Справа № 522/16919/15-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/617/15
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

«16» вересня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси як адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в місті Одесі справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання припису про демонтаж тимчасової споруди протиправним та його скасування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування припису від 22.06.2015 року, за №003667 про демонтаж тимчасових споруд, що знаходяться на прибудинковій території її приватного будинку під № 2 по вулиці Академіка Векслера що у місті Одесі. В обґрунтування позову посилалася на наступне. 22.06.2015 року до місця розташування нежитлових будівель, що належать позивачу на праві приватної власності прийшли представники управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з метою здійснити демонтаж тимчасових споруд, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Академіка Векслера 2, та розміщені на прибудинковій території належної позивачці житлової будівлі. При цьому відповідач як на правову підставу демонтажу посилався на рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 12.06.2014 року за №122 та додаток до нього «Про демонтаж тимчасових споруд» ФОП невідомого за адресою: м. Одеса, провулок Векслера (Миколаївська дорога 172 А). На думку позивача, відповідачі намагаються демонтувати належні їй тимчасові споруди, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Академіка Векслера 2, що розташовані на прибудинковій території житлової будівлі, використовуючи при цьому рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 12.06.2014 року за №122 та додаток до нього «Про демонтаж тимчасових споруд» ФОП невідомого за адресою: м. Одеса, провулок Векслера (Миколаївська дорога 172 А), тобто іншого субєкта господарювання, з іншою юридичною адресою розташування.

Також, позивач вказує на те, що його не було попереджено про будь-які порушення з його боку, які виникають в процесі розміщення та експлуатації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі.

Окрім того, на думку позивача, повноваження управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради розповсюджуються лише на відносини між органами місцевого самоврядування та субєктами господарювання, незалежно від форм власності, які виникають в процесі розміщення та експлуатації виключно тих тимчасових споруд що використовуються для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі, проте усі тимчасові споруди які належать позивачу взагалі не використовуються для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі, вони є зачиненими та не використовуються.

Позивач вважає, що дії відповідача не відповідають вимогам закону, тому просить задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання 16 вересня 2015 року представники позивача зявилися, проте подали заяву, відповідно до вимог якої позовні вимоги за адміністративним позовом підтримали у повному обсязі та просили розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача повідомлявся належним чином, у судове засідання не зявився, про поважні причини такої неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи суду не представлено. Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши надані стороною документи та матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2014 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення за №122 «Про демонтаж тимчасових споруд» відповідно до змісту Додатку до вказаного рішення, в якому визначений перелік тимчасових споруд, що повинні бути демонтовані у Суворовському районі міста Одеси, зазначено під порядковими номерами 2, 3, 4, 5 ,6 , 7, 8 три кіоски, пять наметів, один трейлер, а разом 9 обєктів, що належать ФОП та знаходяться за адресою: провулок Векслера (Миколаївська дорога 172 А).

Зі змісту оспорюваного припису Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради судом вбачається, що тимчасові споруди належні позивачу не включені до списку про демонтаж рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 12.06.2014 року за №122.

Додатково судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачка є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: місто Одеса, провулок Академіка Векслера (провулок Векслера), будинок № 2 разом із тимчасовими спорудами, що розташовані у межах прибудинкової території.

Відповідно до письмових пояснень позивача та технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: місто Одеса, провулок Академіка Векслера (провулок Векслера), під №2, під літерами за планом: В1, В2, В3, В4, В5, В6, В7, В8, В9, В10, В11, В12, В13, В14 знаходяться тимчасові споруди (будівлі).

Як вбачається з додатку до оспорюваного рішення, домоволодіння, належні ФОП, знаходиться на значній відстані від провулку Академіка Векслера 2 в місті Одесі. Провулок Академіка Векслера в місті Одесі знаходиться на розі Миколаївської дороги 168.

Згідно з відомостями офіційної сторінки компанії «Спорт-Марін» (http://www.sport-marine.com.ua) у мережі Інтернет за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога 172 А знаходиться: компанія у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт-Марін», тобто інше підприємство, не належне позивачу. Вказані факти є загальновідомим, у звязку із цим не підлягають доказуванню згідно з ч. 2 ст. 72 КАС України.

Отже, порівнюючи адресу вказану у додатку до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 12.06.2014 року за №122 із адресою розташування тимчасових споруд, належних позивачеві за адресою: місто Одеса, провулок Академіка Векслера (провулок Векслера) під № 2, відповідно до карти-схеми міста Одеси, суд дійшов висновку, що оспорюване рішення «Про демонтаж тимчасових споруд» увалено не відносно тимчасових споруд, належних позивачеві, оскільки вони знаходяться за іншою адресою, ніж вказано у додатку до вказаного рішення.

Таким чином, судом встановлено, що за вказаними адресами у Додатку до оспорюваного рішення знаходиться інший субєкт господарювання у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт-Марін», назва якого також не співпадає із зазначеними у вказаному додатку.

Суд має виходити з того, що Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради в своїй роботі керується Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", актами міської ради та її виконавчого комітету, міського голови, Положенням «Про управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 р. № 384-VI (надалі Положення), Правилами «Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі», затвердженими рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013р. №3961-VI (надалі Правила).

Відповідно до вимог п. 1.2 вказаних Правил цими положеннями врегульовано відносини між органами місцевого самоврядування та субєктами господарювання, незалежно від форм власності, які виникають в процесі розміщення та експлуатації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі.

За правилом пункту 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом №244 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1330/20068, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно з п. 15.1 вказаних Правил, заходи з контролю за дотриманням фізичними та юридичними особами вимог, встановлених законодавством у сфері встановлення, розміщення та експлуатації тимчасових споруд та елементів торгівлі, здійснюється Уповноваженим органом тобто Управлінням споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради в межах відповідно покладених на нього повноважень, завдань та функцій в порядку, встановленому цими Правилами.

До повноважень Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради відповідно до п. 2.1. цих Правил, окрім іншого, належить:

- здійснювати інвентаризацію, а також обстеження і фіксацію недотримання фізичними і юридичними особами вимог Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі і внаслідок виявлення фактів недотримання вимог цих Правил складає акти фіксації;

- надавати фізичним та юридичним особам обовязкові до виконання приписи про усунення порушень цих Правил, контролює виконання цих приписів;

- готувати та подавати в установленому порядку проекти рішень виконавчого комітету Одеської міської ради щодо демонтажу протиправно розміщених ТС;

- на підставі відповідних рішень виконавчого комітету Одеської міської ради організовує та здійснює у встановленому порядку демонтаж протиправно розміщених ТС.

За приписами п. 15.4 цих Правил за результатами проведених Уповноваженим органом, тобто Управлінням споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, інвентаризації та/або обстеження, складається акт, у якому фіксуються виявлені порушення. За наслідками розгляду акту фіксації та доданих до нього матеріалів уповноважений орган вправі здійснити наступні дії:

-звернутися до особи, якою допущено порушення встановленого порядку розміщення та експлуатації тимчасової споруди та елементу торгівлі з приписом про усунення порушень у визначений органом термін;

-звернутись до особи, що порушує вимоги цих Правил з приписом про демонтаж протиправно розміщених тимчасових споруд та елементів торгівлі;

-звертатись до інших органів, уповноважених здійснювати контроль за додержанням законодавства про благоустрій населених пунктів.

Відповідно до п. 15.6. Правил у разі невиконання або неналежного виконання власником (користувачем) тимчасової споруди припису про усунення порушень, Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради готує проект рішення виконавчого комітету Одеської міської ради про демонтаж таких ТС та виносить його на розгляд виконавчого комітету Одеської міської ради.

Згідно з п. 11.8., 16.1 Правил у разі, якщо особа, що самовільно встановила тимчасову споруду, не провела демонтаж або виконала припис у визначений Управлінням споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради термін, демонтаж такої тимчасової споруди здійснюється Управлінням споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради в порядку, встановленому цими Правилами.

Відповідно до приписів Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради наявних у справі всі вони адресовані невідомій фізичній особі субєкту підприємницької діяльності, а адреса демонтажу тимчасової споруди вказана як провулок Векслера (Миколаївська дорога 172А).

Аналізуючи вказані положення наведених Правил, суд вважає, що відповідачем Управлінням споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради також порушено процедуру повідомлення особи власника тимчасової споруди, у звязку з чим не дотримано встановленого порядку розміщення та експлуатації тимчасової споруди та елементу торгівлі щодо усунення порушень у визначений органом термін.

Суд також визнає обґрунтованими доводи позивача стосовно тих обставин, що Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради наділений повноваженнями, які виникають виключно в процесі розміщення та експлуатації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі. Тобто, Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, вирішуючи питання про законність розміщення спірних тимчасових споруд, вийшло за межі своїх власних повноважень, передбачених положенням чинного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Додатково судом враховано, що стороною відповідача не представлено належних та допустимих доказів в розумінні ст. 70 КАС України, що доводять використання позивачем, належних йому на праві власності, тимчасових споруд саме для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі.

Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу у відповідності та на підставі наявних доказів.

Встановлені судом обставини надають суду підстави для висновку про обґрунтованість рішення про скасування оскаржуваного рішення та невірне встановлення субєкта правопорушення у спірному рішенні.

Керуючись ст.ст.70-72, 158-163 КАС України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Положенням «Про управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 р. № 384-VI, Правилами «Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі», затвердженими рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013р. №3961-VI, СУД

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради щодо демонтажу тимчасових споруд на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 12.06.2014 року за №122 тимчасових споруд, що розташовані на прибудинковій території житлового будинку за адресою: м. Одеса, провулок Академіка Векслера 2 та належать ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді припису за № 003667 Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 22.06.2015 року про демонтаж тимчасових споруд, які розташовані на прибудинковій території житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Векслера, 2.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СУДДЯ С.О. Погрібний

16.09.2015