Справа № 812/961/15
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/961/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Михальченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 7994,72 грн.,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 7694,72 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне. 08.01.2014 ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського центру зайнятості у пошуках роботи. 13.01.2014 відповідачу було надано статус безробітного з 08.01.2014. Наказом від 15.01.2014 № НТ140115 відповідачу призначено виплату допомоги по безробіттю та скорочено виплату на 90 календарних днів у відповідності до п.п. 1 ч. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 1 п. 5.3 Порядку надання допомоги по безробіттю в тому числі одноразової, для організації безробітними підприємницької діяльності, у зв'язку зі звільненням з останнього місця роботи за власним бажанням. Наказом від 12.01.2015 № 150112 виплата допомоги відповідачу припинена у зв'язку із закінченням строку виплати.

23.04.2015 у зв'язку із встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких надавався статус безробітного та здійснювалась виплата допомоги по безробіттю було припинено реєстрацію безробітної ОСОБА_1

На підставі даних ДПА встановлено, що у І, III, IV кварталах 2014 року безробітній ОСОБА_1 здійснено виплати за договором цивільно-правового характеру роботодавцем - ТОВ «Салве Файненс Україна».

Згідно акта розслідування страхових випадків від 11.03.2015 № 242 в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 надавала послуги за договором доручення 01.04.2011 № 322146 від ТОВ «Салве Файненс Україна» та отримувала винагороду за виконану роботу. Згідно умов договору термін дії договору з 01.04.2011 по 31.10.2014.

Позивач зазначає, що на момент надання статусу безробітного відповідач фактично відносилась до категорії зайнятого населення і не мала законних підстав перебувати на обліку та отримувати допомогу по безробіттю.

За період з 08.01.2015 по 31.03.2015 ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю у сумі 15894,72 грн.

23.04.2015 позивачем видано наказ № 57 про утримання з ОСОБА_1 отриманої допомоги по безробіттю у сумі 15894,72 грн.

Позивачем було направлено лист від 23.04.2015 № 13/06-1125 на адресу відповідача щодо необхідності повернення незаконно отриманої суми допомоги.

27.04.2015 ОСОБА_1 подано заяву про розстрочку сплати заборгованості по 2650 грн. щомісячно. На рахунок центру зайнятості надійшли кошти у сумі 8200,00 грн. На сьогоднішній день за ОСОБА_1 обліковується борг у сумі 7694,72 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 7694,72 грн.

В ході судового розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що при складанні звітності позивачем було не вірно вказано суми сплат ОСОБА_1 В позовній заяві зазначено, що на рахунок центру зайнятості надійшли кошти у сумі 8200,00 грн., але фактично станом на день подання позовної заяви на рахунок центру зайнятості надійшли кошти в сумі 6400,00 грн.: 2600,00 грн. - від 26.05.2015, 1800,00 грн. від 30.06.2015, 1800,00 грн. від 08.07.2015 2000,00 грн. - 29.07.2015.

27.08.2015 відповідачем сплачено частину заборгованості у розмірі 1500,00 грн. Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 7994,72 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибула, відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається повідомленою належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неприбуття не повідомив, заперечень проти позову не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття врегульовані Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 2 березня 2000 року № 1533-ІІІ (надалі - Закон України № 1533-ІІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до статті 7 Закону України № 1533-ІІІ одним із видів соціальних послуг, які надаються безробітним, є пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних; фінансування організації оплачуваних громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 статті 31 Закону України № 1533-ІІІ тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі звільнення з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін.

Згідно з п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 № 7-1 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п. 7 Порядку Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Судом установлено, що 08.01.2014 ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного (арк. справи 9).

Відповідно до наказу від 13.01.2014 № НТ140113 відповідачу було надано статус безробітного з 08.01.2014. Наказом від 15.01.2014 № НТ140115 відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 15.01.2014 по 09.01.2015 та скорочено її виплату на 90 календарних днів у відповідності до п.п. 1 ч. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 1 п. 5.3 Порядку надання допомоги по безробіттю в тому числі одноразової, для організації безробітними підприємницької діяльності, у зв'язку зі звільненням з останнього місця роботи за власним бажанням. Наказом від 12.01.2015 № НТ150112 виплату допомоги відповідачу припинено в зв'язку з закінченням строку виплати (арк. справи 7-8).

Відповідно до акта розслідування страхових випадків Голосіївського районного центру зайнятості від 11.03.2015 № 242 в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 надавала послуги за договором доручення від 01.04.2011 № 322146 ТОВ «Салве Файненс Україна» та отримувала винагороду за виконану роботу. Вказані обставини також підтверджуються копією договору доручення від 01.04.2011 № 322146 та актами виконаних робіт (арк. справи 11-17).

Наказом від 23.04.2015 № НТ150423 у зв'язку з установленням факту подання відповідачем недостовірних даних та документів, на підставі яких надавався статус безробітного та здійснювалась виплата допомоги по безробіттю, припинено реєстрацію безробітної ОСОБА_1 (арк. справи 7-8).

Таким чином, судом установлено, що на момент надання ОСОБА_1 статусу безробітного вона фактично відносилась до категорії зайнятого населення.

Відповідно до частини другої та третьої статті 36 Закону України № 1533-ІІІ передбачено наступне: застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомила позивача про роботу за договором доручення, внаслідок чого отримала допомогу по безробіттю на підставі неправдивих відомостей. Сума виплаченої допомоги по безробіттю склала 15894,72 грн. (арк. справи 18). Наказ Сєвєродонецького міського центру зайнятості про повернення коштів від 23.04.2015 № НТ150423 ОСОБА_1 не оскаржила.

Позивачем було направлено лист від 23.04.2015 № 13/06-1125 на адресу відповідача щодо повернення незаконно отриманої суми допомоги (арк. справи 20).

27.04.2015 ОСОБА_1 подала заяву про розстрочку сплати заборгованості (арк. справи 21).

Відповідно до витягу з меморіального ордеру № 4 за період з 01.04.2015 по 31.08.2015 відповідачем в добровільному порядку сплачено кошти в сумі 7900,00 грн., несплаченою залишається заборгованість в розмірі 7994,72 грн. (арк. справи 35).

Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення ОСОБА_1 вимог статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тому суд вважає уточнені позовні вимоги обґрунтованими й такими, які слід задовольнити повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки на час звернення до суду позивач був звільнений від їх сплати в установленому порядку, а статтею 94 КАС України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Уточнений адміністративний позов Сєвєродонецького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 7994,72 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (іден. № НОМЕР_1) на користь Сєвєродонецького міського центру зайнятості суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 7994 грн. 72 коп. (сім тисяч девятсот девяносто чотири грн. 72 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2015 року.

Суддя ОСОБА_2