Справа № 22-а-3915/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-3915/11 Головуючий у І інстанції Шевченко І.І.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 63 05.04.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2011 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого: Суханової Є.М., 1

суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області на ^ постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 04 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України ві «м Кагарлицькому районі Київської області про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА

Позивачка, ОСОБА_1, звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом про проведення перерахунку та виплату раніше призначеної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, які передбачені ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є інвалідом другої групи з 06 березня 2007 року внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у * і значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив«* провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просила суд визнати протиправною ' відмову відповідача в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну і здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату з 22.05.2008 року державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 04 лютого 2010 року позов задоволено, визнано дії неправомірними та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу з 22 травня 2008 року з урахуванням раніше здійснених виплат державної пенсії як інваліду другої групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачкка є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою (а.с. 11, 12). Позивачка перебуває на обліку в Пенсійному фонді України в Кагарлицькому районі Київської області.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Позивачка, оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримував пенсію та додаткову пенсію значно нищу, ніж це передбачено ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 1 від 03.01.2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", суперечить вимогам ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМ України, оскільки надання законодавцем такого права КМ України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто, КМ України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й іїппих законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іїішого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24- 34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території

України.

Статтею 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» був

діяв у грудні 2008 року, тобто - 498 грн., а з 1 листопада 2009 року вказаний розмір становить - 573 грн.

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може жасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими »^законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії позивачці з 22 травня 2008 року відповідно до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки позивачка звернулась до суду 12 січня 2010 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві - а.с.1).

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду в Кагарлицькому районі Київської області 21 жовтня 2009 року із заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату їй пенсії як інваліду 2-ї групи у відповідності до ст. 50, ч.4 ст.54 Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому необхідно врахувати, що з 21.10.2009 року позивачка дізналась про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, враховуючи положення ст. 99 КАС, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, межі позовних вимог, колегія суддів вважає доцільним зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії та доплат до неї з 21 жовтня 2008 року, з врахуванням виплачених сум вказаної допомоги, а саме, з часу відновлення дії ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких підстав, апеляційна скарга управління Пенсійного фонду в Кагарлицькому районі Київської області на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 04 лютого 2010 року підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині періоду проведення перерахування та виплат.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у Кагарлицькому районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 04 лютого 2010 року змінити частково: «Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Кагарлицькому районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії з 21 жовтня 2008 року».

В іншій частині постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 04 лютого 2010 року залишити без змін.

Копію рішення суду апеляційної інстанції надіслати особам, які беруть участь у справі, протягом трьох днів з моменту підписання постанови або ухвали суду апеляційної інстанції, згідно ч. З ст. 197 КАС України.

Постанова набираа законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до В и щого адмїні стратив ного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді