Справа № 804/9463/14
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 р. Справа № 804/9463/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Віхрова В.С.,

при секретарі Драгота С.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Державного підприємства «Підприємство Дніпропетровської виправної колонії №89» про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2014 р. Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області (надалі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Підприємство Дніпропетровської виправної колонії №89» (надалі відповідач) про зобовязання відповідача вчинити певні дії, а саме виконати вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 16.04.2014 р. №04-08-05-15/3977 на загальну суму 657978,26 грн., шляхом визначеним у вимозі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 р. відкрито провадження у справі (суддя Захарчук Н.В.).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 р. (суддя Захарчук Н.В.) зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №804/16871/14 за позовом Державного підприємства «Підприємство Дніпропетровської виправної колонії №89» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання недійсною вимогу від 16.04.2014 р. №04-08-05-15/3977.

Розпорядженням заступника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2015 р. №196д здійснено повторний автоматичний розподіл справи, справу №804/9463/14 передано до провадження судді Віхрової В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 р. справу прийнято до провадження.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 р. провадження у справі поновлено.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач не забезпечив виконання вимоги щодо усунення виявлених перевіркою порушень законодавства, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області відповідно до «Положення про державну фінансову інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», є органом виконавчої влади.

Статус Державної фінансової інспекції України, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (надалі - Закон України № 2939) та Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 р. № 499/2011.

Відповідно до положень Постанови Кабінету міністрів України про затвердження «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами» від 20.04.2006 р. № 550 (надалі Постанова №550) інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно до п.16 Постанови №550 ревізії проводяться шляхом проведення документальних та фактичних перевірок. Документальна перевірка передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (далі - документи об'єкта контролю). У разі ведення бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів зберігання і обробки інформації на вимогу посадової особи контролюючого органу керівник об'єкта контролю повинен забезпечити оформлення відповідних документів на паперовому носії. Надання документів об'єкта контролю посадовим особам контролюючого органу забезпечується керівником об'єкта чи його заступником.

Результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку контролюючого органу, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища) (п.35 зазначеного порядку).

У пункті 46 Постанови №550 зазначено, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого району суду м. Дніпропетровська Галічия В.М. від 12.03.2014 р. справа №201/2876/14-к та направлення від 17.03.2014 р. №331, виданого начальником Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_3, провідним державним фінансовим інспектором відділу інспектування органів державної влади ДФІ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Підприємство Дніпропетровської виправної колонії №89» за період з 01.01.2013 р. по 12.03.2014 р., якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в Акті ревізії від 28.03.2014 р. за № 08-20/11 (надалі Акт ревізії).

16.04.2014 р. відносно відповідача винесено вимогу про усунення виявлених ревізією порушень (лист №04-08-05-15/3977).

Відповідно ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органи державного фінансового контролю мають право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

На підставі ч. 2.ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Відповідно до вимог про усунення порушень відповідача зобовязано, серед іншого, стягнути з осіб, якими допущено порушення, шкоду у розмірі 657978,26 грн. в порядку, визначеному законодавством.

Строк усунення порушення встановлений до 23.04.2014 р.

Судом встановлено, що вказана вимога ґрунтується на встановлених під час ревізії порушеннях, а саме:

У ході ревізії організації фактичного контролю за збереженням необоротних активів, відповідно до наказу начальника ДП «ДВК №89» від 18.03.2014 р. №25-вир-во, проведено вибіркову інвентаризацію верстатів у 3 матеріально-відповідальних осіб: головного енергетика ОСОБА_5, старшого майстра дільниці №1 ОСОБА_6 JI.B. і механіка транспортної дільниці ОСОБА_7, та верстатів, не закріплених за матеріально-відповідальними особами, розташованих в ливарній дільниці, складі ЧТС (в зоні) та РІЦ станом на 20.03.2014 р. Обсяг охоплених інвентаризацією необоротних матеріальних активів склав 749255,35 грн.

За результатами інвентаризації встановлено недостачу матеріальних цінностей на загальну суму 657978,26 грн., що є порушенням вимог п.7 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 11.08.1994 р. №69 (надалі - Інструкція від №69), пп.1, 5, ст.9, п.1 ст.10 Закону України від 16.07.1999 р. №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у частині відображення в облікових регістрах господарських операцій у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Так, у матеріально-відповідальних осіб:

- головного енергетика ОСОБА_5 встановлено недостачу на загальну суму 37721,64 грн. (4 одиниці обладнання, а саме: станок токарно-револьв. М-365 - на суму 10468,71 грн., інв. №222.801.183; станок токарно-револьв. 1М-365 - 9149,88 грн., інв. №222.801.188; станок вертик.-фрезер. ГФ-2063 - 8673,03 грн., інв. №222.801.189; станок токарно-револьв. Ар-42 - 9430,02 грн., інв. №222.801.190);

- старшого майстра дільниці №1 ОСОБА_6 встановлено недостачу на загальну суму 11047,24 грн. (2 одиниці обладнання, а саме станок токарно-револьв. ДРГ 50ЕД - 2451,73 грн., інв. №222801.139; станок токарно-револьв. 1М-365 - 8595,51 грн., інв. №222801.230).

У вентиляторному цеху, у матеріально-відповідальної особи старшого майстра дільниці №1 ОСОБА_6 було встановлено наявність технічно-несправного обладнання, а саме: пресу МЭС 4-11-90 PC для виготовлення БЖС (брикету залізовмісного) вартістю 39666,70 грн., інвентарний номер - 222802.173 та верстата токарно-операційного вартістю 168,43 грн., інвентарний номер - 222.801.216.

Недостача матеріальних цінностей допущена матеріально-відповідальними особами: старшим майстром дільниці №1 ОСОБА_6 та головним енергетиком ОСОБА_5

Крім того, встановлено недостачу матеріальних цінностей не закріплених за матеріально-відповідальними особами на загальну суму 609209,38 грн., з них: недостача обладнання на ливарній дільниці встановлена на суму 365959,11 грн. (12 одиниць обладнання, а саме: станок наждачно-шлифов. ЗМ-636 - 821,11 грн., інв. №222.801.62; станок верт.-фрезерн. 6Р-12-5 - 638,90 грн., інв. №222.801.74; станок агрегатный СММ 412-110-41 - 111952.03 грн., інв. №222.801.112; станок агрегатный СММ 412-110-42 111953,16 грн., інв, №222.801.116; станок агрегатный СММ 412-110-43 - 111953,17 грн., інв. №222.801.111; станок токарно-револьв. 1М-365- 9422,54 грн., інв. №222.801.177; станок токарно-револьв. 1М-365 - 9422,54 грн, інв. №222.801.178; станок точильно-шлифов. ЗК-634 - 1028,25 грн., інв. №222.801.202; станок токарно-винторезный 1А-616 П - 1374,81 грн., інв. №222.801.211; станок точильно-шлифов. ЗБ-636 - 889,93 грн., інв. №222.801.65; станок 3К-634 - 732,10 грн., інв. №222.801.67; станок 3М-636 - 770,56 грн., інв. №222.801.100); недостача обладнання на складі ЧТС (в зоні) - 201593,69 грн. (4 одиниці обладнання, а саме: станок п/автомат 6-ти шпинд. 1Б 240 П-5 -

41725,76 грн., інв. №222.801.108, станок п/автомат 6-ти шпинд. 1Б 240 П- 6 41725,76 грн, інв. №222.801.109; станок п/автомат 6-ти шпинд. 1Б 240 П-6К - 63157,30 грн., інв. №222.801.113, станок п/автомат 6-ти шпинд. 1Б 240 П-6 - 54984,87 грн., інв, №222.801.115); недостача обладнання в РІЦ - 41656,58 грн. (12 одиниць обладнання, а саме: станок фрезерный 6Т-80 - 5662,74 грн., інв. №222.801.240, станок отрезной 8Б-72К - 2458,88 грн., інв. №222.801.242, станок заточной ЗК-684 - 2157,83 грн., інв. №222.801.257, станок токарно-револьв. 1К-341 - 5590,71 грн., інв. №222.801.217, станок горизонтально-фрезерный ГФ-2063 - 8717,66 грн., інв. №222.801.182, станок вертикально-сверлильный Т-4311 - 3002,81 грн., інв. №222.801.197, станок токарно-револьв. 1К-341 - 5861,02 грн., інв. №222.801.215, станок токарно-винторезный 1 Б К20 МК - 60 - 48 - 634,55 грн., інв. №222.801.251, станок ЗК-634 - 1683,97 грн., інв. №222.801.254, станок плоскошлифовальный ЗД-756 - 1587,00 грн., інв. №222.801.259, Печь електрична СНО інв. №222.804.271, - 2145,85 грн. токарно-винторезный станок (ДДЕП №5) - 2153,56 грн., інв. .№222.801.427).

На деяких верстатах відсутні заводські номери, також заводські номери не зазначені в інвентарних картках.

Докази добровільного виконання вимоги, яка заявлена позивачем, відсутні.

З огляду на викладене суд виходить з наступного.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 позивач є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів через міністра фінансів, уходить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп.4 п.4 вказаного Положення).

Відповідно до п.6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів.

Також Положенням установлено, що якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 закону «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані й занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позики використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та, у разі виявлення порушень законодавства, предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Отже наведені правові норми не містять положень щодо права відповідача зобов'язувати підконтрольну установу в примусовому порядку здійснювати заходи щодо відшкодування певної суми коштів, у тому числі, звертатись до винних осіб з метою відшкодування збитків.

Відсутність положень щодо такого примусу узгоджується із положеннями ст.8 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Жодна норма процесуального та іншого законодавства не зобов'язує будь-яку особу звертатися до інших осіб за захистом прав, свобод та інтересів. Таке звернення є виключно правом особи.

При виявленні збитків, заподіяних державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і в цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного слідує висновок про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених під час перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені під час перевірки збитки.

Таким чином, обов'язковою до виконання є вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства.

Дана правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права узгоджується з позицією Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15.04.2014 р. у справах №21-40а14 та №21-63а14, від 13.05.2014 р. у справі № 21-89а14, від 20.05.2014 р. у справі № 21-93а14, від 18.09.2014 р. у справі №21-332а14.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже фінансовою інспекцією пред'явлено вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та стягнення, а відтак, вимоги позивача про зобов'язання відповідача виконати таку вимогу є такими, що не узгоджуються з нормами чинного законодавства.

Відповідно доводи викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог, заперечення проти них, а також результати розгляду справи №804/16871/14 про визнання недійсною вимоги фінансової інспекції від 16.04.2014 р. №04-08-0515/3977 не підлягають дослідженню в межах даного адміністративного позову.

Згідно ч. 4, 5 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно до ст. 86 вищевказаного Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що у справі, яка розглядається, інспекція предявила вимоги, виключно, які вказують на виявлені збитки, їх розмір та стягнення, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Державного підприємства «Підприємство Дніпропетровської виправної колонії №89» про зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 10.08.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_8 ОСОБА_8 ОСОБА_9