Справа № 2а-6525/11/2670
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 травня 2011 року № 2а-6525/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Прокуратури Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій прокуратури протиправними та зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про визнання дій прокуратури протиправними та зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 (справа щодо конституційності ст. 248-3 ЦПК) зазначено, що "кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів".

З позовної заяви вбачається, що 25.12.2010 року ОСОБА_1 звернулась до прокуратури Києво-Святошинського району Київської області із заявою в порядку статті 97 КПК України по факту невиконання Вишневською державною нотаріальною конторою ухвали Апеляційного суду Київської області від 15.12.2010 року з проханням порушити кримінальну справу за статтею КК України "невиконання судового рішення".

24 січня 2011 року надавала пояснення з приводу вищевказаної заяви у прокуратурі Києво-Святошинського району Київської області, однак останньою станом на 04.05.2011 року рішення по даній заяві не прийнято.

Главою 8 (статті з 94 по 100) даного кодексу визначено порядок порушення кримінальної справи. Заяви і повідомлення про злочин передбачені статтею 95, а обовязковість прийняття заяв і повідомлень про злочини і порядок її розгляду статтею 97 цього Кодексу.

Статтею 97 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню (ч. 1). По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: порушити кримінальну справу; відмовити в порушенні кримінальної справи; направити заяву або повідомлення за належністю (п.п.1-3 ч. 2). Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів (ч. 4).

Зважаючи на приписи ст. 97 КПК України, яка регламентує діяльність компетентних органів та осіб щодо розгляду заяв про злочини, правову позицію Конституційного Суду України (Рішення від 23 травня 2001 року №6-рп/2001), положення ст. 17 КАС України, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини врегульовані спеціальним законодавством, на підставі якого здійснюють свою діяльність прокурори, відповідно їх діяльність щодо розгляду заяви позивача підлягає оскарженню до суду в порядку кримінального судочинства. Отже, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спірні правовідносини, тому позивачеві слід звернутись до загального суду згідно з положеннями КПК України.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 22.09.2010 року, 28.07.2010 року, Верховного Суду України в постанові від 23 грудня 2009 року, де зазначено, що повноваження прокурора при отриманні заяви про злочин регламентовані нормами КПК України, тому це виключає можливість розгляду такого позову в порядку адміністративного судочинства.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Крім того, у спільному листі Вищого адміністративного суду України від 12.03.2011 року №334/8/13-11 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.03.2011 року №259/0/4-11 вказано, що судам слід звернути увагу на те, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Тому, враховуючи приписи Кодексу адміністративного судочинства України, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

За таких обставин вимоги заявника про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів дізнання, слідства та прокуратури під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно ч. 5 ст. 109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 109 КАС України суд розяснює позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загального суду в порядку кримінального судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись пунктом 1 частини першої статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко