Справа № 21-5142а15
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаКривенка В.В.,
суддів:Прокопенка О.Б., Терлецького О.О., -

розглянувши заяву Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Митниця) про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Інтерпап» до Митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

в с т а н о в и л а:

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 1 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовив.

Вищий адміністративний суд постановою від 31 березня 2015 року скасував постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року, прийняв нове рішення яким позов задовольнив: визнав протиправними і скасував спірне рішення і картку відмови.

Не погоджуючись із постановою касаційного суду, Митниця 30 серпня 2015 року звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року з підстав передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтею 2391 КАС.

На обґрунтування заяви додано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 3 червня 2015 року (справа № 804/2160/14) та постанову Верховного Суду України від 2 червня 2015 року (справа № 21-498а15), які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року Митниця посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 53, 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні наведених норм права та у постанові від 31 березня 2015 року (справа № 21-53а15) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Цьому правовому висновку рішення касаційного суду у даній справі відповідає.

Так, у справі, що розглядається, касаційний суд зазначив, що Митницею не доведено, що розбіжності у страховому документі впливають на митну вартість товару, що вони є складовими митної вартості товарів в розумінні іншого страхового покриття, а поданий декларантом документ не є доказом на підтвердження страхових відомостей.

За таких обставин, сумніви, що зазначені у оскаржуваному рішенні, не можуть бути обґрунтованими, виходячи з приписів статті 53 МК, а відтак ненадання документів, що підтверджують вартість цих робіт та послуг, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару, що надійшов відповідно до зазначеного контракту.

Також зазначив, що коригування митної вартості товару, що ґрунтується на раніше визначених митними органами митних вартостях МД, не узгоджується з приписами статті 53 МК.

Водночас, митниця може витребувати, а декларант зобов'язаний надати лише ті документи, які здатні такі сумніви усунути. При цьому законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Однак всупереч вищевказаним нормам, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Інтерпап» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачВ.В. Кривенко
Судді: О.Б. Прокопенко
О.О. Терлецький