Справа № 822/3248/15
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3248/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Макрус ЛТД" до державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог вх. № 32201 від 17.09.2015 року, позивач просить визнати протиправним та скасувати прийняте на підставі акту перевірки №2977/22-25-22-01/30865468 від 27.07.2015 року податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 11.08.2015 року №/883, яким визначено суму грошового зобов»язання з податку на прибуток, в частині основного платежу в сумі 113771,0 грн. та штрафних санкцій в сумі 28443,0 грн.

На думку позивача, зазначене податкове повідомлення-рішення в частині, що оскаржується, є незаконним, оскільки базується на безпідставних висновках відповідача про відсутність реальних наслідків господарських операцій з придбання послуг з прибирання приміщень аптек та аптечних пунктів від ФОП ОСОБА_5

Зазначає, що витрати на оплату послуг ФОП ОСОБА_5 з прибирання приміщень аптек та аптечних пунктів включені позивачем до витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, на підставі первинних документів, складання яких передбачене Податковим кодексом України (надалі ПК України) та Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає законним спірне податкове повідомлення-рішення від 11.08.2015 року №/883, яким визначено суму грошового зобов»язання з податку на прибуток в загальному розмірі 150186,0 грн., оскільки факт порушення позивачем вимог п. 138.2, пп. 138.10.38 п.138.10 ст.138, пп. 139.1.5 і пп.139.1.9 п. 139.1 ст.139 146 ПК України та завищення витрат, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування, у зв'язку з безпідставним віднесенням до їх складу витрат на оплату послуг ФОП ОСОБА_5 з прибирання приміщень аптек та аптечних пунктів, встановлене документальною плановою виїзною перевіркою позивача та відображене в акті №2977/22-25-22-01/30865468 від 27.07.2015 року.

На думку відповідача, зазначені витрати не пов»язані з господарською діяльністю позивача, а відтак не повинні враховуватись для визначення об»єкта оподаткування податком на прибуток, оскільки у позивача відсутні первинні документи, які підтверджують факт надання ФОП ОСОБА_5 послуг з прибирання в обсягах та з періодичністю, передбачених договором №05-12/у від 01.02.2012 року та додатковими угодами до нього. Зазначив, що за даними податкового обліку кількість працюючих у ФОП ОСОБА_5 одна людина, що вказує на відсутність у виконавця достатньої кількості трудових ресурсів. Крім того, вказує, що відповідно до штатних розписів аптек у їх штаті працюють санітарки, посадовими інструкціями яких передбачене щоденне вологе прибирання приміщень та меблів.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити з урахуванням викладеного нижче.

Суд встановив, що позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Макрус ЛТД» 16.03.2000 року зареєстроване виконавчим комітетом Хмельницької міської ради (Свідоцтво про державну реєстрацію Серії А00 №830224). З 21.03.2000 року перебуває на обліку в ДПІ м.Хмельницького.

Основними видами діяльності позивача є роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.

В липні 2015 року відповідно до ст.ст.20, 77 і 81 ПК України та плану-графіка планових перевірок на 2 квартал 2015 року відповідно до направлень № № 59 від 19.06.21 року і №000279 від 30.06.2015 року працівниками ДПІ в м.Хмельницькому проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, результати якої оформлені актом №2977/22-25-22-01/30865468 від 27.07.2015 року.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 11.08.2015 року №/883 про збільшення суми грошового зобов»язання з податку на прибуток на загальну суму 150186,0 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 120149,0 грн. і штрафними санкціями в сумі 30037,0 грн., яке позивач оскаржує в частині основного платежу в сумі 113771,0 грн. та штрафних санкцій в сумі 28443,0 грн.

Спірне податкове повідомлення-рішення в частині, що оскаржується позивачем, базується на викладених в акті перевірки №2977/22-25-22-01/30865468 від 27.07.2015 року висновках відповідача щодо порушення позивачем вимог п. 138.2, пп. 138.10.38 п.138.10 ст.138, пп. 139.1.5 і пп.139.1.9 п. 139.1 ст.139 146 ПК України та завищення витрат, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування, у зв'язку з безпідставним віднесенням до їх складу витрат на оплату послуг ФОП ОСОБА_5 з прибирання приміщень аптек та аптечних пунктів, які фактично не надавались.

Суд встановив, що відповідно до договору прибирання приміщень №05-12/у від 01.02.2012 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_6, остання зобов»язалась якісно, силами власного персоналу надавати послуги, зазначені у додатках до договору (п.1.1. договору). Умовами договору передбачено, що виконавець бере на себе виконання комплексу робіт з прибирання приміщень і площ замовника згідно з Інструкцією із санітарно-протиепідеміологічного режиму аптечних закладів, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров»я України від 15.05.2006 року №275, адреса, площа і вартість обслуговування яких вказана в додатку до договору (п.1.3 договору); виконавець за згодою замовника може використовувати 2 види розрахунків вартості об»єкта, вказані в додатках №1 і №2 до договору (п.1.4 договору); перелік робіт, які виконуються виконавцем на об»єкті замовника, наведений у додатку №3 до договору і є обов»язковим для кожного об»єкту, якщо договором не передбачено інше (п.1.8 договору); графік прибирання і технологічні карти затверджуються сторонами для кожного об»єкту протягом 30 днів з моменту включення об»єкту до додатку №2 (п.1.11 договору); виконавець забезпечує безперервність а необхідну якість надання послуг згідно договору (п.2.1.1 договору); виконавець самостійно купує обладнання, інвентар, миючі засоби, засоби для прибирання (п.2.1.3 договору); прийом-передача виконаних за місяць робіт за договором здійснюється сторонами в кінці кожного місяця за актом виконаних робі, який підписується уповноваженими представниками сторін, скріплюється їх печатками і є невід»ємною частиною договору (п.3.3 договору).

У додатках до №№1-5 до договору сторони погодили вартість і види розрахунків за надані послуги, перелік послуг з прибирання, об»єкти, на яких ці послуги надаються та їх площу. Зокрема: відповідно Додатку №2 до договору №05-12/у від 01.02.2012 року вартість робіт на Об'єкті визначається шляхом встановлення фіксованої вартості за обслуговування Об'єкта. Вартість послуг по прибиранню об'єкту складає: для аптек - 3000 грн.; для аптечних пунктів - 2000 грн. Кількість аптек-2, аптечних пунктів -З

Відповідно до додатку №4 від 01.06.2013 до договору №05-12/у від 01.02.2012 року, фіксована вартість надання послуг по прибиранню об'єктів складає: для аптек - 4000 грн.; для аптечних пунктів - 2500 грн.; кількість аптек-4, аптечних пунктів -3.

У додатку №3 до договору №05-12/у від 01.02.2012 року визначено перелік та об'єм робіт, а саме: п.1 Повсякденне основне прибирання (проводиться з понеділка по п'ятницю з 06.30 по 9.30 за графіком, затвердженим для кожного об'єкта. Прибирання офісів і приміщень загального користування: прибирання санвузлів; п.2. Повсякденне підтримуюче прибирання (проводиться з понеділка по п'ятницю з 09.30 до 18.00): підтримування в належному порядку місць загального користування; усунення локальних забруднень; оперативне видалення плям; винесення сміття (за необхідністю); прибирання вхідних зон, сходів; підтримуванням належному порядку санвузлів.

На виконання договору ФОП ОСОБА_6 здійснювала періодичне прибирання приміщень аптек із застосуванням дезінфекційних засобів.

Виконання передбачених договором №05-12/у від 01.02.2012 року послуг засвідчене підписаними представником позивача та ФОП ОСОБА_6 щомісячними актами здачі-прийомки виконаних робіт (послуг), у яких крім їх вартості та обсягів, сторони зазначали також, що послуги з прибирання виконані у відповідності до Інструкції із санітарно-протиепідемічного режиму аптечних закладів, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15.05.2006 № 275.

Фактичне виконання ФОП ОСОБА_6 послуг з прибирання приміщень аптек засобами дезінфекції, передбачених договором №05-12/у від 01.02.2012 року підтверджується також дослідженими в судовому засіданні поясненнями свідків ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11

Надані послуги позивач оплатив шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_6 Вказане підтверджується копіями платіжних доручень.

Підписавши акти здачі приймання-виконаних послуг, які підтверджують факт послуг прибирання приміщень аптек засобами дезінфекції та оплативши ці послуги, позивач відніс їх вартість до витрат, що враховуються для визначення об»єкта оподаткування, відповідних звітних періодів.

Позивач та його контрагент ФОП ОСОБА_6 відобразили операції з поставки наданні послуг з прибирання у бухгалтерському та податковому обліку.

Згідно до п.152.1. ст.152 ПК України в редакції, що діяла на час існування спірних відносин, податок на прибуток нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі ст.149 цього кодексу. Згідно ст.149 кодексу, податковою базою для цілей цього розділу визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього кодексу, з урахуванням положень ст.ст.135-137 та 138-143 цього кодексу.

За змістом п.п. 134.1.1. п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст.ст.135-137 цього кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.ст.138-143 цього кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст.152 цього кодексу.

В силу п.14.1.27 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Склад витрат та порядок їх визнання передбачений ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку визначені ст.139 кодексу.

Так, відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За визначенням п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

Підпунктом 14.1.36 п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Отже, для включення витрат платника податку до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, необхідна наявність одночасно таких умов: вказані витрати повинні бути сплачені або нараховані платником податку та використані у господарській діяльності, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів (виконанням робіт, наданням послуг), спрямована на отримання доходу і проводиться таким платником самостійно.

Пунктами 5 і 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року N 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

Згідно п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до абз.1 п.44.2. статті 44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням цього Кодексу.

Як зазначено в п. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Частиною 1 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

За змістом пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні).

Суд встановив, що наявні у позивача акти здачі-прийомки виконаних робіт (послуг), якими підтверджене виконання ФОП ОСОБА_6 послуг з прибирання приміщень аптек засобами дезінфекції, передбачених договором №05-12/у від 01.02.2012 року, відповідають вимогам до первинних документів, передбачених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та є достатніми підставами для формування витрат, пов»язаних з визначенням об»єкта оподаткування. Зазначені послуги придбані позивачем з метою провадження господарської діяльності, основним видом якої є торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, оскільки пунктами 3.1-3.2 Інструкції із санітарно-протиепідемічного режиму аптечних закладів, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15 травня 2006 року N 275, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 травня 2006 р. за N 642/12516, передбачено, що приміщення аптечних закладів підлягають вологому прибиранню із застосуванням мийних і дезінфекційних засобів.

Тому, позивач правомірно включив до витрат, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування, витрати на оплату послуг ФОП ОСОБА_6 з прибирання приміщень аптек засобами дезінфекції.

При цьому, суд вважає необгрунованими доводи відповідача щодо відсутності зв»язку зазначених витрат з господарською діяльністю позивача, які базуються на наявності у штатному розписі аптек посад санітарок, до обов»язків яких входить щоденне прибирання приміщень аптек. Заслухані в якості свідків санітарки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 пояснили суду, що у відповідності до покладених на них обов»язків здійснювали щоденне вологе прибирання приміщень аптек мийними засобами, без використання дезінфікуючих засобів; прибирання ж засобами дезінфекції здійснювали інші особи, які не є працівниками аптек. Водночас, свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що періодичне прибирання засобами дезінфекції виконувала особисто, а також з залученням найманого працівника.

Недоліки актів приймання-передачі послуг ФОП ОСОБА_6 з прибирання приміщень аптек, у яких не зазначений вид прибирання (з використанням дезінфікуючих засобів), не можуть слугувати підставою для позбавлення позивача права на включення витрат на оплату цих послуг до витрат, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування.

Приписами ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Досліджені судом докази свідчать проте, що господарські операції з придбання від ФОП ОСОБА_6 послуг з прибирання приміщень аптек засобами дезінфекції спричинили зміни в структурі активів позивача та його зобов»язань.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення. У силу частини другої зазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним ужито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідачем не наведено та не подано будь-яких доказів, які б могли свідчити про обізнаність позивача про можливі порушення його контрагентами вимог податкового законодавства, завідоме придбання товарів у осіб, діяльність яких має ознаки фіктивного підприємництва, спрямування операцій на одержання прибутку виключно за рахунок податкової вигоди тощо.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені норми відповідачем не доведено правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, а отже позовні вимоги позивача про визнання його протиправним та скасування підлягають до задоволення.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст.ст. 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 11.08.2015 року №/883 в частині основного платежу в сумі 113771,0 грн. та штрафних санкцій в сумі 28443,0 грн.

Стягнути з державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Макрус ЛТД" судовий збір в розмірі 461,33 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22 вересня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1