Справа № К/9991/88589/11-С
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року м. Київ К/9991/88589/11

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Олексієнка М.М.(доповідач), Швеця В.В., Штульман І.В.,

здійснивши в порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про стягнення заборгованості по щорічній матеріальній допомозі на оздоровлення за касаційною скаргою позивача на судові рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив стягнути заборгованість по щорічній матеріальній допомозі для вирішення соціально-побутових питань та оздоровлення з 1999 року по 2010 рік.

Посилався на те, що при звільненні з органів внутрішніх справ ним не проведено повний розрахунок, зокрема із зазначених в позові виплат.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2011 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами попередніх інстанцій, просить рішення судів скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на те, що має право на належні виплати без обмеження будь-яким строком.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх інстанцій, наказом начальника УМВС України в Луганській області від 30.11.2010 року №466 о/с ОСОБА_3 звільнено в запас Збройних Сил України через обмежений стан здоров'я за пунктом 64 «в» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

На переконання позивача, при звільненні з ним не був проведений повний розрахунок, зокрема, не виплачено матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення за період з 1999 по 2010 роки включно.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що виплати, на яких наполягає позивач, здійснюється у межах фонду оплати праці, на підставі наказів про особовий склад. Таких наказів керівництво не видавало, тому підстав до стягнення коштів немає. .

Висновок судів відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Умови та порядок нарахування і виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення в період з 1999 року по 2010 рік визначалося Указом Президента України від 14.10.1996 року № 926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплату праці працівників органів внутрішніх справ» (далі -Указ Президента України № 926/96), Методичними рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та умов оплати праці працівників, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.06.2005 року № 501 (далі - Методичні рекомендації), постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі - Постанова КМУ № 1294), наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року № 499, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція)

Відповідно до положень зазначених нормативних актів, зокрема п.п.1, 3 Методичних рекомендацій, п. 5 постанови КМУ № 1294, п.2.16 Інструкції, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань здійснювалася в межах фонду оплати праці на підставі наказу по особовому складу на її виплату і розмірі.

Згідно висновку судів першої та апеляційної інстанцій, накази на виплату зазначених допомог позивачу за період з 1999 року по 2010 рік не видавалися, а отже підстав до задоволення позову немає.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати рішення судів такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

У випадку, коли позивач звертався з рапортом про надання матеріальної допомоги на оздоровлення чи допомоги на вирішення соціально-побутових питань і йому в цьому було відмовлено, то він не позбавлений права у визначений законом порядку оскаржити рішення керівництва.

Положення Кодексу законів України про працю застосовуються до правовідносин, які виникають в органах внутрішніх справ, застосовуються лише в тому випадку, коли спеціальним законодавством не врегульовані спірні правовідносини.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.В. Швець

І.В. Штульман