Справа № 802/2107/15-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 серпня 2015 р. Справа № 802/2107/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергія"

до: Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування приписів, протоколів та повідомлень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергія" (ТОВ "Компанія "Енергія", позивач) з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області (Інспекція, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області по проведенню перевірки ТОВ "Компанія "Енергія" з питань дотримання вимог земельного законодавства на підставі наказу від 21.05.2015 № 104 та направлення від 21.05.2015 № 26.

- визнати протиправними дії Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області по складанню актів обстеження земельної ділянки від 10 червня 2015 року № 16/15 та № 17/15, актів перевірки від 10.06.2015 №23/15 та №24/15.

- визнати протиправними та скасувати протоколи про адміністративне правопорушення від 10.06.2015 № 000012/15 та № 000013/15.

- визнати протиправними та скасувати приписи від 10.06.2015 № 000017/15 та №000018/15.

- визнати протиправними та скасувати розрахунки розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 11.06.2015.

- визнати протиправними та скасувати повідомлення щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 11.06.2015 № 277/15 та №278/15.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 27.05.2015 по 10.06.2015 Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області на підставі наказу від 21.05.2015 № 104 та направлення від 21.05.2015 № 26, у звязку з надходженням постанови слідчого СВ Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області ст. лейтенанта міліції від 08.05.2015, проведено позапланову перевірку ТОВ "Компанія "Енергія" з питань дотримання вимог земельного законодавства.

За результатами перевірки, як зазначає позивач, складено акти обстеження земельної ділянки від 10.06.2015 № 16/15 та № 17/15, акти перевірки від 10.06.2015 № 23/15 та №24/15, протоколи про адміністративне правопорушення від 10.06.2015 № 000012/15 та № 000013/15, приписи від 10.06.2015 № 000017/15 та № 000018/15, розрахунки розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 11.06.2015, повідомлення щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 11.06.2015 №277/15 та №278/15.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки, складання актів перевірки та обстеження земельних ділянок, та складені за результатами перевірки документи, зважаючи на те, що позапланова перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства здійснена без належної правової підстави з порушенням порядку та процедури її проведення.

Ухвалою від 13.07.2015 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування розрахунків розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві, та просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечував. У наданих до суду письмових запереченнях представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що при проведенні позапланової перевірки ТОВ "Компанія Енергія" з питань дотримання вимог земельного законодавства працівники Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області діяли у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені законами України, на виконання постанови слідчого СВ Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 08.05.2015, прийнятої в рамках кримінального провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.

13.05.2015 на адресу Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області надійшла постанова слідчого СВ Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 08.05.2015 про призначення позапланової виїзної перевірки дотримання вимог земельного законодавства ТОВ "Компанія «Енергія" при використанні земельних ділянок на території Марксівської сільської ради району Вінницької області.

На виконання постанови старшого постанова слідчого СВ Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 08.05.2015 Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області видано наказ від 21.05.2015 №104 про та направлення від 21.05.2015 № 26 на проведення позапланової перевірки ТОВ "Компанія «Енергія" у строк з 27.05.2015 по 10.06.2015.

У вказаний період Інспекцією було проведено перевірку дотримання ТОВ "Компанія «Енергія" вимог земельного законодавства, за результатами якої складені акти обстеження земельної ділянки від 10.06.2015 № 16/15 та №17 та акти перевірки від 10.06.2015 № 23/15 та № 24/15.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Компанія "Енергія" вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" у зв'язку з використанням земельної ділянки площею 8,7931 га та земельної ділянки площею 7,1978 га на території Марксівської сільської ради та за межами населеного пункту с. Марксове Немирівського району Вінницької області за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності відповідного правочину щодо таких земельних ділянок.

10.06.2015 старшим державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено приписи № 000017/15 та № 000018/15, якими позивача зобов'язано у 30-денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства та повідомити про виконання приписів у строк до 09.07.2015

10.06.2015 старшим державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області ОСОБА_3 відносно директора позивача ОСОБА_4 також складено протоколи про адміністративне правопорушення від 10.06.2015 №000012/15 та № 000013/15 та за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 54 КУпАП та п. "б" ч. 1 ст. 211 ЗК України.

Крім того, письмовими повідомленнями від 11.06.2015 № 277/15 та № 278/15, які також є предметом оскарження у цій адміністративній справі, позивача інформовано щодо необхідності відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Згідно ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Відповідно до ст. 2. Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Положеннями ст. 9 зазначеного закону визначено, що Державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України № 459/2011 від 13.04.2011 року (далі Положення) державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрі України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Пунктом 3 вказаного Положення передбачено, що основним завданням Держсільгоспінспекції України є, зокрема, реалізація державної політики у сферах здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до покладених завдань Держсільгоспінспекція України організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель (пп. 1 п. 4 Положення).

Крім того, згідно з п. 5 Положення Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності.

Таким чином, з огляду на положення вищевказаних нормативно-правових актів проведення перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства належить до компетенції Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області.

Водночас, як стверджує позивач, проведення позапланового заходу щодо нього здійснено відповідачем з порушенням вимог закону, з власної ініціативи, оскільки постанова слідчого про проведення позапланової перевірки не передбачена чинним законодавством України як підстава для проведення перевірки. Крім того, на переконання позивача, перевірка ТОВ "Компанія "Енергія" була проведена відповідачем з порушенням порядку та процедури її проведення, зокрема, строку проведення, без повідомлення про проведення позапланового заходу.

Оцінюючи вищевказані доводи позивача, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" перелік підстав для здійснення позапланових заходів є вичерпним і такими підставам можуть бути:

подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю);

обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;

неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Своєю чергою частиною 2 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Водночас необхідно зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів контролю, зокрема, органами при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя.

Разом із тим, судом встановлено, що фактичною підставою для проведення позапланового заходу з питань дотримання ТОВ "Компанія "Енергія»" вимог земельного законодавства було рішення посадової особи органу досудового розслідування, прийняте відповідно до положень кримінально-процесуального закону.

Так, п. 4 ч. 2 ст.40 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що слідчий уповноважений призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом.

Нормами КПК України, якими закріплено вичерпний перелік процесуальних дій, проведення яких потребує прийняття рішення слідчим суддею, не передбачено необхідність отримати в такому випадку (призначення перевірки за постановою слідчого) рішення слідчого судді

Разом з тим суд констатує, що в ході розгляду справи встановлено, що постанова слідчого від 29.09.2014 не оскаржувалась відповідно до норм КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є, зокрема, всі рішення органів досудового розслідування. Рішення слідчого приймається у формі постанови, яка виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий визнає це за необхідне.

Згідно з ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обовязковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Визначаючися щодо правомірності проведення перевірки суд виходив з того, що ухваленими змінами до пункту 3 розділу II Закону України від 28.12.2014 року № 71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", якими встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, згідно з п. 2 Постанови № 408 від 13.08.2014 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" (чинної на момент проведення перевірки) надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду чи на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Таким чином, оскільки перевірка ТОВ "Компанія !Енергія" з питань дотримання вимог земельного законодавства здійснювалася відповідачем на вимогу слідчого (постанова від 08.05.2015) в рамках кримінально-процесуального закону мораторій на проведення перевірок контролюючими органами у 2015 та 2016 роках на такий позаплановий захід не поширюється і дозвіл Кабінету Міністрів України на його здійснення не потребується.

Відповідно до положень п.п. 1-3 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та п. 4.1- 4.3 Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25.02.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 березня 2013 року за № 412/22944 (далі Порядок) для здійснення планового чи позапланового заходу інспекційний орган видає наказ, який підписує керівник інспекційного органу чи посадова особа, що виконує його обовязки. Наказ має містити найменування субєкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися відповідний захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу інспекційний орган оформляє направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яке підписується керівником чи заступником керівника інспекційного органу та засвідчується печаткою інспекційного органу.

У направленні на проведення планової/позапланової перевірки зазначаються:

- найменування інспекційного органу, який проводить відповідний захід, його місцезнаходження та телефон;

- найменування субєкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, місцезнаходження чи прізвище, імя та по батькові фізичної особи - підприємця;

- номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід;

- перелік посадових осіб, які беруть участь у проведенні заходу, із зазначенням їх посад, прізвищ, імен та по батькові;

- дата початку проведення та дата закінчення заходу;

- тип заходу (плановий, позаплановий);

- вид заходу (перевірка, обстеження земельної ділянки);

- підстави для здійснення заходу;

- предмет здійснення заходу (перелік питань, які підлягають перевірці);

інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Направлення № 26 (посвідчення) на проведення перевірки оформлене відповідно до наказу від 21.05.2015 № 104 та містить всі необхідні реквізити, визначені вказаними положеннями Закону та Порядку.

Отже, на підставі розпорядчих документів (наказу від 21.05.2015 № 104, а також направлення № 26 (посвідчення) заходи державного нагляду (контролю) відносно ТОВ "Компанія "Енергія" контролюючим органом запроваджено та проведено не із власної ініціативи, а за наявності законних підстав та повноважень на вчинення таких дій із врахуванням чинного законодавства, у тому числі: ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу України, ст. ст. 2, 9, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель», п.2 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (передбачається законом від 28.12.2014 № 71), зокрема, на підставі постанови слідчого в межах кримінального провадження № 0000245, відомості про яке, 20.04.2015 року внесено до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Відтак, доводи позивача про відсутність у відповідача правових підстав для проведення перевірки в ході розгляду справи не підтвердились.

Оцінюючи доводи представника позивача про порушення процедури проведення відповідачем спірної перевірки, суд виходив з такого.

Згідно з п. 5.5 ст. 7 Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та п. 3.6 Порядку перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості суб'єкта господарювання про його проведення. Повідомлення про проведення позапланового заходу направляється з використанням засобів факсимільного зв'язку або про його проведення повідомляється телефоном. У разі неможливості своєчасного повідомлення суб'єкта господарювання про проведення позапланового заходу (через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного зв'язку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання) захід проводиться без попереднього повідомлення суб'єкта господарювання.

Представник відповідача пояснив, що 27.05.2015 в телефонній розмові ОСОБА_4 було повідомлено про проведення перевірки та необхідності вручення направлення (посвідчення) на її проведення, однак останній категорично відмовився від зустрічі посилаючись на заборону від Галушко. Отже, старшим державним інспектором у даному випадку було дотримано норми п. 3.6 Порядку № 132.

Перед початком здійснення державного нагляду (контролю), відповідно до вимог п. 12 ст. 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та п. 5.5 Порядку передбачено, що посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до відповідного журналу субєкта господарювання (за його наявності).

Згідно з п. 5.1 Порядку державні інспектори, які беруть участь у здійсненні відповідних заходів, зобовязані предявити керівнику субєкта господарювання чи уповноваженій ним особі або фізичній особі - підприємцю чи її представнику направлення на проведення планової/позапланової перевірки та службові посвідчення, що засвідчують їх особи, і надати їм копію направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яка вручається вищезазначеним особам під підпис.

Посилання позивача на непроведення реєстрації у журналі перевірок підприємства, який фактично не надано посадовій особі Інспекції, а також віднесення ТОВ "Компанія "Енергія" до субєктів малого підприємництва, являються формальними і не можуть бути підставою для скасування прийнятих за її результатами розпорядчих документів.

Водночас направлення від 21.05.2015 № 26 на проведення перевірки було зареєстровано на підприємстві у журналі вхідної кореспонденції за вх. № 10 28.05.2015. Тобто, у даному випадку Інспекцією дотримано п. 5.1 Порядку № 132.

Щодо строку проведення перевірки представник відповідача пояснив, що до моменту оформлення направлення від 21.05.2015 № 26 та наказу про проведення позапланової перевірки, відомості що надані до суду про організаційно-право форму (форму власності), середню кількість працівників за звітний період (календарний рік), та річний дохід ТОВ "Компанія "Енергія" від діяльності, Інспекції були невідомі, а тому загальний термін позапланового заходу визначено саме не більше 10 днів, тобто з 27 травня - по 10 червня 2015 року, як передбачає п. 4 ст. 6 ЗУ "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Що стосується доводів позивача щодо відсутності при проведенні перевірки керівника ТОВ "Компанія "Енергія", то такі не є підставою для задоволення позову з огляду на наступне.

Пунктом 5.6 Порядку визначено, що планові та позапланові заходи з питань перевірки стану дотримання субєктом господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ним у процесі ведення господарської діяльності, проводяться за місцем провадження господарської діяльності субєкта господарювання у присутності керівника субєкта господарювання або уповноваженої ним особи чи у присутності фізичної особи - підприємця або його представника.

Відповідно до п. 6.2 Порядку акт перевірки складається у двох примірниках і підписується не пізніше останнього дня проведення перевірки державними інспекторами, які проводять відповідний захід, керівником субєкта господарювання або уповноваженою ним особою чи фізичною особою - підприємцем або її представником.

Перший примірник акта залишається в інспекційному органі, який проводить перевірку, другий - вручається керівнику субєкта господарювання або уповноваженій ним особі чи фізичній особі - підприємцю або її представнику. При врученні акта перевірки у примірнику акта, який залишається в інспекційному органі, робиться відмітка про дату вручення акта та ставиться підпис особи, яка його отримує.

Пунктом 6.4 Порядку встановлено, що у разі відмови субєкта господарювання від ознайомлення з актом перевірки, його підписання, надання пояснень, отримання копії акта перевірки державні інспектори, що здійснюють планову/позапланову перевірку, вносять до акта перевірки відповідний запис, засвідчуючи це своїми підписами.

Другий примірник акта перевірки направляється субєкту господарювання поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох робочих днів після закінчення здійснення відповідного заходу.

У матеріалах справи наявні акти перевірки зі змісту яких судом встановлено, що директор ТОВ "Компанія "Енергія" від участі в проведенні перевірки, складанні акту, підпису та його отримання категорично відмовився в присутності свідків.

Таким чином, суд критично оцінює доводи сторони позивача щодо порушення вимог чинного законодавства у зв'язку із проведенням перевірки стану дотримання субєктом господарювання вимог земельного законодавства за відсутності керівника ТОВ "Компанія "Енергія", оскільки представник позивача мав змогу як бути присутнім під час перевірки так і подавати необхідні документи та пояснення із питань, які виникали при її проведенні.

За наведених обставин вимога позивача про визнання протиправними дій Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області по проведенню перевірки ТОВ "Компанія "Енергія" з питань дотримання вимог земельного законодавства на підставі наказу від 21.05.2015 № 104 та направлення від 21.05.2015 № 26 не може бути задоволена з огляду на те, що при проведенні перевірки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України,

Визначаючись щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області по складанню актів обстеження земельної ділянки від 10 червня 2015 року № 16/15 та № 17/15, актів перевірки від 10 червня 2015 року №23/15 та №24/15, суд виходив з такого.

Статтею 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у вказаній сфері та розглядати відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 5.3. розділу п'ятого Порядку за результатами здійснення планових та позапланових заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, державні інспектори складають акт перевірки згідно з уніфікованою формою акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства.

Пунктом 6.1. розділу шостого Порядку передбачено, що у разі необхідності в акті перевірки наводиться план-схема місця розташування земельної ділянки (схематичний абрис чи викопіювання з картографічних матеріалів планів земельної ділянки з прив'язкою до місцевості та зазначенням суміжних землекористувачів). На плані-схемі вказується загальна площа земельної ділянки та площа, на якій виявлено порушення (забруднення, самовільне зайняття, нецільове використання земельної ділянки тощо).

За результатами проведення обстеження земельних ділянок державні інспектори складають акт обстеження земельної ділянки, форма якого наведена у додатку 4 до цього Порядку (пункт 6.6. розділу шостого Порядку).

Суд зауважує, що акт перевірки та викладені у ньому факти та висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для суб'єкта певні правові наслідки.

Так само і діяльність працівників контролюючого органу з проведення перевірки суб'єкта є лише службовою діяльністю таких осіб на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання суб'єктом перевірки вимог чинного законодавства. Тому, як, власне, акт перевірки, так і дії посадових осіб суб'єкта владних повноважень зі складення цього акта не створюють жодних правових наслідків для суб'єктів, не змінюють стану його суб'єктивних прав.

Акти обстеження № 16/15 та № 17/15 від 10.06.2015, а також акти перевірки № 23/15 та № 24/15 від 10.06.2015, в яких відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства відповідають встановленим правилам складення акта перевірки (обстеження), повідомлення і є носієм доказової інформації про виявлене контролюючим органом порушення земельного законодавства ТОВ "Компанія "Енергія" та документами, на підставі яких, а також відповідно до оформленого протоколу про адміністративне правопорушення приймається рішення контролюючого органу.

Тобто дії відповідача щодо складання зазначених актів не створюють жодних правових наслідків для позивача, не змінюють стану його суб'єктивних прав.

За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області по складанню актів обстеження земельної ділянки від 10.06.2015 № 16/15 та № 17/15, актів перевірки від 10.06.2015 №23/15 та №24/15 не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправними та скасування протоколів про адміністративне правопорушення від 10.06.2015 № 000012/15 та №000013/15, то суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Юрисдикція адміністративних судів, згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України поширюється зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно-правовий акт - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта, якому він адресований.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта індивідуальної дії є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, що характеризується обов'язковістю приписів такого нормативно-правового акта для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки, є службовим документом, тому стосується правовідносин лише посадових осіб відповідача щодо його складання, також протокол не містить владних управлінських приписів щодо позивача, а лише містить інформацію про виявлені під час перевірки порушення. За вказаних обставин протоколи про адміністративне правопорушення не є рішеннями в розумінні статті 17 КАС України, оскільки не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, не характеризується обов'язковістю приписів для суб'єкта перевірки. Тому вимоги адміністративного позову у цій частині не можуть бути задоволені.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог про визнання приписів протиправними та скасування приписів від 10.06.2015 № 000017/15 та № 000018/15, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Частиною 1 статті 10 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель встановлено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

Як зазначено в оскаржуваних приписах, під час перевірки встановлено використання позивачем земельних ділянок за відсутності відповідного правочину щодо таких земельних ділянок, що є порушенням вимог статей 125, 126 ЗК України.

Вказаними приписами зобовязано позивача усунути порушення вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Слід зауважити, що згідно із зазначеним терміном, самовільним вважається зайняття земельної ділянки і в тому випадку, якщо орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування не приймав рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду).

З наведеної норми закону вбачається, що особою, яка самовільно зайняла земельну ділянку є суб'єкт, який фактично її використовує та отримує від неї певні блага за умови якщо правові підстави для використання земельної ділянки відсутні.

Надаючи оцінку оскаржуваним приписам, суд враховує, що внаслідок проведеного заходу державного нагляду 10.06.2015 старшим державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області за участю Марксівського сільського голови - ОСОБА_5 та землевпорядника сільської ради - ОСОБА_6, а також гр. ОСОБА_7 було проведено обстеження земельних ділянок і фактично встановлено, що ТОВ "Компанія "Енергія" дійсно використовує на території Марксівської сільської ради Немирівського району за межами населеного пункту с. Марксове для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: для вирощування сільськогосподарської культури - соняшника:

- 7,1978 га земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) державної власності (резервний фонд - кадастровий номер :03:001:0621);

- 8,7931 га із земель історико-культурного призначення (рілля) державної власності (землі запасу - кадастровий номер :03:001:0636). На земельній ділянці знаходиться памятка археології - поселення доби бронзи, що підтверджується листом Управління культури і туризму Вінницької ОДА від 04.06.2015 №2382/02-25.

На земельних ділянках товариством здійснено у квітні 2015 року передпосівний обробіток ґрунту та проведено посів сільськогосподарської культури - соняшнику, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 09.06.2015.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у цієї особи таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджено, що у позивача відсутній відповідний правовстановлюючий документ (договір оренди, державний акт на право власності або права постійного користування), що встановлює право користування або право володіння спірними земельними ділянками, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Суд також зауважує, що у приписах затвердженої форми № 000017/15 та №000018/15 від 10.06.2015 відповідно до частин сьомої та восьмої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", п. 2.1 Порядку оформлення, вручення (надсилання) приписів у разі виявлення порушень земельного законодавства (наказ МАПУ від 19.02.2013 р. № 104, зареєстрованого в Мінюсті 06.03.2013 № 373/22905), старшим державним інспектором відмічена вказівка про усунення правопорушення у 30-ти денний термін, що передбачає ст. 144 Земельного кодексу України, а також п. 6,1 положення про Державну інспекцію сільського господарства в областях (Наказ МАПУ від 23.12.2011 № 770, зареєстрованого в Мінюсті 12.01.2012 № 34/20347). Тобто доводи позивача про визначення ще способу та порядку їх виконання при наявному обовязку повідомити про результати його виконання у місячний термін, є необґрунтованими.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що приписи № 000017/15 та №000018/15 від10.06.2015 про усунення порушень земельного законодавства прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені чинним законодавством, з урахуванням усіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення, натомість позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування повідомлення щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 11.06.2015 № 277/15 та № 278/15, суд виходить з того, що таке повідомлення, є адресованою особі пропозицією самостійно відшкодувати завдану шкоду, тобто документом, який не є обов'язковим до виконання, оскільки він не містить владних (розпорядчих) приписів і не тягне за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов'язків позивача, а отже не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні положень ст. 17 КАС України. Тому вимоги адміністративного позову у цій частині не можуть бути задоволені.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Факти порушень вимог законодавства відповідачем не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, що дає суду підстави для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно зі ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович