Справа № 804/9762/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 р. Справа № 804/9762/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Вільне-2002» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -
06.08.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Вільне-2002», в якому позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки були виявлені порушення, які на думку позивача можуть створити загрозу життю та/або здоров'ю людей. Вказані обставини є підставою для застосування до відповідача заходів реагування в порядку пункту 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2015 року відкрито скорочене провадження.
27.08.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в обґрунтування яких зазначено, що зазначений позивачем спосіб застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) не передбачений чинним законодавством, окрім того позивач не є належною особою, що може звертатись до суду з вказаним позовом. Таким чином відсутні підстави для задоволення позову.
Частиною 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.
Згідно пункту 4 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначається, що справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом таких строків: не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.
Дослідивши надані до матеріалів справи докази суд встановив.
В період з 14.07.2015 року по 28.07.2015 року головним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту Новомосковського міскьрайонного управління Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області майором служби ЦЗ ОСОБА_1 проведено планову перевірку додержання (виконання) вимоги законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб СТОВ АФ «Вільне-2002», за результатами якої складено ОСОБА_2 № 93 від 28.07.2015 року.
Відповідно до висновків вказаного акту виявлено наступні порушення:
1. Не проведено вогнезахист деревяних елементів конструкцій покрівель будівель: зерноскладів №№ 1-5 механізованого току с. Вільне, вул. Московська,3-а, автогаражу с. Вільне, вул. Леніна,2-а.;
2. Приміщення: адміністративної будівлі с. Вільне, вул. Леніна,2-а, зерноскладів №№ 1-5 механізованого току с. Вільне, вул. Московська,3-а, автогаражу с.Вільне, вул. Леніна,2-а, не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією;
3. Для приміщень зерноскладів №№ 1-5 механізованого току с. Вільне, вул. Московська,3-а, автогаражу с. Вільне, вул. Леніна,2-а, зовнішніх установок не визначені категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки, а також клас зони;
4. Лінії живлення до побутового кондиціонера в адміністративній будівлі с. Вільне, вул. Леніна, 2-а, не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії, яка живить групу кондиціонерів;
5. Не розроблені та не затверджені керівником обєкта інструкції про заходи пожежної безпеки.
У цих інструкціях повинні вказуватися:
категорія приміщення з вибухопожежної та пожежної небезпеки (для виробничих, складських приміщень та лабораторій);
вимоги щодо утримання евакуаційних шляхів та виходів;
спеціальні місця для куріння та вимоги до них;
порядок утримання приміщень, робочих місць;
порядок зберігання та застосування легкозаймистих рідин, горючих рідин (далі ЛЗР, ГР), пожежовибухонебезпечних речовин і матеріалів;
порядок прибирання робочих місць, збирання, зберігання та видалення горючих відходів, промасленого ганчіря;
порядок утримання та зберігання спецодягу;
місця, порядок та норми одночасного зберігання в приміщенні сировини, напівфабрикатів та готової продукції;
порядок проведення зварювальних та інших вогневих робіт;
порядок огляду, вимкнення електроустановок, приведення в пожежобезпечний стан приміщень та робочих місць, закриття приміщень після закінчення роботи;
заходи пожежної безпеки при роботі на технологічних установках та апаратах, які мають підвищену пожежну небезпеку;
граничні показники контрольно-вимірювальних приладів, відхилення від яких можуть викликати пожежу або вибух;
обовязки та дії працівників у разі виникнення пожежі;
Ці інструкції мають вивчатись під час проведення протипожежних інструктажів, проходження навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму, а також в системі виробничого навчання і вивішуватися на видимих місцях;
6. Пожежні щити (стенди) не укомплектовані згідно норм належності на території механізованого току с. Вільне, вул. Московська,3-а, автогаражу с. Вільне, вул. Леніна,2-а;
До комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті повинні входити: вогнегасники 3 шт., ящик з піском 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2х2 м. 1 шт., гаки 3 шт., лопати 2 шт., ломи 2 шт., сокири 2 шт.
7. В підсобному приміщенні механізованого току с. Вільне, вул. Московська, 3-а, експлуатується тимчасова електромережа;
8. Не виконано заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж т а електроустановок від короткого замикання.
9. Не проведено паспортизацію блискавкозахисту;
10. Не встановлено апарат відключення (вимикач) в зерноскладі № 5 механізованого току с. Вільне, вул. Московська,3-а, поза межами (ззовні) на негорючій стіні;
11. В приміщенні охорони механізованого току с. Вільне, вул. Московська, 3-а, допускається зєднання електропроводів за допомогою скруток, а також місця зєднання жил проводів не мають мінімальний перехідний опір;
12. Не надано декларацію відповідності матеріально-технічної бази субєкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
13. Для оздоблення стін на шляхах евакуації в приміщенні автозаправки с. Вільне, вул. Леніна, 2-а, використані горючі матеріали;
14. На складі ПММ с. Вільне, вул. Леніна,2-а, не створено 100% резерв піноутворювача;
15. Не встановлено вогнезатримуючі пристрої на трубопроводах від резервуару складу ПММ с. Вільне, вул. Леніна, 2-а.;
16. На резервуари складу ПММ с. Вільне, вул. Леніна, 2-а, відсутні (не складені) технологічні картки, з вказанням номеру резервуару, його тип, призначення, максимальний рівень наливання, мінімальний залишок, швидкість наповнення та випорожнювання;
17. В приміщенні автозаправки с. Вільне, вул. Леніна, 2-а, електророзетки встановлені на горючі основи;
18. Не проведено страхування членів ДПД;
19. Не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного обєкту;
20. Відсутня ідентифікація обєкту підвищеної небезпеки субєкту господарювання.
21. Не проведено навчання керівного складу на територіальних курсах цивільної оборони;
22. Відсутній журнал реєстрації вступного інструктажу з питань техногенної безпеки.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою для застосування заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації будівель та споруд відповідача є висновки позивача про існування реальної загрози для життю та/або здоров'я людей у звязку з виявленням порушень відображених у акті від 28.07.2015 року № 93.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон).
Відповідно до статті 1 цього Закону державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною 5 статті 4 Закону визначено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Частинами 6, 7 ст.7 Закону передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до субєкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Відповідно до ч.1 ст.1 Кодексу цивільного захисту України визначено, що він регулює відносини, повязані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обовязки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Завдання і обовязки субєктів господарювання визначені в ст. 20 вказаного Кодексу.
Зокрема, відповідно до пунктів 21, 22, 23 частини 1 статті 20 Кодексу визначено, що до завдань і обовязків субєктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Частина перша статті 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.
Як визначено згідно частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.
Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Отже, з аналізу вищевказаної норми вбачається, що законодавець чітко визначив два способи застосування заходів реагування, яке може здійснюватися виключно за рішенням адміністративного суду, - у вигляді: 1) повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць та 2) повного або часткового зупинення експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів виконання робіт.
На підставі виявлених та відображених в акті перевірки від 28.07.2015 року № 93 порушеннях позивач просить суд застосувати такий вид заходів реагування в сфері державного нагляду як повне зупинення експлуатації будівель та споруд.
Такого способу застосування заходів реагування як зазначено позивачем у позові - повного зупинення «експлуатації будівель та споруд» частиною другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України не передбачено.
Окрім того, приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України визначено право контролюючого органу на звернення до суду для зупинення експлуатації будівель у разі їх не відповідності державним нормам пожежної, техногенної, цивільної безпеки.
З метою реалізації вищевказаного права, центральний орган, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, має право звертатись до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, обєктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоровю людей. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Викладене свідчить, що правом звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації обєктів, будівель, споруд, окремих приміщень, наділений центральний орган виконавчої влади, який здійснює повноваження у сфері техногенної та пожежної безпеки, та згідно законодавства не має права передати такі повноваження своїм територіальним управлінням, яким є позивач.
Вказане також підтверджується Положенням про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затверджене Наказом ДСНС України № 04.02.2013 року № 3 (у редакції наказу ДСНС України від 08.02.2014 року № 80), в якому, серед іншого, не визначено повноваження Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації обєктів, будівель, споруд, окремих приміщень.
Отже, з позовом звернулась особа, яка не має права вимоги, тобто неналежний позивач, що є підставою для відмови у позові.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Вільне-2002» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 01.09.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник суддіОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_2