Справа № 369/5724/15-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/5724/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н.С., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області (далі - Відповідачі) у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 08.05.2015 про відмову в призначенні пенсії, зобов'язати відповідача зарахувати період роботи з 03.06.2004 по 26.02.2015 у полуторному розмірі та зобов'язати призначити пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.04.2015 ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області за призначенням пенсії по вислузі років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

08.05.2015 відповідачем відмовлено позивачу в призначенні пенсії, у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи, який зараховується за вислугу років.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення вимог адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу з урахуванням пільгового обчислення стажу є протиправними та не відповідають вимогам ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, стаж ОСОБА_2 на прокурорсько-слідчих посадах прокуратури Київської області (без врахування роботи на посаді Прип'ятського спеціального прокурора) складає: з 05 липня 1999 року по 02 червня 2004року - 4 роки 10 місяців 29 днів; з 03 березня 2015року по 27 квітня 2015 року включно - 1 місяць 25 днів, що підтверджується внесеними до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 записами (№ 5 від 05 липня 1999 року - № 10 від 03 червня 2004 року, № 14 від 26 лютого 2015 року - № 16 від 31 березня 2015 року).

Також, позивач працював на посаді Прип'ятського спеціального прокурора Прип'ятської спеціальної прокуратури в період з 03 червня 2004 року по 26 лютого 2015 року включно, що підтверджується внесеними до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 записами № 10 від 03 червня 2004року та № 14 від 26 лютого 2015року, а також довідкою прокуратури Київської області від 27 квітня 2015року про стаж роботи, довідкою прокуратури Київської області про заробітну плату від 28 квітня 201 5року за № 18ф-156.

Між тим, за посадою Прип'ятського спеціального прокурора ОСОБА_2. фактично виконував службові обов'язки і перебував в зоні відчуження безумовного (обов'язкового) відселення ЧАЕС, згідно виданих прокуратурою Київської області довідок від 27 квітня 2015року та від 28 квітня 2015 року (а.с.17-18).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із ч. 6 ст. 50-1 закону України «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 нього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими.

Відповідно до п. 1, п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів» від 29 січня 2003 р. № 137, у період з 1 січня 2003 р. до 1 січня 2006 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження: час роботи або служби зараховується до трудового стажу, до вислуги років у полуторному розмірі.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження» від 27 квітня 2006 р. N 571, у період з 1 січня 2006 р. по 1 січня 2009 року: особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком N1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N36).

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» від 10 вересня 2008 р. N 831 у період з 1 січня 2009 р. по 1 січня 2012 року, особам які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N36).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» від 10 вересня 2008 р. N 831 (в редакції із змінами від 21.09.2011 р), у період з 1 січня 2012р. до 1 січня 2015року особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N36).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Правовими вимогами ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до копії листа Міністерства соціальної політики України № 9605/0/14-15/039 від 26 червня 2015 року, який міститься в матеріалах справи (а.с.61), вбачається, що відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку, зокрема, якщо на день звернення за призначенням пенсії у період з 01 жовтня 2014 по 30 вересня 2015 мають не менше 22 років вислуги, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

Статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 01 січня 1988 року - у потрійному, а з 01 січня 1988 року до 01січня 1993 року - у полуторному розмірі. З 01 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» передбачено, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі.

Відповідно до ст. 22, ч.1 ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», оскільки на момент звернення останнього до пенсійного органу його стаж відповідав вимогам зазначеної правової норми.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції- без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.