Справа № 2а/0270/5649/11
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2012 р. Справа № 2а/0270/5649/11
м. Вінниця
Вінницький окружний адміністративний суд в складі
Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,
при секретарі судового засідання: Захаріяш Ользі Олександрівні
за участю представників сторін:
позивача : ОСОБА_1,
відповідача : ОСОБА_2,
свідків : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом: консорціуму "Енергобуд"
до: державної податкової інспекції у м. Вінниці
про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся консорціум "Енергобуд" (позивач) з позовом до державної податкової інспекції у м. Вінниці (ДПІ у м. Вінниці або відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що консорціум "Енергобуд" не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями № НОМЕР_1 від 02.11.2011р. та № НОМЕР_2 від 02.11.2011р. Вважає, що вказані податкові повідомлення-рішення не відповідають нормам законодавства, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції та просив суд задоволити позов в повному обсязі.
Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з мотивів, викладених в письмових запереченнях (вх. № 1668 від 23.01.2012р.), а також пояснив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства.
Також в судовому засіданні, як свідки допитані : ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Ревізор-інспектор ОСОБА_6, який безпосередньо проводив перевірку, пояснив суду, що виявлені правопорушення зафіксовані в акті від 14.10.2011р., крім того підтвердив, що в ході перевірки не встановлено факту здійснення господарських операцій з контрагентами, які б надавали право позивачу на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат, які б давали право на зменшення бази оподаткування.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представники товариства з обмеженою відповідальністю "Українська технологічно-будівельна компанія", пояснили, що не можуть стверджувати про реальність спірних господарських операцій з позивачем, так як ОСОБА_4 призначений директором після проведеної перевірки, а ОСОБА_3 не пам'ятає, чи виконувались оспорювані правочини і чи договори підряду укладались під час його роботи.
ОСОБА_5, яка працює головним бухгалтером вказаного товариства, не заперечує проти здійснення господарських операцій, проте на уточнюючі запитання точної відповіді не надала. Разом з тим, ОСОБА_5 вказала, що керівництво ТОВ "УТБК", де вона працювала та працює головним бухгалтером погодилась з порушеннями виявленими органами податкової служби під час проведення перевірки товариства за період з 01.10.2008 р. по 31.12.2010 р. і які викладені в акті перевірки від 05.04.2011 р. Всі штрафи по вказаному акту сплачені.
Дослідивши матеріали справи, встановивши належність та допустимість доказів, заслухавши пояснення представників сторін та свідків, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що консорціум "Енергобуд" є юридичною особою - об'єднанням підприємств для досягнення його учасниками певної спільної господарської мети (реалізація будівельних проектів).
Консорціум "Енергобуд" взято на облік в органах державної податкової служби 23.03.2006р. за № 201; є платником податку на додану вартість.
На підставі направлення від 19.09.2011р. № 3252/23, виданого ДПІ у м. Вінниці, ревізором-інспектором ОСОБА_6 проведено планову виїзну документальну перевірку консорціуму "Енергобуд" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.10.2007р. по 30.06.2011р.
Результати проведеної виїзної планової перевірки оформлені актом № 4080/23/34272658 від 14.10.2011р. (а. с. 19-64).
У розділі акту "Висновок" податковим органом зафіксовано наступні порушення:
1) п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оприбуткування прибутку підприємств" від 22.05.1997р. № 283/97-ВР (зі змінами та доповненнями), ст. 138 Податкового кодексу України, п. 1, п.5 ст. 203, п.1, п. 2 ст. 215, п.1 ст. 216, ст. ст. 228, 626, 629, 650, 655, 658, 662 Цивільного кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 394 649, 00 грн., в тому числі:
- за IV квартал 2009 р. в сумі 205 819, 00 грн.;
- за І квартал 2010 р.- 42 972, 00 грн.;
- за ІІІ квартал 2010 р. - 142 279, 00 грн.;
- за IV квартал 2010 р. - 802 444, 00 грн.;
- за І квартал 2011 р. - 177 549, 00 грн.;
- за ІІ квартал 2011 р. - 23 586, 00 грн.
2) п. п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), ст. 198 Податкового органу України, п. п.1, 5 ст. 203, п. 2 ст.215, п. 1 ст. 216, ст. ст. 228, 626, 629, 650, 655, 658, 662 Цивільного кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 321 216, 00 грн. в тому числі:
- за грудень 2009 р. в сумі 190 496, 00 грн.;
- за лютий 2010 р. - 39 380, 00 грн.;
- за травень 2010 р. - 69 026, 00 грн.;
- за серпень 2010 р. - 7 146, 00 грн.;
- за вересень 2010 р. - 82 903, 00 грн.;
- за жовтень 2010 р. - 65 938, 00 грн.;
- за листопад 2010 р. - 201 701, 00 грн.;
- за грудень 2010 р. - 451 221, 00 грн.;
- за лютий 2011 р. - 59 874, 00 грн.;
- за березень 2011 р. - 54 539, 00 грн.;
- за квітень 2011 р. - 35 230, 00.;
- за травень 2011 р. - 18 340, 00 грн.;
- за червень 2011 р. - 45 422, 00 грн.
Загалом, встановлено завищення валових витрат на суму 5 586 801, 57 грн.
На підставі складеного акту, ДПІ у м. Вінниці сформовано податкові повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1 від 02.11.2011р. та № НОМЕР_2 від 02.11.2011р.
Основним порушенням визнано заключення нікчемних правочинів. Так, з акту перевірки вбачається, що первинні документи надані консорціумом "Енергобуд" є такими, що не підтверджують факт здійснення поставки будівельно-монтажних робіт (послуг), з огляду на нікчемний правочин, чим порушено п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", ст. 138 Податкового кодексу України.
Судом встановлено, що консорціум "Енергобуд" здійснював операції із надання генпідрядних послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт (в період, що перевіряється) з основним субпідрядником - ТОВ "Українська технологогічно-будівельна компанія" (ТОВ "УТБК"). Вінницькою МДПІ проведено позапланову виїзну перевірку вказаного субпідрядника з питань достовірності обчислення податку на додану вартість за період з 01.10.2008 р. по 31.12.2010 р.
На виконання вимог ухвали суду від 31.01.2012 р., якою витребовувались у Вінницької МДПІ належним чином завірені копії усіх наявних матеріалів проведеної перевірки ТОВ "УТБК", до суду надіслано копію акту перевірки № 123/23-34610295 від 15.04.2011р. та копію податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 14.04.2011р. (а. с. 222-250 том І, а. с. 1-15 том ІІ).
В акті № 123/23-34610295 від 05.04.2011р. зафіксовані порушення ТОВ "УТБК" ч. 1 ст. 203, 215, п. 1 ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених, зокрема, з консорціумом "Енергобуд", а в частині податкового кредиту - з контрагентами-постачальниками ТОВ "Євроград КС" та ТОВ "Інвест Строй".
Так, згідно баз даних ДПС у ТОВ "Євроград КС" та ТОВ "Інвест Строй" відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, а тому господарські операції з контрагентами-постачальниками не підтверджуються, виходячи з врахування реального часу здійснення всіх операцій.
Судом прийнято до уваги покази свідка - головного бухгалтера ТОВ "УТБК" ОСОБА_5 про те, що з висновками, викладеними Вінницькою МДПІ в акті перевірки, керівництво товариства погодилось, що вказує на їх обґрунтованість. Вказані висновки, серед інших про не спрямованість на реальне настання правових наслідків по правочинах, здійснених, зокрема, з консорціумом "Енергобуд", а в частині податкового кредиту - з контрагентами-постачальниками ТОВ "Євроград КС" та ТОВ "Інвест Строй", не оскаржувались.
Отже, в ході перевірки Вінницькою МДПІ встановлена відсутність реальної можливості поставок товарів (робіт, послуг) ТОВ "УТБК" від товариств-постачальників ТОВ "Євроград КС" та ТОВ "Інвест Строй", що свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків.
Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, проте така вимога не дотримана у даному разі.
Статтею 228 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
У даному випадку пояснення свідка вказують на те, що дії спрямовувались на заниження бази оподаткування, а отже це завдавало шкоди державі шляхом недоотримання дохідною частиною Державного бюджету України надходжень у вигляді податків, що також є порушенням публічного порядку.
На думку суду, позивач помилково посилається на висновки Європейського суду з прав людини по справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" про те, що платник податків не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податків, оскільки, у даному випадку, позивач повинен був знати про реальний стан трудових і матеріальних ресурсів підрядника та його контрагентів для виконання будівельно-ремонтних робіт, адже вони відрізняються певною специфікою.
Суд також не приймає до уваги акти виконаних робіт, довідки КРУ, рішення суду, які вказують на реальність проведеного будівництва, оскільки, відповідачем та судом не ставиться під сумнів наявність побудованих об'єктів, однак, позивачем не доведено, що будівництво здійснювалось на виконання долучених до адміністративної справи договорів підряду саме ТОВ "УТБК" та його контрагентами.
Згідно п.5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.
Відповідно до п.п. 5.2.1 ст. 5 вищезазначеного Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.
Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка призводить до зміни в структурі капіталу, активів, зобов'язань.
Відповідно п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу.
Відповідно до п. 5.3.9 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
Таким чином, представником відповідача підтверджений та судом визнаний той факт, що господарська діяльність за участю ТОВ "УТБК" не призвела до реальних змін в структурі капіталу позивача, правочини не направлені на настання наслідків, а тому консорціум "Енергобуд" не мав правових підстав для відображення результатів господарських операцій у складі валових витрат.
Щодо наступного пункту порушень, зафіксованих податковим органом, то він стосується визначення правомірності включення коштів до податкового кредиту.
Згідно п.1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.
Відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно п.7.4.5 ст 7 вищевказаного закону та п. 198.6 ст. 198 кодексу, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.
Суд, з мотивів наведених вище (при наданні оцінки правомірності формування бази оподаткування з податку на прибуток), погоджується з позицією відповідача, що позивачем протиправно включено 1 321 216, 00 грн. до коштів податкового кредиту, чим, одночасно, відбулось заниження податку на додану вартість.
Щодо нарахування штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями, то відповідно до ст. 113 ПК України, строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори. Застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цією главою, не звільняє платників податків від обов'язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом. Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Отже, враховуючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 02.11.2011р. та № НОМЕР_2 від 02.11.2011р. є законними, обґрунтованими, а тому протилежні доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, результатом чого є відмова консорціуму "Енергобуд" у задоволенні позову.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Особливістю адміністративного судочинства при оскарженні рішень суб'єкта владних повноважень є те, що обов'язок доказування правомірності дій лежить саме на такому суб'єкту, і , у даному випадку, обов'язок виконаний, що свідчить про правомірність дій відповідача.
Щодо розподілу судових витрат, то згідно ч. 2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі, здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У даному разі, підтверджень витрат на залучення свідків немає, тому жодних стягнень з відповідача не встановлено.
Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -
у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Загороднюк Андрій Григорович