Справа № 812/1330/15
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1330/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по доплаті до мінімального страхового внеску у сумі 1703,80 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по доплаті до мінімального страхового внеску в сумі 1703,80 грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що відповідач зареєстрований в УПФУ в м. Лисичанську Луганської області, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і зобов'язаний сплачувати такі внески до ПФУ відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", але всупереч цього відповідач має заборгованість по доплаті до мінімального страхового внеску у розмірі 1703,80 грн. та в добровільному порядку її не сплатив.

У зв'язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати мінімального страхового внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1703,80 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, часта місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464, яким внесено зміни до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення", "Про збір на обов'язкове державне пенсійне забезпечення".

В той же час, відповідно до п. 7 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Таким чином, застосуванню підлягають зазначені вище Закони в редакції, що діяли до 01 січня 2011 року.

Судом установлено, що відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області як платник страхових внесків (арк. справи 7).

Згідно зі ст. ст. 14, 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV страхувальниками та відповідно, платниками страхових внесків до Пенсійного фонду є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал. При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду. У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік та Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 2461-VI від 08 липня 2010 року, який набрав чинності з 17.07.2010, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах, зобов'язані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати у 2010 році, мінімальний страховий внесок для зазначених осіб становить у липні - 294,82 грн., серпні - 294,82 грн., вересні - 294,82 грн., жовтні - 301,12 грн., листопаді 301,12 грн., грудні - 306,10 грн.

З матеріалів справи слідує, що сума заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по доплаті до мінімального страхового внеску складає 1703,80 грн., що підтверджується карткою особового рахунку (арк. справи 5).

Таким чином, відповідач відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік та Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 2461-VI від 08 липня 2010 року, який набрав чинності з 17.07.2010, повинен був сплатити страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1703,80 грн. Однак відповідач вказаний борг не сплатив, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 1703 грн. 80 коп., яка не сплачена, що підтверджується карткою особового рахунку (арк. справи 5-6).

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області було сформовано вимогу про сплату боргу від 01.04.2014 № Ф 5331 (арк. справи 10). Вимога в добровільному порядку відповідачем не виконана.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанськ у Луганської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. про стягнення заборгованості по доплаті до мінімального страхового внеску у розмірі 1703,80 грн. підлягають задоволенню, оскільки є законними та обґрунтованими, а заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування підлягає стягненню з відповідача.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач на час звернення до суду з позовом був звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даному випадку.

Керуючись статтями 2, 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по доплаті до мінімального страхового внеску в розмірі 1703, 80 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області суму заборгованості по доплаті до мінімального страхового внеску в розмірі 1703 грн. 86 коп. (одна тисяча сімсот три грн. 86 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_2