Справа № 2-а-2779/10
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2010-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 а 2779 / 10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 рокум. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М.В.,

при секретарі Петрухіной Т.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відносно нього постанову АН №409466 від 12 березня 2010 року про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В суді позивач підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі та скасувати винесену відносно нього постанову АН №409466 від 12.03.2010 року про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, провадження по справі закрити. В обґрунтування посилався на те, що повертаючи праворуч з вул..Бахчиванджи на пр.Будівельників 12.03.2010 року він пропустив пішоходів, які переходили дорогу справа наліво, а між пішоходом, який перетинав проїзну частину зліва направо та його автомобілем проїхав мікроавтобус синього кольору. Заперечував вину у правопорушенні, посилаючись також на те, що інспектори ДПС були на приватному, а не службовому авто із відповідним фарбуванням, та використовували для фіксації технічні прилади, що працюють не в автоматичному режимі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він заперечував проти задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги необґрунтованими та у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення ", згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою АН 409466 від 12 березня 2010 року на ОСОБА_1

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Тою ж постановою його визнано винним в тому, що він 12.03.2010 року, об 11-00 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул..Бахчиванджи та пр.Будівельників в Приморському районі м.Маріуполя, повертаючи з вул..Бахчиванджи праворуч, не надав дороги пішоходам, які рухались по дорозі, на яку він повертав, чим порушив п.16.2 ПДР України.

Згідно п.16.2 ПДР України на врегульованих та нерегульованих перехрестях водій, який повертає праворуч чи ліворуч, повинен поступитись дорогою пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми світловими приладами або попереджувальними сигналами при початку руху або зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, які дозволяють вести перемови без допомоги рук, а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу від 25 до 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Судом витребуваний з Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м.Маріуполя та АТІ Донецької області відеозапис правопорушення, скоєного ОСОБА_1 12.03.2010 року, при перегляді якого в судовому засіданні чітко видно як автомобіль НОМЕР_2 синього кольору, повертаючи праворуч з вул..Бахчиванджи на пр.Будівельників не поступився дорогою та не пропустив пішохода, який перетинав проїзну частину зліва направо (відносно розташування його автомобілю на дорозі), проїхав перед пішоходом та пішоход був вимушений спочатку зупинитись на проїзній частині перед цим автомобілем, а потім закінчувати рух обходячи автомобіль позаду.

Згідно п. 22.9. Інструкції МВС від 13.11.2006 р. № 1111, Використання кіно-, фото, відео- та звукозаписувальної техніки є допоміжним засобом при виявленні адміністративного правопорушення».

Таким чином, суд вважає, що подія правопорушення мала місце, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а його вина у його скоєнні доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 12.03.2010 року АН №413966, складеним уповноваженою на те посадовою особою та який відповідає вимогам ст..256 КУпАП, та відеозаписом правопорушення, який суд відносить до показань засобів відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху і відповідно до ст..251 КУпАП України приймає як доказ. При цьому посилання позивача на ст..14-1, 258 КУпАП суд вважає безпідставним, оскільки вони регламентують випадки, коли фіксування правопорушень відбувається із застосуванням технічних приладів, які працюють в автоматичному режимі та у таких випадках протокол про адміністративне правопорушення взагалі не складається.

В судовому ж засіданні позивач в обґрунтування своїх доводів посилався на те, що на тому відеозаписі, який йому демонстрували працівники ДПС, між ним та пішоходом начебто проїжджав мікроавтобус синього кольору, а на даному запису його не має. Однак такі доводи суд не вважає переконливими, оскільки позивач в суді визнав та не заперечував, що автомобіль НОМЕР_1, який зображений на відеозаписі саме на перехресті вул..Бахчиванджи та пр.Будівельників в м.Маріуполі, та який повертаючи праворуч з вул..Бахчиванджи на пр.Будівельників не пропустив пішохода, належить йому. Тому суд вважає, що такі доводи позивача не є підставою для скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Інших переконливих доводів та доказів в їх обґрунтування, які би ставили під сумнів справжність викладених фактів в складених щодо позивача уповноваженою посадовою особою ДПС протоколі та постанові, суду не надано.

Таким чином суд вважає, що факт правопорушення мав місце, вина позивача у його скоєнні доведена протоколом про адміністративне правопорушення АН №413966 від 12.03.2010 року, постановою АН №409466від 12.03.2010 року, відеозаписом правопорушення, його діям дана правильна кваліфікація та стягнення на нього накладене в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

У зв'язку з викладеним, підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП, у суду не має та у його задоволенні суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 61-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС в Донецькій області про скасування постанови АН №409466 від 12.03.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..122 ч.2 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510 гривень - відмовити.

На постанову може бути подана апеляція Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів та подальшої подачі апеляційної скарги протягом 20 днів.

Постанова в повному обсязі виготовлена 02 липня 2010 року .

Суддя Дзюба М.В.