Справа № 2-а-6571/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6571/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС відділу Державної автомобільної інспекції м.Кіровограда ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 149016 від 25.05.2010 року винесеної Інспектором ДПС відділу Державної автомобільної інспекції м.Кіровограда ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 25.05.2010 інспектором було складено протокол про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вказаного протоколу посадовою особою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та піддано покаранню у вигляді стягнення штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, з істотним порушенням норм матеріального та адміністративно-процесуального законодавства України.

Так, суть правопорушення полягає в тому, що він не надав перевагу у русі пішоходу на пішохідному переході.

З обставинами вчинення правопорушення, викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, не згоден, у зв'язку з тим, що вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, тобто зменшення швидкості чи зупинка транспортного засобу для надання дороги пішоходам обов'язкова у випадках, коли може бути створена перешкода чи небезпека для їх руху.

Під час руху по вул. С.Кравчинського в м. Кіровограді у вказаний у протоколі час на пішохідних переходах пішоходи, для руху яких створював перешкоду чи небезпеку, були відсутні. Працівниками ДАІ не зібрано жодного доказу, який підтверджує вину у вчинені зазначених перешкод чи небезпеки, також інспектором ДАІ не було вручено копію протоколу та постанови про притягнення до відповідальності. Інспектором ДАІ було змушено підписати постанову, але жодних данних окрім розміру штрафу в постанову у присутності не було зроблуно.

Вважає, що в порушення статті 245, 256 КУпАП, під час складання протоколу та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не з'ясовано місце та час вчинення правопорушення.

Незважаючи на це, не перевіривши доводи та не опитавши пішохода та свідків про обставини події, не зібравши достатньо доказів вини у вчинені правопорушення, 25.05.2010 його ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповістив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач-субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, матеріали справи та оцінивши їх в сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що інспектори ДПС при нагляді за дорожнім рухом в той час користувались Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111

Так інспектором в межах наданих йому повноважень та в виконання вимог НАКАЗУ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року N 77, ЗУ Про міліцію було виявлено вказане порушення та на виконання завдання і функцій покладених на нього, застосовано в установленому порядку передбачені законодавством заходи впливу до порушника ПДР, а саме: складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього стягнення у вигляді 255.00 грн., штрафу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того сам позивач в протоколі власноручно зазначив, що не надава переваги в русі пішоходу.

Твердження позивача, що до не роз'яснення прав в порушення ст.256 КпАП України, не відповідають дійсності оскільки сам позивач власноручно розписався, про розяснення йому прав відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також позивач не посилався на жодну норму закону, щодо правомірності проїзду на заборонний жест регулювальника.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. Позивач свої твердження нічим не довів, не виклав фактів, які б підтверджували допущення порушень з боку інспектора ДПС при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Приймаючи рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, інспектор ДПС брав до уваги пояснення самого ОСОБА_1, що є достатнім підтвердженням вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що позивач дійсно порушив ПДР, суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими і не вбачає жодних причин для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 11, 14, 71, 72, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в звязку з пропуском строку звернення до суду.

Постанову ВА № 149016 від 25.05.2010 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3