Справа № 805/1716/15-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 р. Справа № 805/1716/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Артемівського міського центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4 768,24 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Артемівський міський центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі позивач, Артемівський міський центр зайнятості) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1В.) із вимогами про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4 768,24 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 22 січня 2014 року ОСОБА_1 зареєструвався у Артемівському міському центрі зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, у звязку з чим, позивачем цього ж дня було надано відповідачеві статус безробітного та з 29 січня 2014 року призначена допомога по безробіттю. 29 жовтня 2014 року, у звязку з відмовою відповідачем від послуг служби зайнятості ОСОБА_1 було знято з обліку Артемівського міського центру зайнятості. При цьому, 29 жовтня 2014 року при здійсненні позивачем розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітному було встановлено, що відповідач, перебуваючи на обліку у Артемівському міському центрі зайнятості, як безробітний одночасно надавав послуги по договору підряду з 14 березня 2014 року ДП «Краснолиманський лісгосп», що підтверджено копією договору підряду, який наданий позивачеві вищенаведеним підприємством, про що позивачем було складено акт від 29 жовтня 2014 року № 234.

Позивач зазначив, що згідно з пунктом 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що до зайнятого населення відносяться громадяни, працюючі за наймом на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності. Таким чином, за час перебування відповідачем на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості, як безробітний, відповідач відносився до зайнятого населення та незаконно отримував кошти у вигляді допомоги по безробіттю на загальну суму 4 768,24 грн., про що не повідомив позивача.

З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Артемівського міського центру зайнятості суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4 768,24 грн. (арк. справи 3-4).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

26 серпня 2015 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній наполягав на задоволенні позовних вимог та просив розглянути дану адміністративну справу за відсутності його представників (арк. справи 24-25).

Відповідач до судового засідання не зявився, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, хоча про дату, час та місце розгляду даної адміністративної справи був повідомлений судом належним чином (арк. справи 24).

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разу відсутності заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з абзацом 5 частини 2 статті 12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виконавча дирекція Фонду є виконавчим органом правління Фонду, який забезпечує виконання рішень правління. Функції виконавчої дирекції покладаються на органи державної служби зайнятості.

Тобто, позивач у даній справі є органом владних повноважень, якому чинним законодавством надані владні управлінські функції у сфері зайнятості населення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів адміністративної справи, 22 січня 2014 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: вул. Маяковського, 7а, м. Сіверськ, Артемівський район, Донецька область, 84522) звернувся до Артемівського міського центру зайнятості із заявою за сприянням у працевлаштуванні, наданням статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю з восьмого дня після відповідної реєстрації (арк. справи 6), з урахуванням чого позивачем, за наслідками розгляду вказаної заяви 22 січня 2014 року було надано відповідачеві статус безробітного та з 29 січня 2014 року призначено допомогу по безробіттю.

При цьому, у наведеній вище заяві відповідач вказав, що він ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», а також зазначив наступне: «у разі подання до центру зайнятості документі, що містять неправдиві відомості, а також неповідомлення про отримання будь-якого доходу в період на обліку в службі зайнятості, зобовязуюсь добровільно повернути зайво виплачені мені матеріальне забезпечення на випадок безробіття».

29 жовтня 2014 року, у звязку із самостійною відмовою відповідачем від послуг Артемівського міського центру зайнятості, ОСОБА_1 було знято з обліку.

Того ж дня, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття, провідним спеціалістом відділу взаємодії з роботодавцями ОСОБА_2, у відповідності до пункту 18 частини 2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України 13 лютого 2009 року № 60/62 та Постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням» - проведено перевірку достовірності даних, виявлених в ході звірки з ОДПІ про отримані особами, які перебувають або перебували на обліку в центрі зайнятості доходи безпосередньо у роботодавців за І квартал 2014 року, про що позивачем було складено акт перевірки від 29 жовтня 2014 року № 234 (арк. справи 9).

З висновків наведеного акту перевірки вбачається, що відповідач, перебуваючи на обліку у Артемівському міському центрі зайнятості з 21 січня 2014 року по 29 жовтня 2014 року як безробітний одночасно надавав послуги ДП «Краснолиманський лісгосп» з 14 березня 2014 року по 27 березня 2014 року за договором підряду від 14 березня 2014 року № 53-я, та за наведений вище період отримував кошти, чим порушив пункт 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Позивачем, до наведеного вище акту перевірки у якості доказу долучені копії наступних документів, отриманих від ДП «Красноліманське лісове господарство», які містяться в матеріалах адміністративної справи, а саме:

- договір підряду від 14 березня 2014 року № 53-я, згідно з яким ОСОБА_1 у період з 14 березня 2014 року по 27 березня 2014 року виконує роботи по садінню однорічних сіянців під меч Колісова на ДП «Красноліманське лісове господарство», з оплатою праці у наступному розмірі: 1 шт=0,171 грн., 1 тис. шт. = 171,19 грн. (арк. справи 10);

- акти приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 444,29 грн. (арк. справи 11);

- лист ДП «Красноліманське лісове господарство» від 15 жовтня 2014 року № 11-674, згідно з яким наведене вище підприємство повідомило позивача, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 14 березня 2014 року по 27 березня 2014 року працював у ДП «Красноліманське лісове господарство» відповідно до договору підряду від 14 березня 2014 року № 53-я та отримав заробітну плату у розмірі 444,29 грн., соціальний внесок 11,56 грн. (арк. справи 12).

Отже, з наведеного вбачається, що на момент обліку в Артемівському міському центрі зайнятості, як безробітний, а саме: з 14 березня 2014 року по 27 березня 2014 року, відповідач працював у ДП «Красноліманське лісове господарство» відповідно до договору підряду від 14 березня 2014 року № 53-я, тобто відносився до зайнятого населення та отримував дохід, однак про вказані обставини центр зайнятості не повідомив, що вплинуло на умови виплати допомоги по безробіттю.

З приводу викладеного суд зазначає, що частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання послуг.

Статтею 39 вказаного Закону визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Суд зазначає, що позивачем листом № 06/6571 від 05 листопада 2014 року відповідачеві пропонувалось ознайомитись із актом розслідування страхового випадку від 29 жовтня 2014 року № 234 та добровільно сплатити протягом 15 календарних днів безпідставно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 4 768,24 грн., у разі не сплати наведеної вище суми справа буде передана до суду для розгляду питання щодо примусового стягнення (арк. справи 14). Однак, добровільно отримана допомога по безробіттю відповідачем сплачена не була, та станом на час розгляду даної справи залишилась не сплаченою.

Приймаючи до уваги, що відповідач не надав відомості про обставини, що впливали на умови виплати матеріального забезпечення та добровільно не повернув до Артемівського міського центру зайнятості суму безпідставно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4 768,24 грн., хоча, як зазначалось судом вище був ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного та власноруч письмово зазначав, що зобовязується у разі неповідомлення про отримання будь-якого доходу в період на обліку в службі зайнятості добровільно повернути зайво виплачене матеріальне забезпечення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Артемівського міського центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4 768,24 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

З огляду на наведене, керуючись статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Артемівського міського центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4 768,24 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: вул. Маяковського, 7а, м. Сіверськ, Артемівський район, Донецька область, 84522) на користь Артемівського міського центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 4 768,24 грн. (чотири тисячі сімсот шістдесят вісім грн. 24 коп.) на р/р 1015, одержувач: Артемівський міський центр зайнятості, , банк одержувача ГУ ДКСУ м. Донецьк, МФО 834016.

Постанова прийнята у письмовому проваджені 26 серпня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зінченко О.В.