Справа № 2а-95/11
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"10" травня 2011 р. Справа № 2а-95/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від "02" лютого 2011 р. у справі № 2а-95/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2011 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області у проведенні перерахунку та виплаті підвищення до пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного згідно із ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 18 липня 2010 року.

Зобов'язано відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 18 липня 2010 року.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що судом помилково застосовані приписи ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не враховано, що фінансування забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус дитини війни. Таким чином, ОСОБА_2 є особою, яка належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст.6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалося відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позову.

Проте, задовольняючи позов з 18.07.2010 року, суд не звернув увагу на положення ч.1 ст.2 КАС України, що предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорені права. А на момент звернення позивача до суду факт порушення його оспорюваного права в майбутньому відсутній.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Згідно частини 1 статті 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Тому рішення суду першої інстанції слід змінити, зазначивши, що позовні вимоги про зобовязання перерахувати позивачу доплату до пенсії як дитині війни підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, а саме починаючи з 18.07.2010 року по 18.01.2011 року, тобто із зазначенням кінцевого терміну відновлення порушеного права.

Керуючись ст.ст.99,100,160,195,197,198,201,205,207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2011 року змінити, зобов'язавши управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі статті 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначеного згідно з ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 18 липня 2010 року по 18 січня 2011 року із врахуванням фактично виплачених сум.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с.Кухітська Воля,Зарічненський район, Рівненська область,34035

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області вул. Л.Українки, 3,смт. Зарічне,Рівненська область,34000