Справа № 815/3665/14
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р. Справа № 815/3665/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Запорожана Д.В.
судді -Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Одеського СКТБ Продмаш» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до публічного акціонерного товариства «Одеського СКТБ Продмаш» про відшкодування витрат,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Малиновському районі м. Одеси звернулося до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства «Одеського СКТБ Продмаш» (далі ПАТ «Продмаш») про стягнення різниці між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право наукові працівники за період 01.04.2014 року по 01.07.2014 року, у розмірі 1 493, 07 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2014 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Продмаш» 1 493, 07 грн.

Не погоджуючись з постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року, ПАТ «Продмаш» подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Судом встановлено, що ПАТ «Продмаш» зареєстроване 04.08.1997р. та перебуває на обліку в УПФ України в Малиновському за №0603 з 19.09.1997р.

З матеріалів справи вбачається, що на підприємстві відповідача працювали ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, що підтверджується довідками про наявність трудового стажу.

Зазначеним особам призначено пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», що підтверджується відповідними заявами про призначення пенсії, протоколами, розпорядженнями.

УПФУ в Малиновському районі на адресу відповідача надіслано повідомлення №57/6 про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на 2014 рік.

Відповідач не сплачував зазначених сум у період з квітня по червень 2014 року, у результаті чого утворилася заборгованість у загальній сумі 1493, 07 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів суду обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ «Продмаш» вказується, що суд першої інстанції помилково не дослідив, що всупереч вимогам Закону, позивач здійснює нарахування виплати різниці у розмірі пенсії за весь стаж наукової роботи пенсіонера частково за рахунок ПАТ «Продмаш», хоча за період наукового стажу працівника, коли замовником його роботи була виключно держава, виплата різниці у розмірі пенсій має покладатися на державу, а за період наукового стажу у корпоратизованому підприємстві ВАТ «Продмаш» - відповідно до п.2 ч.9 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

В Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2014 року, висновки якої є обов'язковими для судів першої та апеляційної інстанцій, які розглядають цю справу після її розгляду Вищим адміністративним судом України, зазначено: «При виборі правової норми, що підлягає застосуванню, суд зобов'язаний врахувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, зокрема в Постанові від 05 червня 2012 року (справа 21-78а12)…».

В Постанові Верховного Суду України від 05 червня 2012 року у справі 21-78а12, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні ч.9 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» №1977-ХІІ, Верховний Суд України виходив із такого:

«Згідно зі статтею 6 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається будь-яка з цих пенсій за їх вибором.

Держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів (стаття 24 Закону № 1977-ХІІ).

Відповідно до частини дев'ятої цієї ж статті різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

На виконання наведеної норми зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 13 грудня 2000 року № 1826 «Про затвердження Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи», яка втратила чинність 9 квітня 2004 року одночасно з набранням чинності постановою № 372, якою було затверджено Порядок.

Названі порядки визначають механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної, зокрема, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Згідно з пунктом 4 Порядку, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III-IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Як установили суди попередніх інстанцій, пенсійний орган відповідно до Закону № 1977-ХІІ призначив пенсію колишньому науковому працівникові ОСОБА 1, який працював у Державному всесоюзному інституті по проектуванню та науково-дослідницькій роботі «Південдіпроцемент» з 1 червня 1972 року по 30 вересня 1993 року на посадах, що дають право призначення пенсії відповідно до статті 24 зазначеного Закону.

Згідно зі статутом цього інституту він був створений органом державної влади з метою отримання прибутку та здійснював свою діяльність на основі господарського розрахунку. Тобто був небюджетною установою, що самостійно визначає суму, яка підлягає до сплати в розрахунку за місяць, і щомісячно до 25 числа перераховує органу ПФУ за своїм місцезнаходженням відповідні грошові кошти для фінансування різниці в розмірі пенсії, призначеної в минулих і поточних роках (абзац другий пункту 5 Порядку).

Правонаступником зазначеного вище інституту є Товариство.

За період із січня 2008 року по вересень 2009 року у Товариства виникла заборгованість із відшкодування управлінню ПФУ різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 565 грн. 18 коп.

Отже, рішення касаційного суду у справі, що розглядається, про обґрунтовану вимогу управління ПФУ щодо фінансування Товариством різниці у розмірі пенсії, призначеної науковому працівнику, є законним».

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Продмаш» є правонаступником державного підприємства «Одеське СКТБ продмаш», на якому заробили більшу частину свого наукового стажу: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7

Таким чином, при перетворенні державного підприємства «Одеське СКТБ продмаш» в ПАТ «Продмаш» до останнього, як до правонаступника, перейшли права і обов'язки першого, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позову.

Довід апелянта про те, що він був неналежним чином повідомлений про розгляд справи спростовуються відповідними поштовими повідомленнями (а.с.143, 150).

Також, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що ознайомитися з матеріалами справи йому перешкодила невдача в з'ясуванні дати ознайомлення з секретарем судових засідань та про те, що дані правовідносини не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Одеського СКТБ Продмаш» - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: М.П. Коваль