Справа № 2а/0270/4905/11
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а/0270/4905/11

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 р. м. Вінниця Справа № 2а/0270/4905/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича, розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи

за позовом: Крижопільської міжрайонної державної податкової інспекції

до: Томашпільського державного комунального підприємства побутово - комерційного обслуговування населення "Поділля"

про: стягнення податкової заборгованості

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Крижопільська міжрайонна державна податкова інспекція (далі - позивач) із адміністративним позовом до Томашпільського державного комунального підприємства побутово-комерційного обслуговування населення "Поділля" (далі - відповідач) про стягнення податкової заборгованості.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст. 183-2 КАС України у даній адміністративній справі застосовується скорочене провадження, ухвалою від 16.11.2011 року відкрив скорочене провадження у даній справі та запропонував відповідачу в 10-денний термін надати письмові заперечення проти позову.

Копію ухвали суду про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі відповідач отримав 23.11.2011р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, однак його позиція щодо позову суду не відому, оскільки письмові заперечення проти позову або заява про визнання позову від Томашпільського державного комунального підприємства побутово-комерційного обслуговування населення "Поділля" до канцелярії Вінницького окружного адміністративного суду не надходили.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України визначено, що дана адміністративна справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 07.07.2009р. по 20.07.2009р. посадовими особами Крижопільської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області проведено позапланову виїзну документальну перевірку комунального підприємства "Томашпільське державне комунальне підприємство побутово-комерційного обслуговування населення "Поділля", в ході якої виявлено ряд порушень відповідачем п.п.4.1.4. п.4.1. ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", п.4.1. ст.4, п.п.8.1.1. п.8.1. ст.8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", п.3.1. ст.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", про що складено акт № 549/2301-03060563 від 11.08.2009р. (а.с.12- 41)

Крім того, в матеріалах справи міститься акти про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності подання податкової звітності № 666/1501/03060563 від 24.03.2010р. та № 667/1501/03060563 від 24.03.2010р., в яких зазначено про порушення відповідачем п.п.4.1.4 п.4.1. ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (а.с.46, 46- на звороті, 48, 48- на звороті).

Крім того, судом встановлено, що на виконання вимог Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" податковим органом на адресу відповідача направлялась перша податкова вимога за № 1/44 від 07.09.2009р. (а.с.50)., яка отримана відповідачем 23.09.2009р., про що свідчить підпис директора підприємства.

Однак вимога відповідачем не виконана, заходи, спрямовані на добровільне погашення відповідачем податкової заборгованості не призвели до позитивного результату.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.4.1.1. п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

За п.п.4.1.4. п.4.1 ст. 4 вищевказаного Закону податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює:

а) календарному місяцю

б) календарному кварталу або календарному півріччю

в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4

г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

За змістом п.п. 4.1.7. п.4.1. ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" платник податків має право не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання декларації, визначеного згідно з підпунктом 4.1.4 цього пункту, надіслати декларацію (розрахунок) на адресу податкового органу поштою з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.6.1., п.6.2. ст.6 Закону "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Згідно статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Відповідно до п.87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

На момент подачі позивачем адміністративного позову до суду, відповідачем заборгованість по сплаті податку на прибуток підприємств, комунального податку та податку на доходи з фізичних осіб в загальній сумі 13 966,39 грн. не сплачена.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що на день розгляду справи відповідач податковий борг, який підтверджується матеріалами справи, не сплатив, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Що стосується розподілу судових витрат, то згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Порядок і строки апеляційного оскарження постанови визначені ст.ст. 183-2, 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович