Справа № 808/2991/15
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року о/об 12 год. 03 хв.Справа № 808/2991/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Горобцової Я.В., суддів Садового І.В., Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ»

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування постанови, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» (далі позивач або ТОВ «Альянс-СВ») до Міністерства юстиції України (далі відповідач або Мінюст України), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1 від 06.04.2015 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №417116299.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до змісту ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом. Сума боргу, що підлягає стягненню на користь стягувача ПП «ЛУКОЙЛ-Україна» за рахунок предмета іпотеки становить 17 763 612,93грн., проте державним виконавцем невірно визначено розмір виконавчого збору, який визначено оскаржуваною постановою ТОВ «Альянс-СВ» у розмірі 1 825 000,00грн. Також позивач зазначає, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови боржнику надано строк на самостійне (добровільне) виконання вимог виконавчого документу - сім днів з моменту отримання відповідної постанови, та зазначено, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Однак, виконання судового рішення про продаж предмету іпотеки з прилюдних торгів може бути реалізоване виключно державним виконавцем, порядок самостійного (добровільного) виконання боржником такого судового рішення чинним законодавством не передбачений. За таких обставин, на думку позивача, боржник не має будь-якої можливості виконати рішення суду про продаж предмету іпотеки добровільно.

Заперечуючи проти позовних вимог з підстав, передбачених в письмових запереченнях, відповідач зазначив, що в разі, якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом; у разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Крім того, відповідач зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав за наявності яких виконавчий збір не стягується в якому продаж предмету іпотеки нерухомого майна, в якості виконання судового рішення не передбачено.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні 07 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.0.2013 по справі № 908/870/13-г за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС-СВ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Будинок «Кредо-Бріг», про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 12/1339 від 22.08.2012 позов задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 12/1339 від 22.08.2012р. посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 22.08.2012р. за реєстровим номером 1889 1890, а саме - нерухоме майно гуртожиток (цегла), № 2 літера А, загальною площею 668,2 кв.м.; клуб-їдальня (цегла), № 2 літера Г, загальною площею 1904,0 кв.м., спальний корпус (цегла), № 3 літера Д, загальною площею 1005,5 кв.м., спальний корпус (цегла), № 3 літера Є, загальною площею 1005,5 кв.м., спальний корпус (цегла), № 3 літера Ж, загальною площею 1005,5 кв.м., господарський корпус (цегла) № 1 літера В, загальною площею 277,2 кв.м., ТП (цегла), № 1 літера І, загальною площею 51,5 кв.м., огорожа, № 1, вбиральня № 2, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Профінтерна, буд. 33; ) на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 206191, виданим 14.06.2012р. Кирилівською селищною радою Якимівського району Запорізької області, зареєстрованим Комунальним підприємством «Якимівське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.06.2012р. за № 18316759, запис № 18, в книзі № 1 - шляхом його продажу Підприємством з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна» від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 18 250 000,00 грн. (вісімнадцять мільйонів двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. з метою погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Кредо-Бріг» (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, майдан Перемоги, буд. 3, оф. 717; р/р 0001 ГРВ АТ «Брокбізнесбанк», МФО 300249, ) перед Підприємством з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 68; р/р 0019 в ПАТ «Сітібанк», МФО 300584, ) за договором купівлі-продажу нафтопродуктів № 12/1336 від 22.08.2012р в сумі 17 763 612 грн. (сімнадцять мільйонів сімсот шістдесят три тисячі шістсот дванадцять) грн. 93 коп.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 27.01.2014 ВП №41716299 на підставі наказу №908/870/13-г, виданого 30.05.2013, відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.01.2014 у справі №908/870/13-г за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС-СВ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Будинок «Кредо-Бріг», про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 12/1339 від 22.08.2012, Відділ примусовоо виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.05.2013р. по справі № 908/870/13-г, а саме: змінити спосіб реалізації іпотечного майна - шляхом продажу предмета іпотеки за договором іпотеки № 12/1339 від 22.08.2012р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 22.08.2012р. за реєстровим номером 1889 1890, а саме - нерухоме майно гуртожиток (цегла), № 2 літера А, загальною площею 668,2 кв.м.; клуб-їдальня (цегла), № 2 літера Г, загальною площею 1904,0 кв.м., спальний корпус (цегла), № 3 літера Д, загальною площею 1005,5 кв.м., спальний корпус (цегла), № 3 літера Є, загальною площею 1005,5 кв.м., спальний корпус (цегла), № 3 літера Ж, загальною площею 1005,5 кв.м., господарський корпус (цегла) № 1 літера В, загальною площею 277,2 кв.м., ТП (цегла), № 1 літера І, загальною площею 51,5 кв.м., огорожа, № 1, вбиральня № 2, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Профінтерна, буд. 33, ) на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 206191, виданим 14.06.2012 року Кирилівською селищною радою Якимівського району Запорізької області, зареєстрованим Комунальним підприємством «Якимівське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.06.2012 року за № 18316759, запис № 18, в книзі № 1 - Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73) будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 18 250 000 (вісімнадцять мільйонів двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. з метою погашення заборгованості боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Будинок «Кредо-Бріг» (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, майдан Перемоги, буд. 3, оф. 717; р/р 0001 ГРВ АТ «Брокбізнесбанк», МФО 300249, ) перед стягувачем - Підприємством з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 68; р/р 0019 в ПАТ «Сітібанк», МФО 300584, ) за договором купівлі-продажу нафтопродуктів № 12/1336 від 22.08.2012р.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.04.2015 ВП №41716299 стягнуто з боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» виконавчий збір у розмірі 1 825 000,00грн.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Частиною 2 означеної статті визначено перелік випадків за наявності яких виконавчий збір не стягується, а саме виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому документі в межах даної справи зазначено про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на підставі договору купівлі-продажу, що не охоплюється ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» як підстава для звільнення від виконавчого збору.

Стосовно посилання позивача на те, що сума боргу, що підлягає стягненню на користь стягувача ПП «ЛУКОЙЛ-Україна», становить 17 763 612,93грн, а відтак виконавчий збір (10% відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження») має становити 1 776 361,29грн., а не 1 825 000,00грн. виходячи з початкової вартості майна 18 250 000,00грн., слід зазначити наступне.

З змісту частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що розмір виконавчого збору вираховується або з суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або з вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

З огляду на викладене, суд зазначає, що Ухвала Господарського суду Запорізької області від 15.01.2014 по справі №908/870/13-г про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.05.2013 по справі №908/870/13-г, з урахуванням якої державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору, не містить суми боргу, що підлягає стягненню на користь стягувача ПП «ЛУКОЙЛ-Україна» (17 763 612,93грн.), як на тому наполягає позивач, натомість містить початкову вартість майна 18 250 000,00грн., з якої державним виконавцем розраховано виконавчий збір.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець, розраховуючи суму виконавчого збору з вартості майна боржника, діяв в межах чинного законодавства.

Щодо посилання позивача на неможливість виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови, суд зазначає, що семиденний строк, наданий державним виконавцем на добровільне виконання наказу Господарського суду Запорізької області №908/870/13-г, встановлений ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стосовно посилання позивача на те, що реалізація предмету іпотеки, на яке звернуто стягнення, здійснюється виключно державним виконавцем не інакше ніж на прилюдних торгах, ініційованих державним виконавцем в межах виконавчого провадження, а не іпотекодавцем самостійно, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.8 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

З матеріалів справи, а саме з рішення Господарського суду Запорізької області від 15.0.2013 по справі № 908/870/13-г, вбачається, що спосіб реалізації предмету іпотеки встановлений шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 18 250 000,00грн. З ухвали Господарського суду Запорізької області від 15.01.2014 у справі №908/870/13-г, вбачається, що спосіб реалізації предмету іпотеки встановлений шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 18 250 000,00грн.

За приписами ст. 38 Закону України «Про іпотеку» Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог.

Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог.

Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю.

Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки.

Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону.

Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Аналіз наведених норм у їх сукупності з матеріалами справи дає підстави для висновку про необґрунтованість посилання позивача на те, що єдиними можливим способом виконання рішення Господарського суду Запорізької області є ініціюванні державним виконавцем в межах виконавчого провадження прилюдних торгів щодо продажу предмету іпотеки.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України надає право кожній особі, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду.

Суд звертає увагу на те, що згідно з вищевказаними нормами права, та, виходячи із специфіки завдання адміністративного судочинства, особа має право звернутись за судовим захистом до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (субєкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відтак, статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено право особи на судовий захист, відповідно до якого кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Таким чином, право на судовий захист має лише та особа, яка є субєктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, юридична особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень.

Таким чином, у даній адміністративній справі, насамперед, підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів Позивача з боку Відповідача (внаслідок прийняття оскаржуваної постанови).

Частиною 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163,165 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ» - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. Горобцова

Суддя І.В. Садовий

ОСОБА_3