Справа № 823/4974/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року справа № 823/4974/15

м. Черкаси

10 год. 59 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом приватного підприємства А.А.Т. до управління Укртрансінспекції у Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовом звернулося ПП А.А.Т., в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову управління Укртрансінспекції у Черкаській області № 039214 про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.08.2015.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що відповідач своїми діями порушив вимоги Закону України Про автомобільний транспорт. Представник позивача зазначає, що під час перевірки був складений акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 28.07.2015, в якому вказувалося що транспортне перевезення здійснювалося без оформлення документів визначених у ст. 48 ЗУ Про автомобільний транспорт, а саме без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ОТК. Проте, згідно полісу № АЕ/267403 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на напівпричіп СА 6024 ХР, строк дії полісу визначений з 26.07.2015 та згідно полісу № АЕ/2694601 на тягач д.н.з. НОМЕР_1, строк дії полісу визначений 30.04.2015. Тобто, представник позивача наполягає, що під час перевірки т/з поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів були, однак останні знаходилися на підприємстві, а не у водія.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Зокрема було зазначено, що у водія ОСОБА_3, який керував т/з під час перевірки поліс був відсутній, хоча останній зобовязаний його мати при собі при здійсненні перевезення.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив.

Приватне підприємство «А.А.Т.» зареєстровано 08.05.2009, ідентифікаційний код 36493260 за видом діяльності КВЕД 46.21 «оптова торгівля зерном, необробленим тютюном..», 46.71 «оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом», 47.19 «інші види торгівлі», 52.29 «допоміжна діяльність у сфері транспорту» місцезнаходження: 19641, Черкаська область, Черкаський район, с. Вергуни, вул. Гагаріна, 56.

28.07.2015 на а/д Н-01 «Київ - Знамянка», 243 км. працівниками управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області під час проведення перевірки автомобіля DAF XF95480/HEREUA, д.н.з. НОМЕР_1/ СА 6024 ХР, яким керував водій ОСОБА_3 і який належить ПП «А.А.Т.», що здійснював вантажні перевезення згідно ТТН № 317 від 27.07.2015, виявлено порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме не оформлений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (термін дії закінчився).

Крім того, в графі «пояснення водія» міститься запис страховка і ОТК на фірмі.

Отже, судом достовірно встановлено, так як і не оспорюється сторонами, що страховий поліс та протоколи тех. огляду були наявні на т/з, проте під час перевірки знаходилися на підприємстві, а не у водія.

У відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

За результатами перевірки складено акт № 058512 від 28.07.2015 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. На підставі даного акту перевірки 25.08.2015 винесено постанову № 039214 про застосування до ПП «А.А.Т.» адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн.

Також, судом досліджено протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00026-02197-15 від 25.07.2015 напівпричепа HEREUA, СD-385GA, д.н.з. НОМЕР_2 дійсного до 25.07.2016 та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00026-01074-15 від 29.04.2015 автомобіль НОМЕР_3 дійсного до 29.04.2016, а також поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з: № 2675403 від 26.07.15 та дійсного до 25.07.2016 на напівпричепа HEREUA, СD-385GA, д.н.з. НОМЕР_2; № 2694601 від 30.04.15 та дійсного до 29.04.2016 на автомобіль НОМЕР_3.

В подальшому не погоджуючись з вищевказаною постановою управління Укртрансінспекції у Черкаській області позивач оскаржив її до суду.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні регулюються Законом України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 №. 2344-III (далі-Закон №. 2344-III ).

Відповідно до п. 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті № 1567 від 08.11.2006 року, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 34 Закону №. 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 49 Закону № 2344-III передбачено, що водій транспортного засобу зобов'язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Закон який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон № 1961-IV).

Відповідно до пп. 21.1, 21.3, 21.4 ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Постановою КМУ «Про затвердження Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» від 30.01.2012 № 137 затверджено порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок).

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих Державтоінспекцією (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації (п. 1 Порядку).

Статтею 60 Закону 2344-III встановлення, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суд виходячи з вищевикладеного зазначає, що Законом № 1961-IV чітко встановлено відповідальність саме власників транспортних засобів за порушення законодавства - відсутность під час руху страхового полісу цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, постанова № 039214 про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.08.2015 відповідає вимогам закону, і при її прийнятті відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2. ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 29.09.2015