Справа № 822/823/15
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/823/15

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

24 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Представників позивача: Крутенчик М.В., Шакалець Т.Ю.

Представника третьої особи: Заїки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТАТРАНСАВТО" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "МІВАС" до Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТАТРАНСАВТО" про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТАТРАНСАВТО" про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення конкурсного комітету Хмельницької обласної державної адміністрації, оформленого протоколом №16 від 27.11.2014 року, в частині не допущення до участі в конкурсі товариства з обмеженою відповідальністю "МІВАС" та визнання переможцем товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТАТРАНСАВТО" на об'єктах конкурсу (маршрутах): Славута-Мухарів, рейси 899/900, 901/902 в поєднанні з Нетішин-Мухарів, рейси 941/942, Славута-Хмельницький, рейси 252/253. Визнано протиправним та скасовано наказ Хмельницької обласної державної адміністрації №25н від 15.12.2014 року в частині введення в дію рішення конкурсного комітету Хмельницької обласної державної адміністрації, яке оформлено протоколом №16 від 27.11.2014 року, щодо визначення товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТАТРАНСАВТО" переможцем конкурсу на маршрутах Славута-Мухарів, рейси 899/900, 901/902 в поєднанні з Нетішин-Мухарів, рейси 941/942, Славута-Хмельницький, рейси 252/253. Визнано не чинними договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом по маршрутах Славута-Мухарів, рейси 899/900; 901/902 в поєднанні Нетішин-Мухарів рейси 941/942, Славута-Хмельницький рейси 252/253, укладені між Хмельницькою обласною державною адміністрації та товариством з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТАТРАНСАВТО". В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, третьою особою подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити .

В судовому засіданні представник апелянта повністю підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представники позивача проти апеляційної скарги заперечила та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити , а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що ТОВ "МІВАС" не було допущено до участі в конкурсі з тих підстав, що автобуси не відповідали умовам конкурсу (можуть обслуговувати тільки приміські та міські) маршрути; автобуси є дообладнані (але відповідні підтверджуючі документи (сертифікат відповідності) надано не було; наявна матеріально-технічна база є не перевірена управлінням Укртрансінспеції в області. Щодо маршруту Славута-Хмельницький, рейси 252/253 також зазначено, що ліцензійна картка на автобус Мерседес Бенц 814D ВХ0666АТ не відповідає свідоцтву реєстрації транспортного засобу.

Вказує, що визначення класності регламентується Порядком визначення класу комфортності автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режимами руху (наказ Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.04.2007 року №285), однак класифікація автобусів є добровільною, а нормативними документами не вимагається від перевізника - претендента подавати до конкурсу і під час засідання Конкурсного комітету підтверджуючі класність автобусів документи. Крім того, з протоколу не зрозуміло, в чому полягає невідповідність автобусів умовам конкурсу.

Стосовно того, що автобуси є дообладнані - то виставляти їх на конкурс не заборонено законодавством, а конкурсний комітет не має права вимагати документи, які не передбачені законодавством.

Щодо матеріально-технічної бази - наявність ліцензії підтверджує додержання ліцензійних умов та інших нормативно-правових актів у галузі автомобільного транспорту.

Про те, що під час виготовлення ліцензійної картки серії НОМЕР_3 Укртрансінспецією було допущено технічну помилку в стрічці (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 замість свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2) було проінформовано Хмельницьку ОДА листом від 20.11.2014 року за №35 з проханням надати зазначену інформацію конкурсному комітету.

Також вважає протиправним допущення до участі в конкурсі ТОВ "СЛАВУТАТРАНСАВТО", оскільки транспорті засоби використовуються ним незаконно. Зазначає, що транспортні засоби належали ФОП ОСОБА_6 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1) та використовувались для перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Вони повинні були увійти до складу спадкового майна, яке до видачі свідоцтва про право на спадщину не повинно відчужуватись. Тимчасові реєстраційні талони оформлені за дорученням фізичної особи ОСОБА_7, однак передача права користування транспортним засобом від фізичної до юридичної особи з метою здійснення підприємницької діяльності повинна відбуватись шляхом укладення договору оренди, а відтак позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з даним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно- правовому спору, в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III).

Згідно зі статтею 43 Закону № 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.

Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень відповідно до вимог статті 44 цього Закону покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 45 Закону № 2344-III встановлено вимоги до автомобільних перевізників, які допускаються до участі в конкурсі.

Так, відповідно до частини першої вказаної статті передбачено, що у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону.

Частина друга містить вичерпний перелік автомобільних перевізників, які не допускаються до участі у конкурсі, а саме:

-визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб'єкта господарювання;

- подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію;

- не відповідають вимогам статті 34 цього Закону;

- передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.

Статтею 34 Закону № 2344-III встановлено вимоги до автомобільного перевізника, відповідно до яких останній повинен: виконувати вимоги цьогоЗакону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 44 Закону № 2344-III передбачено, що порядок проведення конкурсів на автобусних маршрутах загального користування визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року №1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, яким визначено процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі Порядок).

Цей Порядок є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Згідно з пунктом 17 Порядку у конкурсі можуть брати участь підприємства (організації), які відповідають вимогам, що встановленістаттею 44 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також умовам проведення відповідного конкурсу.

Як передбачено пунктом 12 Порядку, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який:

1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію;

2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації;

3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чиннихдоговорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення;

5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу);

6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Системний аналіз положень частини другої статті 45 Закону № 2344-III та пункту 12 Порядку свідчить, що вказані норми містять вичерпний перелік автомобільних перевізників, які не допускаються до участі в конкурсі і щодо яких конкурсний комітет приймає рішення про їх недопущення до участі в конкурсі.

Судом встановлено, що протоколом №16 засідання обласного конкурсного комітету щодо визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області від 27.11.2014 року вирішено не допустити до участі у конкурсі ТОВ "МІВАС" на об'єктах конкурсу (маршрутах): Славута-Мухарів, рейси 899/900, 901/902 в поєднанні з Нетішин-Мухарів, рейси 941/942, Славута-Хмельницький, рейси 252/253.

Дане рішення прийняте на підставі того, що автобуси не відповідали умовам конкурсу (можуть обслуговувати тільки приміські та міські) маршрути; автобуси є дообладнані (але відповідні підтверджуючі документи (сертифікат відповідності) надано не було; наявна матеріально-технічна база є не перевірена управлінням Укртрансінспеції в області. Щодо маршруту Славута-Хмельницький, рейси 252/253 також зазначено, що ліцензійна картка на автобус Мерседес Бенц 814D ВХ0666АТ не відповідає свідоцтву реєстрації транспортного засобу, крім того, згідно вказаного протоколу, переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на спірних маршрутах було визнано товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТАТРАНСАВТО".

Так, згідно пункту 40 Порядку під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: наявність достатньої кількості автобусів, як відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання); наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення); строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації); наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам; наявність та характеристика виробничої бази; умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом; умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; досвід роботи перевізника-претендента; наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов; якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу; інвестиційний розвиток суб'єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності, умови контролю за станом здоров'я водіїв.

Тобто, наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху є одним із цілої низки показників, які розглядається конкурсним комітетом під час проведення конкурсу пропозиції перевізників-претендентів.

Так, пунктом 12 Порядку №1081, визначено виключні підстави за наявності яких конкурсний комітет приймає рішення недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника

Отже, судова колегія зазначає, що автобуси ТОВ "МІВАС" не відповідали умовам конкурсу (можуть обслуговувати тільки приміські та міські) маршрути.

Крім того, відповідні підтверджуючі документи, зокрема сертифікат відповідності надано не було, а наявна матеріально-технічна база є не перевірена управлінням Укртрансінспеції в області.

Щодо маршруту Славута-Хмельницький, рейси 252/253 також зазначено, що ліцензійна картка на автобус Мерседес Бенц 814D ВХ0666АТ не відповідає свідоцтву реєстрації транспортного засобу.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З мотивів, викладених по тексту постанови вище, оскаржувані позивачем рішення відповідають критеріям, встановленим для таких рішень частиною третьою статті 2 КАС України, оскільки відповідач під час вирішення питання про допуск до конкурсу перевізників-претендентів діяв у спосіб та у межах встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суду надано достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог з ухваленням в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТАТРАНСАВТО" задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "МІВАС" до Хмельницька обласна державна адміністрація про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії скасувати в частині задоволення адміністративного позову..

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МІВАС" до Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТАТРАНСАВТО" про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

В решті постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.