Справа № 2-а-123/10
Суддя: Федитник І. Д.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Турківський районний суд Львівської області
Справа№2-а-123/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року Турківський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Федитник І.Д.

при секретарі - Бучак М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Турка цивільну адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Турківському районі Львівської області про визнання неправомірною бездіяльністю щодо невиплати щомісячного підвищення до пенсії , зобов'язання нарахування та виплати недоплаченої як дитині війни щомісячного підвищення до пенсії з нарахуванням та сплатою компенсації втрати частини доходів , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного Фонду України у Турківському районі Львівської області (далі-Управління) в якому просить суд визнати неправомірною бездіяльністю щодо невиплати щомісячного підвищення до пенсії, зобов'язання нарахування та виплати недоплаченої як дитині війни щомісячного підвищення до пенсії з нарахуванням та сплатою компенсації втрати частини доходів як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року і довічно. Обґрунтовує позов тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" належить до соціальної групи «діти війни», так як народилася 03.04.1943 року і на 02.09.1945 року, час закінчення Другої світової війни, їй не виповнилося 18 років. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що згідно ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсія підвищується на 30 % мінімального розміру пенсії за віком. Вказана норма вступила в дію з 01.01.2006 року. Однак, у 2006-2010 роках така допомога не виплачувалась.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав посилаючись на ті ж обставиш що і в позовній заяві і дав пояснення .

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що законодавством України не визначено поняття мінімальної пенсії за віком, а тому вимоги позивачки є безпідставними і не ґрунтуються на чинному законодавстві. Крім того останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає, що законодавством не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог Закону „Про соціальний захист дітей війни", не визначено на законодавчому рівні за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний розмір, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає, що позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду, що згідно ч.І ст.100 КАС України є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення .

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України „Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року №2195-ІУ з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2195), рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка відноситься до соціальної групи „діти війни" відповідно до вимог ст.1 Закону „ Про соціальний захист дітей війни", що підтверджується пенсійним посвідченням № 114362 зі штампом який підтверджує наявність у неї статусу „ діти війни". Позивачка є пенсіонером за віком , пенсію отримує у відповідача . Цей статус позивачки відповідачем не заперечено, крім того статус „ діти війни" визначається автоматично по даті народження пенсіонера в діапазоні від 03.09.1927 року по 02.09.1945 року.

Відповідно до ст. 6 Закону „ Про соціальний захист дітей війни ", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вказана норма діє з 01 січня 2006 року. А у відповідності до ст.7 вищезгаданого закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснює управління, яке є відповідачем у даній справі.

Пунктом 12 статті 71 Закону України „Про державний бюджет України 2007 рік" №489 від 19.12.2006 року зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього закону в якій встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до статті 6 Закону Закону України „Про соціальний захист дітей війни", виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

09 липня 2007 року Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" зокрема пункту 12 ст.71, яким зупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст.111 цього закону. У відповідності до цього Рішення ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" про підвищення пенсії дітям війни на 30 % підлягає виконанню. В пункті 5 Рішення, Конституційний Суд України додатково зазначив, що його рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік", що визнані неконституційними.

Пунктом 41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107- VI від 28.12.2007 року (далі-Закон №107- VI) встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

22 травня 2008 року Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення Закону №107- VI, зокрема пункт 41 розділу II.

Відповідно до статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Приймаючи рішення Конституційний Суд України виходив з того, що Верховна Рада України не повноважна при прийнятті Закону „Про державний бюджет України" включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, та будь-яким чином змінювати визначене іншими законами правове регулювання суспільних відносин.

Судом встановлено, що позивачці виплачується надбавка до пенсії як дитині війни з 01 січня 2008 року.

Розмір мінімальної пенсії за віком, згідно ч.З ст.46 Конституції України, ст.ст.1, 2 до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Турківському районі Львівської області провести позивачці нарахування та виплату з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно , донарахування та виплату з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни з врахуванням виплачених сум , а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 8, 22, 64, 95 Конституції України. Законом України „Про соціальний захист дітей війни", ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" , ст. 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", ст. 58 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік", Рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст.ст.7-11, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Турківському районі Львівської області щодо невиплати у 2007 році та протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Турківському районі Львівської області щодо недоплати у 2008 році ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Турківському районі Львівської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та донарахування та виплату з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з врахуванням виплачених сум.

Управлінню Державного казначейства у Турківському районі Львівської області повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення , а вразі складення постанови в повному обсязі - з дня складення в повному обсязі .

Повний текст постанови виготовлений 06.12.2010 року.

Головуючий: