Справа № 2-а-1612/11
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2011-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1612/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання видати направлення на проведення незалежної експертної оцінки будинку з подальшою постановкою на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивної території,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про відмову у видачі направлення на проведення експертної оцінки та у постановці позивача на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно в с.Білокоровичі по вул.С.Тудора, 15, Олевського району Житомирської області неправомірними та зобовязати відповідача видати позивачу направлення на проведення незалежної експертної оцінки з подальшою постановкою позивача на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене зазначене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивно забрудненої території.

Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла письмова заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник віповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не повідомив про причини неявки, тому справа розглядається без його участі.

Матеріалами справи встановлено, що мати позивача ОСОБА_2 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала на праві приватної власності будинок, разом з господарськими будівлями за вказаною адресою, який після її смерті 08.09.2008 року перейшов у власність позивача, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.03.2009 року за № 492, копією свідоцтва про смерть, витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 26.03.2009 року, копією технічного паспорту на житловий будинок. Зазначений будинок № 15 по вул.Степана Тудора в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області позивачем був переданий 04.07.2011 року на баланс Білокоровицької сільської Ради Олевського району Житомирської області, що стверджується актом прийому-передачі від 04.07.2011 року.

Відповідно до довідки-характеристики Коростенського МБТІ загальна вартість житлового будинку № 15 з господарськими будівлями по вул. Степана Тудора в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області, який належав позивачу, становить 456789,00 грн., що стверджується довідкою-характеристикою Коростенського МБТІ від 30.05.2011 року за № 118.

04.07.2011 року позивач звернувся із заявою до відповідача про надання направлення на проведення експертної оцінки будинку та постановку ОСОБА_1 на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивної території.

07.07.2011 року позивачу було відмовлено відповідачем у постановці на чергу щодо виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно внаслідок Чорнобильської катастрофи в звязку з тим, що у ст.35 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи були внесені зміни, а також був введений в дію Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території затвердженого постановою КМУ від 18.11.2009 року за №1243.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.4 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з якої слідує, що підставами на відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Етапи відселення визначаються Концепцією. Населення, яке проживає у зоні безумовного (обовязкового) відселення, підлягає обовязковому відселенню. Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення. Громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Відселення та самостійне переселення дозволяється лише у місцевості, які не віднесені до категорій зон радіоактивно забруднених територій (стаття 2), за винятком переселення до близьких родичів. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того відповідно до ст. 35 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слідує, що компенсація громадянам за втрачене у звязку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності. Порядок виплати компенсацій, передбачених пунктами 1 і 6 частини першої цієї статті, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Компенсації, передбачені цією статтею, надаються один раз.

Відповідно до ст. 386 ЦК України слідує, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до п.1 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 року № 755 слідує, що моментом припинення права власності є дата подання переселенцем заяви про передачу ним майна органу місцевого самоврядування у місці відселення, яка є підставою для занесення переселенця райдержадміністрацією (виконавчим органом міської ради обласного підпорядкування) до списків на виплату грошової компенсації.

Відповідно до п.3 зазначеного Положення слідує, що для отримання компенсації переселенець повинен подати до райдержадміністрації (виконавчого органу міської ради міста обласного підпорядкування) за місцем відселення документи, що підтверджують забезпечення житлом за місцем переселення. Переселенець на підставі зазначених документів за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу міської ради міста обласного підпорядкування) отримує грошову компенсацію, яка перераховується відповідним відділенням Державного казначейства місця відселення на його особистий рахунок, відкритий ним у будь-якому банку України.

В даному випадку ст.ст.4, 35 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачають право позивача на виплату грошової компенсації за втрачене нерухоме майно під час переселення та п.3 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого Постановою КМУ від 15.07.1997 року № 755 передбачає виплату компенсації.

Оскільки позивач здав належний йому на праві приватної власності будинок на баланс Білокоровицької сільської ради Олевського району, але компенсації за втрачене нерухоме майно не отримав, суд вважає, що позов слід задовольнити та зобовязати відповідача видати позивачу направлення на проведення незалежної експертної оцінки та поставити позивача на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене зазначене нерухоме майно.

Таким чином відповідач неправомірно позбавив позивача його права на отримання грошової компенсації, зазначеної в п.3 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого Постановою КМУ від 15.07.1997 року № 755, чим порушив його право на соціальний захист від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Керуючись ст.ст.4, 35 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року (із змінами і доповненнями), п.п.1, 3 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого Постановою КМУ від 15.07.1997 року № 755 (із змінами і доповненнями), ст. 386 ЦК України, ст.ст.10,11,17,71,86,159-163,167,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі направлення на проведення незалежної експертної оцінки будинку з подальшою постановкою на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивно забрудненної території протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області видати ОСОБА_1 направлення на проведення незалежної експертної оцінки будинку, а також поставити ОСОБА_1 на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивно забрудненої території, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с.Білокоровичі по вул.Степана Тудора, 15, Олевського району Житомирської області.

Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області звільнене від сплати державного мита на підставі п.7 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до п.18 ч.1 ст. 4 Декрету КМУ Про державне мито.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3