити на його користь перераховану йому пенсію з серпня 2010 року, а також виплатити заборгованість.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 18 січня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії УПФУ в Любомльському районі щодо перерахунку з вересня 2010 року пенсії ОСОБА_2 як працюючому пенсіонеру. Також зобовязано УПФУ в Любомльському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 як працюючому пенсіонеру на підставі ч. 4 ст. 42, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2009 рік і виплатити недоплачені суми за період з 01 вересня 2010 року по 18 січня 2011 року включно. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в Любомльському районі оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Любомльського районного суду Волинської області від 18 січня 2011 року скасувати з підстав неправильного та неповного зясування судом обставин у справі та неправильного застосування норм права і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт вважає, що діяв правомірно, з урахуванням вимог ст.ст. 25, 27, 40, 42, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Крім того, в заяві про проведення перерахунку позивач підставою для проведення перерахунку вказав лише збільшення стажу, при цьому не було зазначено, з якого розміру заробітної плати необхідно провести перерахунок, тому пенсію обчислено відповідно до розміру заробітної плати, з якої було призначено пенсію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, перебуває на обліку в УПФУ в Любомльському районі і продовжує працювати в ДКП «Луцьктепло» слюсарем.

У серпні 2010 року позивач звернувся до УПФУ в Любомльському районі із заявою про проведення перерахунку пенсії у звязку із збільшенням трудового стажу. Відповідно до цієї заяви відповідачем було проведено перерахунок пенсії, виходячи із показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2007 рік у розмірі 1197 грн. 91 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що частиною 1 ст. 40 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено два способи перерахунку пенсії працюючим пенсіонерам:

а) із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія;

б) за періоди страхового стажу за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі застосування другого способу перерахунку пенсії він проводиться на підставі ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому слід взяти до уваги і положення пп. 3 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», згідно з якими середня заробітна плати працівників в галузях економіки України береться за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

З огляду на це, при перерахунку пенсії позивачу за певні періоди стажу слід було застосовувати показник середньої заробітної плати за 2009 рік.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він ґрунтується на неіснуючій нормі права.

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 даного Закону при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 вказаного Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що середня заробітна плата праців-ників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звер-нення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії від-повідно до ч. 2 ст. 40 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і є величиною постійною та незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» та Закон України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності, закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» не можуть застосовуватись до спірних відносин.

Перерахунок пенсії з більш високого заробітку передбачений статтею 69 Закону «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої пенсіонерам, які пропрацювали після призначення пенсії, у тому числі за віком не менш як два роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку, який визначається за два роки роботи підряд для призначення пенсії відповідно до статей 64 67 цього Закону. У разі дальшого зростання заробітку пенсіонера провадиться за його заявою новий перерахунок пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку.

З урахуванням наведеного, підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, відсутні.

Відповідно до ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області задовольнити.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 18 січня 2011 року в адміністративній справі № 2-а-101/11 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій протиправними та покладення обовязку перерахувати пенсію працюючому пенсіонеру, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення постанови повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді М.А.Пліш

ОСОБА_3

Постанова в повному обсязі складена 20 січня 2012 року.