Справа № 805/1713/15-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року справа №805/1713/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Міронової Г.М.,Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 р. у справі № 805/1713/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька , Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька щодо невиплати заробітної плати протиправною, визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька щодо несплати своєчасно та в повному обсязі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за листопад 2014 року за застраховану особу протиправною, визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо фінансування та виплату інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, контролю за цільовим використанням коштів фонду, складання зведених бухгалтерських звітів та балансів і незабезпечення своєчасного їх подання відповідним органам протиправною, зобов'язання відповідачів негайно сплатити нараховану та несплачену заробітну плату за листопад 2014, зобов'язати відповідачів сплатити заробітну плату за жовтень 2014, грудень 2014 - квітень 2015, зобов'язати відповідачів сплатити з урахуванням інфляції, індексації заробітної плати за жовтень 2014 - квітень 2015, зобов'язати відповідачів сплатити єдиний внесок за листопад 2014, нарахувати та сплатити єдиний внесок за грудень 2014 по квітень 2015 та подати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку, встановленими центральним органом виконавчої влади.

Обґрунтовував позов тим, що проходив державну службу з жовтня 2013 по листопад 2014 на посаді головного спеціаліста - юрисконсульта Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька. При звільненні 28.11.2014 був позбавлений права на оплату праці. Бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призвела до того, що кошти які повинні були перераховані на заробітну плату працівникам Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Донецька.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року позовні вимоги були задоволені частково, а саме: зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Донецька виплатити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) недотриману заробітну плату за жовтень-листопад 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Донецька нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за жовтень-листопад 2014 року.

У задоволенні решти вимог-було відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

На підставі вищевказаного суд першої інстанції дійшов до висновку, що Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька не доведено факту виплати у повному обсязі заробітної плати позивачу за жовтень-листопад 2014 року.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що він проходив державну службу з жовтня 2013 по листопад 2014 на посаді головного спеціаліста - юрисконсульта Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька. При звільненні 28.11.2014 був позбавлений права на оплату праці. Згідно до ст. 43. Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги що, згідно Довідки від 04.02.2014р. № 1438-007036 про взяття на облік особи яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_2 (Позивач) перебуває у Волноваському районі Донецької області с. Благовіщенка вул. Мічуріна б. 50. Згідно з ч.І ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 23 жовтня 2013 року ОСОБА_2 призначений на посаду головного спеціаліста-юрисконсульта УПФУ в Ленінському районі м.Донецька за результатами конкурсу.

28 листопада 2014 року позивача звільнено з посади за згодою сторін.

За інформацією, яка розміщена на офіційному сайті Міністерства юстиції України, місце знаходження Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька () за адресою: Донецька область, м. Костянтинівна, вул. Ціолковського, 25.

Як вбачається з розрахункового листа за жовтень та листопад 2014 року ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату (а.с.31).

Постановою Правління Національного банку України "Про призупинення здійснення фінансових операцій" від 6 серпня 2014 року № 466 призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою. До цієї території належить м. Донецьк, де весь час перебував позивач. Призупинення фінансових операцій само по собі доводить відсутність вини відповідача щодо невиплатизаявленої позивачем до стягнення заборгованості із заробітної плати.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи, що апелянт у скарзі зазначає про порушення судом першої інстанції вимог матеріального права та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову повністю, то при таких обставинах колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Для унормування окремої частини таких правовідносин прийнято Закон України від 13 січня 2015 року № 85 - VIII "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси".

Статтею 1 цього Закону передбачено, що до 31 грудня 2015 року громадянам, які проживають на територіях, де проводиться антитерористичнаоперація, та громадянам, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція, має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати.

Посилаючись на п.2 Прикінцевих положень цього Закону, який визначає, що Кабінет Міністрів України зобов'язано у місячний термін з дня опублікування Закону розробити порядок погашення заборгованості із виплат заробітної плати, суд першої інстанції зробив висновок, що оскільки порядок не розроблений, то необхідно застосовувати ст.116, 117 КЗоТ України без врахування зазначеного Закону.

Крім того, суд першої інстанції вважав беззаперечним факт наявності заборгованості із заробітної плати ОСОБА_2.

Проте з такими висновками суду погодитися не можливо виходячи з наступного.

Дійсно відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Але зазначене не можливо було зробити оскільки, відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" з квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція.

Активна фаза антитерористичної операції з липня 2014 року проходить у місті Донецьку. З моменту проведення цієї операції територія міста Донецька є тимчасово непідконтрольною українській владі.

На час звільнення позивача і на час звернення з позовом до суду існує особливий порядок фінансування бюджетних установ, організацій, підприємств, які знаходяться на території проведення антитерористичної операції і визначений наступними нормативно-правовими актами:

Постановою КМУ від 0711.2014 року № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», визначено, що міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Вищевказаною постановою КМУ, затверджено Тимчасовий Порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, яким визначено деякі умови такого фінансування, у тому числі і в частині заробітної плати бюджетних установ, так зокрема:

У населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи.

Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов'язки.

У разі переміщення установи з тимчасово неконтрольованої на контрольовану територію після набрання чинності цим Порядком видатки на забезпечення діяльності такої установи, у тому числі на оплату праці (грошове забезпечення), протягом місяця з дня переміщення здійснюються згідно із затвердженим кошторисом (планом використання бюджетних коштів).

Протягом місяця з дня переміщення установи на контрольовану територію до положення, штатного розпису та кошторису (плану використання бюджетних коштів) такої установи в установленому порядку вносяться зміни з урахуванням зміни чисельності працівників та наявних умов для здійснення їх функцій.

Після закінчення місячного строку видатки на забезпечення діяльності установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються лише відповідно до кошторису (плану використання бюджетних коштів) з урахуванням внесених змін.

Крім того, колегія суддів зазначає, що погашення сум заборгованості по заробітній платі в даному випадку передбачено Законом України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» від 13.03.2015 року № 85-VIII.

Так, статтею 1 вищевказаного Закону встановлені додаткові гарантії щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція. До 31 грудня 2015 року цим громадянам має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також встановлено додаткові гарантії захисту житлових та майнових прав громадян, звільнених на підставі зазначених обставин, до моменту їх працевлаштування, за умови отримання ними статусу зареєстрованого безробітного.

Тобто, відповідно Закону отримання заборгованості по заробітній платі встановлено до 31.12.2015 року та за умови отримання статусу безробітного.

Вказаний Закон є чинним, неконституційним не визнаний, прийнятий 13.01.20015 року, набрав чинності з 07.02.2015 року.

Позивач звернувся до суду після набрання вказаного Закону чинності. (06.05.2015 року.)

При таких обставинах колегія зазначає, що оскільки в Законі 85-85-VIII йдеться мова про виплату саме заборгованості по заробітній платі, термін погашення заборгованості встановлений 31.12.2015 року, з урахуванням прийнятих Постанов КМУ виданих для врегулювання заробітних плат під час проведення Антитеррористичної операції, колегія суддів приходить до висновку, що позов заявлений до закінчення встановленого терміну наявна передчасність звернення до суду.

Колегія суддів також зазначає, що оскільки позивач не перебував у трудових відносинах з Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області і воно не є роботодавцем, у розумінні норм Кодексу законів про працю України, які повинні виплачувати позивачу заробітну плату, тому підстав для стягнення заборгованості по заробітній платі з цього суб'єкту немає.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на норми національного та міжнародного законодавства, яке гарантує права та свободи людини, колегія суддів позбавлена можливості врахувати на час розгляду даного спору, оскільки всі ці норми діють та підлягають застосуванню у мирний час. Особливості правового регулювання на теперішній час обумовленні проведенням АТО, це є реальністю з якою неможливо не рахуватися. Така позиція зокрема закріплена заявою Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобов'язань, визначених Міжнародним пактом про громадян і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод", яка схвалена постановою Верховної Ради України від 21.05.2015 № 462-VIII.

Пунктом 4 частини 1 статті 202 КАС України встановлено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 р. у справі № 805/1713/15-а - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 р. у справі № 805/1713/15-а- скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2- відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий О.О.Шишов

Судді Г.М.Міронова

І.Д.Компанієць