Справа № 820/6521/14
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Київ К/800/40424/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Пасічник С.С.,
Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Фрунзенський ВДВС Харківського МУЮ) про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом про зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 2005 року у відповідача на виконанні перебувало судове рішення у справі №2-6880 про стягнення на її користь аліментів у розмірі ј усіх доходів з ОСОБА_5 У лютому 2014 року позивач звернулася до Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, проте їй в цьому було відмовлено та в усному порядку повідомлено про закінчення вказаного виконавчого провадження. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просила суд зобов'язати Фрунзенський ВДВС Харківського МУЮ надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження №2-6880/04 за період з 2004 по 2009 рік та видати постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та діям працівників Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ, не взяли до уваги її доводи про те, що у травні 2013 року вона ознайомлювалась з матеріалами виконавчого провадження за виконавчим листом №2-6880, однак під час розгляду справи Фрунзенський ВДВС Харківського МУЮ надав документи, що свідчать про знищення цього провадження ще у лютому 2013 року. Вказує, постанову про закриття виконавчого провадження від 02 квітня 2009 року відповідач їй не надіслав.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03 листопада 2005 року Червонозаводським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист у справі № 2-6880 на примусове виконання судового рішення від 20 грудня 2004 року, згідно із яким з ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку кожного місяця на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 20 жовтня 2004 року до досягнення нею 23-річного віку.

З 2005 року виконавчий лист № 2-6880 перебував на виконанні Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а з 04 липня 2006 року його передано до Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ, у зв'язку з чим 05 липня 2006 року відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за цим листом.

У зв'язку зі звільненням боржника з роботи, 02 квітня 2009 року старшим державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ Волобуєвою О.В. прийнято постанову ВП №12290418 про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 37 Закону України 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV). Копію цієї постанови направлено до Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ, сторонам та органу, що видав виконавчий лист (а.с. 78).

Умови і порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) та основи організації та діяльності державної виконавчої служби визначались Законами № 606-XIV та від 24 березня 1998 року №202/98-ВР «Про державну виконавчу службу» (далі - Закон №202/98-ВР) в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

За визначенням, наведеним у статті 1 цього Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За приписами частини 1 статті 20 Закону № 606-XIV, в редакції закону станом на 2006 рік, виконавчі дії провадились державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

У 2006 році виконавчий лист у справі № 2-6880 передано до Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ за територіальною підвідомчістю (місце роботи ОСОБА_5). Проте, після звільнення боржника з роботи, 02 квітня 2009 року державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 10 статті 37 Закону № 606-XIV, а виконавчий лист повернуто до Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ для продовження виконання за місцем проживання боржника.

За умовами частини 1 статті 27 Закону № 606-XIV, в редакції закону станом на 2009 рік, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Як встановлено судами, постанову про закінчення виконавчого провадження від 02 квітня 2009 року надіслано на адресу позивача 13 квітня 2009 року, що підтверджується журналом реєстрації вихідної кореспонденції відповідача (а.с. 101-105). Водночас, під час розгляду справи, встановлено, що позивач знала про цю постанову і ознайомлена з її змістом, що підтверджується судовими рішеннями, ухваленими за позовами ОСОБА_4 на дії органів державної виконавчої служби у справах №4-с-21/11 та №4-2-42/11 ( а.с. 106 - 109).

За таких обставин, доводи ОСОБА_4 щодо неможливості отримати постанову про закінчення виконавчого провадження від 02 квітня 2009 року є безпідставними та спростовуються матеріалами справи та наданими доказами.

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 затверджено Порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби (далі - Порядок), яким установлено основні правила роботи з документами в органах державної виконавчої служби, зокрема, оформлення документів, технічного забезпечення їх підготовки, контролю за виконанням документів, а також здійснення діловодних процесів - організації документообігу, формування справ і зберігання документів (далі - діловодство).

За умовами підпункту 9.9. цього Порядку, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становив 3 (три) роки.

У тому разі, коли органу державної виконавчої служби повідомлено про проведення слідчих дій або розгляд у суді справи, до якої можуть бути залучені документи виконавчого провадження, або про направлення заяви до Європейського суду з прав людини щодо оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та інших посадових осіб органу державної виконавчої служби по виконанню рішення суду чи іншого органу (посадової особи) або відмови у здійсненні передбачених Законом дій, виконавче провадження, яке було передано на зберігання, підлягає поверненню державному виконавцю та може бути знищено лише після прийняття рішення по відповідній справі.

При цьому, в реєстрі завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, здавальному описі (завершених виконавчих проваджень), Журналі обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, робиться відповідна позначка про повернення виконавчого провадження державному виконавцеві.

В матеріалах справи відсутня інформація щодо повернення виконавчого провадження державному виконавцю з підстав, зазначених в підпункті 9.9. Порядку.

Відповідно до підпункту 9.10 Порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Судами встановлено, що згідно з актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 25 лютого 2013 року, Фрунзенським ВДВС Харківського МУЮ проведено знищення виконавчих проваджень, завершених у 2009 році, зокрема виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 03 листопада 2005 року по справі №2-6880. Враховуючи те, що строк зберігання виконавчого провадження, завершеного постановою про закінчення виконавчого провадження від 02 квітня 2009 року закінчився, відповідач правомірно знищив його у 2013 році після закінчення трирічного строку.

Доводи позивача про те, що матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-6880 не знищено, оскільки вона у 2013 році та у 2014 році ознайомлювалась з вказаним виконавчим провадженням, що додатково підтверджено листом Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ від 14 березня 2014 року перевірені судами, які обґрунтовано зазначили, що відомості, зазначені у цьому листі стосуються іншого періоду, а саме: з 2010 року по 2011 рік, який не має відношення до предмету позову.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
С.С. Пасічник
О.П. Стародуб