Справа № 2-а-5877/11
Суддя: Макуха А. А.
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5877/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва

У складі головуючого судді Макухи А.А.

При секретарі Лісовій Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В:

18.10.2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом у звязку з відмовою у перерахунку його щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. ст.48, 67 Закону України № 796-ХІІ „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязання відповідача здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до норм ст. ст. 48, 67 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням встановленого розміру мінімальної заробітної плати та розміру щорічної допомоги на оздоровлення, яка для осіб, віднесених до третьої категорії, складає три мінімальні заробітні плати, визначеної за правилами передбаченими частиною першою статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування за 2011 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він як особа, віднесена до першої категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримує щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - ОСОБА_2 № 796-ХІІ). Посилаючись на те, що розмір призначеної і виплачуваної йому компенсації не відповідає розміру, встановленого цим Законом, та на відмову відповідачів привести її у відповідність з вимогами Закону № 796, позивач просив суд визнати дії відповідачів неправомірними та зобовязати усунути зазначені порушення провівши вказані перерахунки.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав, наведених в позові.

Відповідач - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, своїх представників в судове засідання не направив, надіслаі письмові заперечення на позов, відповідно до яких зазначило, що діяло в межах закону.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позову заперечува та просив в його задоволенні відмовити.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має право на пенсію як особа, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЄС 3 категорії.

Згідно ст. 72 КАС України дана обставина не потребує доказування як така, що визнається сторонами, суд не має сумнівів щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг, передбачене статтею 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення(крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України Про пенсійне забезпечення за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, члени їхніх сімей.

Статтею 10, вказаного Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Так, відповідно до вимог статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачено, що особам, віднесеним до категорії 3, щорічна допомога на оздоровлення становить 3 мінімальні заробітні плати.

Пунктом 28 розділу II Закону України №107-VI від 28.12.2007 року Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів ОСОБА_2 України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно якого позивачу призначається пенсія, було внесено зміни, зокрема, стаття 48 була викладена в новій редакції.

Так, згідно статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(в редакції Закону від 28.12.2007 року) передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що Рішенням Конституційного Суду України від 28.05.2008 року №10-рп/2008, зокрема, пункт 28 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України №107-VI від 28.12.2007 року Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, згідно якого стаття 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було викладено в новій редакції, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до статті 152 Конституції України, закони і інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тобто відповідні положення Закону України №107-VI від 28.12.2007 року Про Державний бюджет України на 2008 рiк та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, які були визнані такими, що не відповідають Конституції України, втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 28.05.2008 року №10-рп/2008, з 22.05.2008 року.

Згідно розяснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддявстановило, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції так і Закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Таким чином, встановлено, що постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2002 року; № 530 від 28 травня 2008 року та № 654 від 01 липня 2008 року, на які посилається відповідач, в частині встановлення обмежень щодо розміру виплати допомоги не відповідають розміру, встановленому іншими законами України, зокрема, статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, на думку суду, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме норми Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не вказані постанови Кабінету Міністрів України.

За таких умов відмову відповідачів у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення позивачу не можна визнати законною і обґрунтованою.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державної Конституційної гарантії громадян і достатній життєвий рівень, дає ч. 3 ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Отже, розмір мінімальної пенсії встановлений Конституцією України, норми якої є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України).

Таким чином, вказані позовні вимоги в межах встановленого строку для звернення до суду є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобовязання відповідачів провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС підлягають задоволенню за 2011 рік, відповідно до вимог позивача.

В решті позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8,22,46 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 28.05.2008 року №10-рп/2008, Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005, Законом України №796-XII від 28.02.1991 року Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Закону України Про прожитковий мінімум, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст. 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Законом України Про державний бюджет України на 2011 рік, ст.ст. 2,4-16,94,158-163,256 КАС України, суд , -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації провести нарахування, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 за 2011 рік щорічну допомогу на оздоровлення в порядку ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру трьох мінімальних заробітних плат, встановленого законом про державний бюджет на відповідний рік, за виключенням здійсненої за цей період такої виплати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Судові витрати віднести на рахунок державного бюджету.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Соломянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя