Справа № 505/3981/14-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 р. Справа № 505/3981/14-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Вергопуло А.К.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області про стягнення недоотриманої суми пенсії, -

встановиЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області, стверджуючи, що з червня 2012 року по травень 2013 року отримував пенсію по інвалідності ІІ групи, проте з 12 листопада 1984 року по 13 вересня 1994 року працював на МПО «Райжилкомхоз» в смт. Южно-Курильськ Сахалінської області РСФСР, був офіційно оформлений, отримував заробітну плату, сплачував відповідні страхові та пенсійні внески. При зверненні до управління за отримання пенсії у 2012 році позивач надав документи щодо стажу роботи, у тому числі роботи в районах Крайньої Півночі за період з 12 листопада 1984 року по 13 вересня 1994 року. Проте з червня 2012 року по травень 2013 року управління пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області відмовилось врахувати трудовий стаж позивача в районах Крайньої Півночі. Після неодноразових звернень, відповідачем були враховані надані позивачем документи та була нарахована трудова пенсія з урахуванням загального стажу роботи та стажу роботи в районах Крайньої Півночі. Управлінням пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області не зроблено перерахунок пенсії за період з червня 2012 року по травень 2013 року. Позивач, уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача суми недоотриманої пенсії за період з червня 2012 року по травень 2013 року у розмірі 30235,43 грн.

Суд першої інстанції своєю постановою від 27 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області про стягнення недоотриманої суми пенсії - задовольнив частково.

Зобов'язав управління пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 суми недоотриманої пенсії за період з червня 2012 року по травень 2013 року із зарахуванням періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 12 листопада 1984 року по 13 вересня 1994 року, з урахуванням виплачених сум.

В інших позовних вимогах відмовив.

Управління Пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 05 липня 2012 звернувся з заявою до управління пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області за призначенням пенсії. Пенсія була розрахована позивачу з урахуванням стажу 22 роки 4 місяці 8 днів та призначена у розмірі 844,00 грн.

У період з 12 листопада 1984 року по 13 вересня 1994 року ОСОБА_4 працював у районах Крайньої Півночі, що підтверджується копією трудової книжки, трудовим договором про роботу на Крайній Півночі, довідкою про заробітну плату, архівною довідкою про період роботи на Південно-Курильському підприємстві «Жилкомхоз».

17 квітня 2013 року позивач звернувся до управління пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області з заявою про призначення/перерахунок пенсії.

26 квітня 2013 року позивач отримав відповідь від управління пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області, згідно якої позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки надана позивачем довідка про заробітну плату суперечила вимогам чинного законодавства.

Після неодноразових звернень до управління пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області, у травні 2013 року відповідачем були враховані надані документи позивача про роботу на Крайній Півночі та була нарахована трудова пенсія з урахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі.

На заяву позивача від 25 серпня 2014 року про перерахунок пенсії за період з червня 2012 року по травень 2013 року, управлінням пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області позивачу було відмовлено та повідомлено, що так як довідка надана 17 квітня 2013 року, перерахунок проведено з 01 травня 2013 року.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

За приписами п. 5 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Проте, враховуючи викладене, відсутня послідовність у діях управління пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області, оскільки управлінням спочатку було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням роботи у районах Крайньої Півночі через невідповідність наданої позивачем довідки про заробітну плату вимогам чинного законодавства, потім вказану довідку прийняли та перерахували пенсію позивачу з урахуванням роботи у районах Крайньої Півночі з травня 2013 року, проте відмовились перерахувати пенсію за період з червня 2012 року по травень 2013 року.

На підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що твердження позивача щодо обов'язку відповідача виплатити йому суми недоотриманої пенсії із зарахування періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 12 листопада 1984 року по 13 вересня 1994 року є обґрунтованими.

Вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої суми пенсії не підлягають задоволенню, оскільки суд не наділений правом перебирати на себе функцію щодо стягнення замість органу, на який покладено такі повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судова колегія вважає, що в даному випадку з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, порушене право необхідно захистити в інший спосіб, шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу суми недоотриманої пенсії за період з червня 2012 року по травень 2013 року із зарахуванням періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 12 листопада 1984 року по 13 вересня 1994 року, з урахуванням виплачених сум.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області, - залишити без задоволення.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Котовськ та Котовському районі Одеської області про стягнення недоотриманої суми пенсії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк