Справа № 818/1263/15
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 р. Справа № 818/1263/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2015р. по справі № 818/1263/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро"

про стягнення заборгованності,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" (далі - відповідач, ТОВ "СК-Агро"), в якому просив суд:

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в сумі 880,63 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, а саме: ст. 13 «Про пенсійне забезпечення», п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п. 6.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просить постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.5-7).

Згідно з розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загально обов'язкове державне пенсійне страхуванням в частині пенсій, призначених відповідно до підпунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.13), надісланого на адресу відповідача (а.с.11), встановлено, що витрати позивача на виплату та доставку зазначених пенсій у березні 2015 року склали в загальному розмірі 880 грн. 63 коп.

З картки особового рахунку (а.с.12) судом першої інстанції встановлено, що відповідачем були порушені строки сплати сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за березень 2015 року, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 880 грн. 63 коп.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виплата пенсій, призначених відповідно до п.п. "в"-"д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, чинним законодавством не передбачено відшкодування до державного бюджету витрат на виплату і доставку цих пенсій, а Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України визначена лише процедура відшкодування підприємствами витрат саме Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, в товаристві з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" працювало 5 осіб, яким призначено пільгові пенсії, а саме ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали доярками, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працювали трактористами-машиністами сільськогосподарського виробництва (а.с. 22).

За приписами п.п. «в» і «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, згідно зі статтею 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788-XII.

Таким чином, доводи відповідача, що виплата пенсій вищезазначеним особам, пенсія яким призначена у відповідності до пунктів «в» і «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України щодо застосування зазначених норм права, викладеними в постанові від 07.07.2012 року по справі № 2а/0370/1328/11, які в силу ст. 244-2 КАС України мають враховуватися судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з пунктом 6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати ПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

За приписами пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ПФУ щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність у товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" обов'язку відшкодувати управлінню Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «в» і «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є помилковим.

З розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загально обов'язкове державне пенсійне страхуванням в частині пенсій, призначених відповідно до підпунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", встановлено, що витрати позивача на виплату та доставку зазначених пенсій у березні 2015 року склали в загальному розмірі 880 грн. 63 коп (а.с.13).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Таким чином, переглянувши постанову суд першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2015р. по справі № 818/1263/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" на користь Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області заборгованість з відшкодування пенсій, призначених на пільгових умовах за березень 2015 року у сумі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 63 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст постанови виготовлений 28.09.2015 р.