Справа № 2-а-467/10
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-467/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: судді Дутчака І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок пенсії та виплату недоплаченої суми пенсії,

в с т а н о в и в :

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області (далі ОСОБА_2 ПФУ),в якому зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, інвалідом І групи, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно із ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, інваліду І групи повинна бути призначена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, а розмір його державної пенсії не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

У січні 2010 року він звернувся до ОСОБА_2 ПФУ із заявою про проведення перерахунку державної та додаткової пенсій та приведення їх у відповідність до чинного законодавства, але отримав відмову.

Вважає, що відповідач ОСОБА_2 ПФУ цією відмовою грубо порушило його конституційні права на отримання пенсії в розмірах, визначених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У своїй відповіді відповідач посилається на акти Кабінету Міністрів України, які регулюють дані правовідносини, однак це суперечить Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України та Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З урахуванням уточнення позовних вимог просить визнати дії ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення перерахунку його пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними та зобовязати ОСОБА_2 ПФУ провести з 22 травня 2008 року перерахунок його основної та додаткової пенсій відповідно до ч. 4 ст. 54 і ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку десяти мінімальних пенсій за віком та 100 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та доплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у судове засідання не зявилося, у своїх запереченнях на позов просить розглянути справу у відсутності їхнього представника, позов ОСОБА_1 не визнає, просить у його задоволенні відмовити.

У запереченнях на позов ОСОБА_2 ПФУ зазначає, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та одержує пенсію по І групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

28 грудня 2007 року Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік було внесено зміни до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та встановлено залежність розміру пенсії від прожиткового мінімуму.

На виконання вимог цього Закону Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16 липня 2008 року № 654, якою встановлено, що розмір доплат до пенсії інвалідам, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, зокрема, по І групі інвалідності 220 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам І групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Саме в таких розмірах ОСОБА_2 ПФУ виплачує з 01 січня 2008 року позивачу ОСОБА_1 пенсію по інвалідності та додаткову пенсію.

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що Кабінетом Міністрів України звужено його існуючі конституційні права і свободи не відповідають дійсності, оскільки Конституцією України розмір додаткової пенсії не визначається, а забезпечення проведення політики у сфері соціального захисту п. 3 ст. 116 Конституції покладено на Кабінет Міністрів України.

Згідно із ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими для виконання. На підставі ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах відповідно до законів України.

У ст. 62 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зазначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно із ст. 23 Бюджетного кодексу України, який визначає засади бюджетної системи України, основи бюджетних відносин, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються виключно законом про Державний бюджет України.

У ст. 95 Конституції України передбачено, що бюджетні призначення встановлюються виключно законом про Державний бюджет України, а також визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261. Відповідно до п. 15 цього Положення свої повноваження здійснює безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління, забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають у його управлінні.

У п. 9 даного Положення встановлено вичерпний перелік напрямків використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються за призначенням та вилученню не підлягають.

Враховуючи, що Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що фінансування виплат провадиться з державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, тому порушень з боку ОСОБА_2 ПФУ не вбачається.

Особливу увагу звертає на ст. 72 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, де зазначено, що кошти пенсійного фонду не включаються до складу державного бюджету України, використання коштів пенсійного фонду на цілі, зокрема перерахунок пенсій, забороняється.

Таким чином, ОСОБА_2 ПФУ діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом І групи, що підтверджується посвідченням серії А № 037663 від 19 квітня 1994 року, вкладкою до посвідчення № 061937 та довідкою МСЕК серії 2-12 АС № 154120, з якої видно, що з 26 липня 1995 року позивачу встановлено І групу інвалідності довічно, причиною інвалідності є захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ, одержує пенсію по І групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього ж Закону.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції до 01 січня 2008 року) особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам І групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій, особам, віднесеним до категорії 1, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по І групі інвалідності, ніж 10 мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тексти ст. ст. 50, 54 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам I групи 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій у всіх випадках для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по I групі інвалідності 220 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

З 01 січня 2008 року ОСОБА_2 ПФУ виплачувало позивачу ОСОБА_1 державну пенсію в розмірі 220 %, а додаткову пенсію в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою у п. п. 4, 6 встановив, що, починаючи з 22 травня 2008 року, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам І групи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а розмір їхньої основної пенсії не може бути нижче 1060 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16 липня 2008 року № 654 у підпункті 2 пункту 1 визначено, що з 01 липня 2008 року розмір пенсії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідів I групи становить 1200 грн.

Починаючи з 22 травня 2008 року, ОСОБА_2 ПФУ нараховує та виплачує позивачу ОСОБА_1 основну і додаткову пенсії в розмірах, встановлених зазначеними постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 та від 16 липня 2008 року № 654.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру додаткової та державної пенсій позивачеві застосуванню підлягає ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України №№ 530 і 654 від 28 травня та 16 липня 2008 року, відповідно.

Із змісту ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 ПФУ повинно виплачувати позивачу ОСОБА_1 основну та додаткову пенсії, передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача ОСОБА_1 згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та доплати йому недоплаченої суми пенсії суд вважає протиправними.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку та доплати йому основної та додаткової пенсій з 22 травня 2008 року підлягають задоволенню.

У звязку з цим, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 22 травня 2008 року перерахунок державної пенсії позивача в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, а також виплатити йому з 22 травня 2008 року недоплачену суму пенсії.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 122, 159 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 22 травня 2008 року перерахунок розміру основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 і ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку десяти мінімальних пенсій за віком та 100 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дутчак І.М.