Справа № 1570/3981/2012
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/3981/2012

Категорія: 2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Кравця О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Державної податкової служби України, Любашівської міжрайонної Державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби про надання права ведення обліку платника податків без цифрового ідентифікатора (індивідуального ідентифікаційного номера, номера облікової картки платника податків, обліку платника податків без використання серії та номеру паспорту) і заміною його на ідентифікацію за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та місцем реєстрації і проставлянням відмітки в паспорті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою від 26 вересня 2012 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Одеський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_1, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до Державної податкової служби України, Любашівської міжрайонної Державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби про зобов'язання ДПС України не вносити про них інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та зберегти за ними форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації); про зобов'язання Любашівської МДПІ Одеської області Державної податкової служби Державної податкової служби України здійснювати їх облік, як платників податків за раніше встановленими формами обліку, без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платників податків без використання серії та номеру паспорта (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації); не вносити про них інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків; видати довідку з текстом «Має право здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора» та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою; після отримання неповнолітніми паспортів громадянина України, внести на стор. 7 або 8 запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки чинним законодавством встановлено право осіб перебувати на обліку, як платник податків, без використання ідентифікаційного номеру.

Державна податкова служба України, правонаступником якої є Державна фіскальна служба України, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Любашівська міжрайонна Державна податкова інспекція Одеської області Державної податкової служби, правонаступником якої є Любашівська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Одеської області, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що позивачі є прихожанами Свято-Архангело-Михайлівської церкви смт. Любашівка Одеської області (а.с.101-102).

22 листопада 2011 року ОСОБА_1, посилаючись на релігійні переконання, подала до Любашівської МДПІ Одеської області заяву, в якій просила здійснювати в подальшому її облік як платника податків за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем проживання), не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, проставити у паспорті на сторінці 7,8 або 9 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без номера облікової картки та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою (а.с.15).

Також 22 листопада 2011 року, ОСОБА_1, посилаючись на релігійні переконання, подала до Державної податкової адміністрації України заяву, в якій просила не вносити до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів інформацію про неї та зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження - ст.ст. 28, 294, 296 ЦК України) (а.с.61).

22 листопада 2011 року ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 та малолітнього сина ОСОБА_4, посилаючись на релігійні переконання, подала до Любашівської МДПІ Одеської області заяви, в яких просила не вносити інформацію до Державного реєстру, не надавати будь-яких цифрових кодифікаторів її малолітнім дітям, вести облік її малолітніх дітей за раніше встановленими формами обліку платників податку без застосування цифрових кодифікаторів (за прізвищем, ім'ям, по-батькові), видати її малолітнім дітям довідку з текстом: «Має право здійснювати будь-які платежі без цифрового номеру» та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою; після отримання її малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 паспортів громадян України, внести на стор. 7 або 8, або 9 запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою (а.с. 16-17). Цього ж дня, ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей, посилаючись на релігійні переконання, подала до Державної податкової адміністрації України заяву, в якій просила не вносити в Державний реєстр дані щодо її малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та здійснювати в подальшому облік її малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як платників податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку платників податків без застосування цифрових кодифікаторів (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем проживання) (а.с.62-63).

Суд першої інстанції встановив, що листом від 19 грудня 2011 року № 14349/9/31-018 Любашівська МДПІ Одеської області повідомила позивачів, що облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, без використання реєстраційного номера облікової картки (а.с.36).

Стосовно вимог щодо дітей, суд першої інстанції встановив, що Любашівська МДПІ Одеської області листами від 30.11.2011 року № 13490/9/31-018 та № 13491/9/31-018 письмово повідомила, що, якщо дитина через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, то після досягнення нею 16-річного віку, та отримання паспорта громадянина України, питання про внесення до її паспорта відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера може бути вирішено згідно із Порядком.

Також суд першої інстанції встановив, що Державна податкова служба України листом від 26.12.2011 року № 4138/П/16-8014 повідомила ОСОБА_1 про те, що облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта (без використання реєстраційного номеру облікової картки). У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта (а.с.81). Для реалізації такого права фізична особа-платник податків, яка відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, особисто подає повідомлення про відмову до органу державної податкової служби за місцем свого проживання. При заповненні повідомлення використовуються дані паспорта громадянина України та інших необхідних документів.

20 грудня 2011 року позивачі надали до Любашівської МДПІ Одеської області повідомлення за формою № 1П щодо відмови від реєстраційного номеру облікової картки платника податків (а.с.108-109), в яких не заповнено усі необхідні реквізити, а саме - рядки 25 -31 («Місце роботи», «Телефон», «Паспорт фізичної особи»). У вказаному повідомленні, позивач здійснив відмітку про те, що з нормами Податкового кодексу України не згоден.

Суд першої інстанції встановив, що Любашівська МДПІ Одеської області розглянула повідомлення позивачів за формою № 1П та надала відповідь, в якій рекомендувала позивачам заповнити повідомлення у відповідності до норм закону та пред'явити паспорт для внесення відповідної відмітки про право здійснення будь-яких платежів без реєстраційного номеру. Також, у вказаній відповіді податковий орган зазначив, що допомогу при оформленні документів позивачі можуть отримати в податковій інспекції.

Оскільки порядок обліку платника податку, який відмовився від ідентифікаційного номеру, не може визначатися судовим рішенням, внаслідок того, що це виходить за межі компетенції суду, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги, в частині зобов'язання відповідачів не вносити інформацію про них та малолітніх дітей до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків; зобов'язання зберегти форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації - ст.ст. 28, 294, 296 ЦК України); зобов'язання здійснювати в подальшому облік позивачів, як платників податків за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платників податків без використання серії на номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації), суперечать порядку обліку осіб, які відмовляються від прийняття реєстраційного номера встановленому Податковим кодексом України.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для замовлення вимог про зобов'язання Любашівської МДПІ Одеської області Державної податкової служби проставити у паспорті позивача на сторінці 7, 8 або 9 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою, оскільки позивачі при зверненні до податкового органу не дотрималися вимог, передбачених актами чинного податкового законодавства та не вчинили дії, що пов'язуються з реалізацією права на відмову від ідентифікаційного номеру відносно себе.

При цьому суд першої інстанції зауважив, що вимоги щодо проставляння певних відмоток в паспорті, не відповідають змісту відмітки, проставляння якої у випадку відмови особи від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків передбачено п.п. 63.5, 63.6 ст. 63 Податкового кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання Любашівської МДПІ Одеської області Державної податкової служби видати неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довідку з текстом: «Має право здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора» та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою, суд першої інстанції послався на те, що Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженим наказом Державної податкової служби України від 17.12.2010 № 954, не передбачений порядок надання будь-яких довідок про право здійснення платежів без ідентифікаційного номера, а тому вимоги про прийняття рішення щодо зобов'язання податкового органу вчинити зазначені дії, є вимоги про зобов'язання вчинити дії які не передбачені чинним законодавством.

Також, з посиланням на Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, та приписи ст. ст. 31, 32, 33 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції зазначив, що своє право щодо відмови від ідентифікаційного номеру через свої релігійні або інші переконання малолітні особи зможуть використати після досягнення ними 16-річного віку, звернувшись із відповідною заявою до податкового органу за місцем їх проживання, внаслідок чого не можуть бути задоволені вимоги про зобов'язання податкового органу після отримання неповнолітніми дітьми позивачів паспортів громадянина України внести на сторінці 7, 8 або 9 запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника податкового органу, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Податковим кодексом України (ст. ст. 63, 70), який набув чинності з 01.01.2011 року, на відміну від норм Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів», який втратив чинність з 01.01.2011 р., передбачено ведення обліку осіб, які відмовляються від прийняття реєстраційного номера та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки та з проставлянням в паспортах таких осіб відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

При цьому порядок внесення відмітки визначається центральним органом державної податкової служби.

Нормативним актом, який регулює спірні правовідносини, та був чинним на час виникнення спірних правовідносин, є Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затверджене наказом Державної податкової служби України від 17.12.2010 р. № 954, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.12. 2010 р. за № 1388/18683.

Додатком № 7 до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків встановлена Форма №1П - Повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Зазначений додаток містить пам'ятку для заповнення повідомлення.

Відповідно до пам'ятки позивач не заповнила рядки 4, 5, 6, 11, 12, 13, 14, 25, 29, 30, 31. При цьому за відсутності інформації рядки мають бути залишені вільними, в той час як позивач проставила у незаповнених рядках позначку «?».

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач не виконала, встановлені чинним законодавством, вимоги для реалізації свого права перебувати на обліку без прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Також суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог про зобов'язання вчинити певні дії, правильно послався на приписи пункту 10 Розділу VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яким встановлено, що у разі якщо фізична особа подавала Облікову картку і відомості про неї включено до Державного реєстру, але яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, вона зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою N 1П (додаток 7), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється у порядку, визначеному цим Положенням. Підставою для виключення відомостей про фізичну особу з Державного реєстру є її облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 70, 71, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 23 вересня 2015 року.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя Н.В. Вербицька

суддя О.О.Кравець