Справа № 2005/1595/12
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 р.Справа № 2005/1595/12
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області на ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 30.07.2015р. по справі № 2005/1595/12

за позовом ОСОБА_1

до Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

21.07.2015 року Ізюмське управління Державної казначейської служби України Харківської області (далі по тексту - Ізюмське УДКСУ Харківської області, заявник) звернувся до Борівського районного суду із заявою, в якій просив надати роз'яснення щодо черговості виконання виконавчих листів, виданих по справі №2005/1595/12.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 30.07.2015 року по справі №2005/1595/12 у задоволенні заяви Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області про роз'яснення судового рішення відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, заявником подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 30.07.2015 року по справі №2005/1595/12 та постановити нову, згідно з якою у першу чергу виконується рішення суду про поновлення на посаді ОСОБА_1 а у другу чергу - стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, слухати справу без участі його представника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо відсутності встановлених законом підстав для здійснення роз'яснення.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно із ч.3 ст.170 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз'яснення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Борівського районного суду від 18 грудня 2012 р. №2005/1595/12 було поновлено ОСОБА_1 на посаді Ізюмського міського голови з питань житлово-комунального господарства з 31 червня 2008 р.

Стягнуто з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської обл. на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 червня 2008 р. станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісячно) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради №175-К від 11.09.2008 р.

На виконанні у Ізюмському управлінні Державної казначейської служби України Харківської області знаходиться виконавчий лист, виданий Борівським районним судом Харківської області, від 16.01.2015 р. №2005/1595/12 про стягнення з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської обл. на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31 червня 2008 р. станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради №175-К від 11.09.2008 р.

На поданий боржнику запит від 08.06.2015 р. №02-29/485 відповідно до п.29 Порядку надійшла відповідь від 15.06.15 р. №94 у якому вказано, що визначити середній заробіток за час вимушеного прогулу буде можливо у разі вирішення питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

21.07.2015 року Ізюмське управління Державної казначейської служби України Харківської області до суду із заявою, в якій, у відповідності до положень ст.170 КАС України, просить роз'яснити вищезазначене судове рішення, а саме: в частині черговості виконання виконавчих листів.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для роз'яснення судового рішення, оскільки черговість виконання виконавчих листів не є предметом роз'яснення судового рішення, а регулюється Законом України «Про виконавче провадження»

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 170 КАС України передбачено порядок роз'яснення судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, а також державного виконавця, ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст.170 КАС України).

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що мотивувальна та резолютивна частини постанови Борівського районного суду від 18 грудня 2012 р. №2005/1595/12 викладені чітко та зрозуміло.

Також, колегією суддів не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. При цьому, процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в заяві про роз'яснення судового рішення заявник вказує на необхідність роз'яснення в частині черговості виконання виконавчих листів, виданих по справі №2005/1595/12 та взагалі не зазначає про незрозумілість рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч.4 257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Тобто, колегія суддів вказує також на те, що черговість виконання виконавчих листів регулюється ЗУ «Про виконавче провадження», та не є підставою для подання заяви в порядку ст. 170 КАС України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності передбачених ст. 170 КАС України підстав для роз'яснення постанови постановою Борівського районного суду від 18 грудня 2012 р. №2005/1595/12.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Борівського районного суду Харківської області від 30.07.2015 року по справі №2005/1595/12 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Згідно п. п. 1, 6 ч. 1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін та скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 170, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області залишити без задоволення.

Ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 30.07.2015р. по справі № 2005/1595/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 28.09.2015 р.