Справа № 2а/0370/1060/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/33286/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області (далі - Управління) до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ратнівському районі Волинської області (далі - відділення Фонду) про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відділення Фонду прийняти до заліку та включити до актів щомісячної звірки витрати на виплату і доставку пенсій по інвалідності та адресної допомоги на загальну суму 365616,71 грн., а також провести їх відшкодування.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відділення Фонду на користь Управління суми витрат, пов'язаних з виплатою та доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 2007 по 2010 роки в розмірі 19627,40 грн.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, а також постанову суду апеляційної інстанції і прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем не прийнято до заліку та не відшкодовано позивачу наступні суми: витрати особових справ потерпілих, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер 28.02.2011 року, на загальну суму 245898,31 грн.; витрати на виплату і доставку пенсій, призначених ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, в загальному розмірі 19627,40 грн. за періоди з 01.01.2007 року по 31.12.2010 року; витрати на поховання, виплачених сім'ям померлих ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у випадку відсутності згоди на підписання актів з боку відділення Фонду, вимоги по відшкодуванню таких сум вирішуються в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції шляхом пред'явлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки чи зобов'язання прийняти до відшкодування понесених витрат.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління ПФУ та правління Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року № 376/7697), на який посилається Управління, обґрунтовуючи позовні вимоги, не регулює спірні відносини, які виникли у цьому випадку, оскільки встановлене Порядком правило щодо підписання актів звірки розрахунків підлягає застосуванню лише за відсутності спору.

У разі наявності спору та незгоди на підписання актів звірки розрахунків з боку Фонду вимоги про стягнення таких сум мають вирішуватися в судах адміністративної юрисдикції шляхом пред'явлення органами Пенсійного Фонду України позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Колегія суддів також вважає вірними висновки суду апеляційної інстанції стосовно безпідставності та необґрунтованості вимог Управління про зобов'язання відділення Фонду включити до актів щомісячної звірки виплачені суми пенсії, оскільки обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав Управління із відшкодування понесених ним витрат.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскарженого судового рішення не вбачається.

Щодо вимог касаційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів зауважує, що зазначене рішення вже скасоване судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман