Справа № 2а-787/09
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 р. < Текст >Справа № 79302/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Онишкевич Т.В., Попко Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання незаконними дій та зобов`язання провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною,-

В С Т А Н О В И Л А :

15.06.2009 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, в якій просила визнати дії відповідача щодо відмови виплачувати їй допомогу по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку неправомірними, зобов`язати відповідача зробити перерахунок нарахованих сум допомоги по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку в розмірі не менше від прожиткового мінімуму на місяць, встановленого для дітей віком до 6 років з врахуванням ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні». Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2009 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації щодо відмови позивачу у виплаті грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської райдержадміністрації зробити перерахунок і виплатити на користь ОСОБА_1 допомогу по догляду за дітьми: ОСОБА_2 за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за ОСОБА_3 за період з 14.12.2007 року по 31.12.2007 року до досягнення ними трирічного віку в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до ч.1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» має право на пільги відповідно до вимог цього Закону, а саме на отримання щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Колегія суддів вважає, що оскільки Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" не визначено відповідно до якого прожиткового мінімуму визначається розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, то слід застосовувати ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року), відповідно до якої розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 602 від 06.04.2009 року, позивачці починаючи з липня 2007 року по листопад 2007 року щомісячна грошова допомога по догляду за одною дитиною до досягнення нею трирічного віку та з грудня 2007 року по травень 2008 року щомісячна грошова допомога по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку виплачувалася в розмірі передбаченому Законом України про державний бюджет на відповідний рік.

Згідно заперечення на позовну заяву поданого управлінням праці позивач перебуває на обліку в управлінні як одержувач державної допомоги по догляду за сином ОСОБА_4 з 24.06.2005 року та з 14.12.2007 року за дочкою ОСОБА_5 до досягнення ними трирічного віку як незастрахована особа.

За наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах повинні застосовуватись положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст.56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", за якою щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, який дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ч.1,3 ст. 14 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

Колегія суддів погоджується з тим, що допомога по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку позивачці, починаючи з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. за сином ОСОБА_4 та з 14.12.2007 року по 31.12.2007 року за дочкою ОСОБА_5 відповідачем була нарахована невірно та виплачена не у повному обсязі.

Позивачка має статус особи яка проживає на території гірського населеного пункту та має право на збільшення допомоги на 20 % відповідно до вимог ст. 5, 6 ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулась з позовом лише 15.06.2009 року, а відповідачем заявлено клопотання про застосування річного строку звернення до суду. Відтак колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст.99 КАС України, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно не має підстав для збільшення оспорюваної виплати на 20% відповідно до вимог ст. 5, 6 ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Відповідно до ст. 89 ч.2 КАС України судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. 94 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Виходячи з вимог ст. 195 КАС України, колегією суддів під час апеляційного провадження, порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи за межами доводів апеляційної скарги не встановлено, а тому, переглядаючи постанову суду першої інстанції, колегія суддів, не бачить підстав виходити за межі доводів апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись 160, ст. 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н ОВ И Л А :

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області задоволити, скасувати постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2009 року у справі № 2а-787/09 та прийняти нову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п"ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П.Сапіга

Судді: Т.В.Онишкевич

ОСОБА_6