Справа № 404/4630/15-а
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4630/15-а
Номер провадження 2-а/404/426/15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

при секретарі Бокатенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради про визнання протиправними дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату державної допомоги, стягнення моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради, по якому просить визнати протиправними дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації вартості продуктів харчування та разової грошової допомоги до 5 травня, а також інших компенсаційних виплат, право на одержання яких мав ОСОБА_1 за період з 15 грудня 2012 року по 01.02.2014 року; зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації вартості продуктів харчування та разової грошової допомоги до 5 травня, а також інших компенсаційних виплат, право на одержання яких мав ОСОБА_1 за період з 15 грудня 2012 року по 01.02.2014 року; стягнути з Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом, особою, яка постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС, є інвалідом війни, має відповідні посвідчення з 1993,2008 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України від 06.02.2012 року позивача було повідомлено про припинення нарахування та виплати йому пенсії по інвалідності та направлено листи № 600/02-15 від 02.02.2012 року до МСЕ щодо відкликання довідки МСЕК та від 06.02.2012 року до ГУ ПСЗН щодо відкликання посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії.

У серпні 2012 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградського облбюро медико-соціальної експертизи, третя особа ОСОБА_2 , у якому просило визнати не чинним акт огляду МСЕК від 14.10.2008 року № 391/5 в частині наявності причинного зв`язку з Чорнобильською катастрофою та інвалідності ОСОБА_3 .

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 року у справі № 1170/2а-2776/12 позовні вимоги були задоволені. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 року було скасовано, а в задоволенні позовних вимог ГУ ПФУ в Кіровоградській області відмовлено в повному обсязі.

ОСОБА_2 було подано адміністративний позов до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення № 54 оформленого протоколом комісії від 15.11.2012 року щодо визнання безпідставною видачу ОСОБА_2 посвідчення «особи, яка постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС» серії НОМЕР_1 , категорії 1, від 06.11.2008 року. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 року у справі № П/811 /207/15 позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені. Постанова суду набрала законної сили 25.04.2015року.

20.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з письмово заявою у якій просив здійснити перерахунок та виплату йому компенсацій вартості продуктів харчування та разової грошової допомоги за відповідний період (з 15.12.2012 року по 01.02.2014 року).

05.06.2015 року ОСОБА_2 було отримано відповідь від відповідача № Б-47п/з від 27.05.2015 року, згідно позивачу відмовлено у його законному праві на отримання передбачених законом компенсацій та пільг.

За вказаного причинний зв`язок інвалідності ОСОБА_2 з Чорнобильською катастрофою встановлений відповідним рішенням МСЕК від 14 жовтня 2008 року, яке не є скасованим, і саме на підставі цього рішення позивачу видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, у відповідача не було законних підстав визнавати необґрунтованим його видачу, лише з огляду на зміст листів ДФІ в Кіровоградській області, Департаменту соцзахисту населення Кіровоградської облдержадміністрації, ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

ОСОБА_2 на момент виникнення спірних правовідносин, мав законне право на передбачені законодавством пільги та компенсації, і його право на їх отримання має бути відмовлене з моменту його порушення. В свою чергу дії відповідача щодо зобов`язання ОСОБА_2 здати відповідні посвідчення, бездіяльність щодо ненарахування та невиплати йому компенсацій є протиправними та незаконними.

Крім того, у зв`язку з незаконними діями та бездіяльністю відповідача, маючи важке захворювання, що значно ускладнює координацію рухів, мови, докладання неймовірних зусиль для пересування, ОСОБА_2 був вимушений протягом 2012 -- 2015 років доводити в правоохоронних органах (багаточисельні звернення до прокуратури) та судових органах (багаточисельні судові засідання) своє право на отримання гарантованих державою прав на пільги та компенсації.

Вважає такі дії відповідача виявом неповаги до інваліда, ліквідатора наслідків наймасштабнішої екологічної катастрофи, захисника людських життів. Лист № Б-47 п/з є нічим іншим, як приниженням честі та гідності позивача державним розпорядчо-виконавчим органом та його посадовими особами, які посилаються на неможливість виконати перерахунки та виплату пільг та компенсацій позивачу у зв`язку із автоматизованим порядком здійснення таких перерахунків.

Тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Посилаються на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала заперечення, в яких зазначила, що згідно з Положенням про управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограда ради до повноважень Управління не належить зміна розміру щорічної допомоги на оздоровлення, оскільки управлінню делеговано повноваження лише з виплати вказаної допомоги, тобто Управління не є головним розпорядником коштів на виплату щорічної допомоги на оздоровлення.

У зв`язку з вилученням у позивача посвідчення, у 2013 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня та грошова компенсація вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорій 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2013 рік не були надані.

Призначення та виплата державних допомог Управлінням проводиться в автоматизованому режимі за допомогою програмного комплексу АСОПД/Комтех. У зв`язку з тим, що доопрацювання до програмного комплексу для перерахунку державних допомог до управління не надходило, здійснення перерахунку та виплат коштів є не можливим.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить копія посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого 06 листопада 2008 року, згідно якого він має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /а.с.7/.

Також позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого 06 листопада 2008 року /а.с. 7/.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії №54 від 15.11.2012 року, комісією було встановлено, що посвідчення було видано на підставі Експертного висновку Дніпропетровської РМЕК від 11.09.2008 року №572, який в установленому порядку не видавався (за інформацією ДФІ в Кіровоградській області). Визнано видачу посвідчення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 безпідставною з подальшим вилученням посвідчення /а.с. 12 на звороті/.

Листом Управління праці та соціального захисту населення №194 від 10.01.2013 року ОСОБА_1 було повідомлено, що на виконання листа Головного управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації від 29.12.2012 року № 04-03/50-8568 та копії витягу з протоколу комісії зі спірних питань Мінсоцполітики України від 15.11.2012 року № 54 йому необхідно повернути "Посвідчення інваліда війни" та "Посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи" 1 категорії до управління. Також повідомлено, що пільги, які надавались на підставі зазначених посвідчень призупинено та направлено листи на установи постачальники житлово-комунальних послуг про припинення фінансування пільг з 15.12.201 2 року /а.с. 9/.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 року скасовано, у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи», третя особа ОСОБА_1 про визнання не чинним та скасування акту огляду №391/5 від 14.10.2008 року в частині визначення що захворювання ОСОБА_1 пов`язано з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та встановлення причинного зв`язку інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС відмовлено /а.с. 10/.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України в особі Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС про визнання протиправним та скасування рішення задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2012 року, оформлене протоколом №54, про визнання безпідставною видачі ОСОБА_1 посвідчення «особи, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» серії НОМЕР_1 , категорії 1, від 06 листопада 2008 року. Постанова набрала законної сили 25.04.2015 року /а.с. 13-16/.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції на час видачі і вилучення посвідчення), учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 14 цього Закону, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.
Частиною 1 статті 15 цього Закону передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Частиною 1 статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 501 від 25.08.1992 р., передбачено, що Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Цим же Порядком врегульовані правила видачі посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Так, згідно п. 10 Порядку Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту); інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відсутні підстави та будь-які докази того, що позивачу у 2008 року було незаконно видано посвідчення особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1, чи були допущені порушення законодавства при видачі позивачу посвідчення.

Для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС необхідним є дотримання визначених законодавством критеріїв, а необхідно умовою для вилучення посвідчення є виникнення підстав, за яких особа втрачає право на статус, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відсутні докази того, що за період із 2008 р. по 2012 р. виникли обставини, які можуть бути підставами для втрати позивачем статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно для вилучення виданого раніше посвідчення.

Правовий статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС визначається Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Перелік осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначений статтею 10 вищевказаного Закону.

Таким чином, наявність чи відсутність в особи статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначається вимогами законодавства, зокрема ст. 10 вищевказаного Закону, а не рішеннями державного органу, зокрема, Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Мінсоцполітики України.

Також причинний зв`язок інвалідності ОСОБА_1 з Чорнобильською катастрофою встановлений відповідним рішенням МСЕК від 14 жовтня 2008 року, яке не є скасованим, і саме на підставі цього рішення позивачу видано

посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, у відповідача при перевірці правильності видачі такого посвідчення не було законних підстав визнавати необґрунтованим його видачу, лише з огляду на зміст листа ДФІ в Кіровоградській області.

20 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Управління соціального захисту населення Кіровського району у м. Кіровограді із заявою про перерахунок та виплату компенсації вартості продуктів харчування та разової грошової допомоги до 5 травня за період невиплат в 2013 році /а.с. 17/.

Згідно відповіді Управління соціального захисту населення Кіровського району у м. Кіровограді №Б-47 п/з від 27.05.2015 року, позивача було повідомлено, що постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 року скасовує рішення Комісії від 15.11.2012 року №54, а не зобов`язує здійснити перерахунок та виплату коштів. Призначення та виплата державних допомог Управлінням проводиться в автоматизованому режимі за допомогою програмного комплексу АСОПД/Комтех, доопрацювання до програмного комплексу до управління не надходило, тому здійснення перерахунку та виплат коштів не є можливим та для цього немає законних підстав /а.с. 18/.

Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є документом, який підтверджує статус ліквідатора і є підставою для надання такій особі відповідних пільг і компенсацій.

Статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особа може втратити лише у разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на такий статус згідно законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного та нормативного обґрунтування, з огляду на те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій з припинення виплат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язанн Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації вартості продуктів харчування та разової грошової допомоги до 5 травня за період з 15.12.2012 року по 01.02.2014 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації інших компенсаційних виплат, право на одержання яких мав ОСОБА_1 за період з 15 грудня 2012 року по 01.02.2014 року суд відмовляє, оскільки такі позовні вимоги є неконкретизовані та не зазначено які саме виплати не здійснювались позивачу.

Стосовно стягнення з відповідача Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради на користь позивача моральної шкоди в сумі 10 000 грн. суд не вбачає підстав для задоволення вказаних позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

За змістом ст. 1173 Цивільного кодексу України, визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача моральної (немайнової) шкоди, оскільки позивачем не доведено факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з діями відповідачів, не визначено, якими належними та допустимим доказами це підтверджується.

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 71, 158-163, 167 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради про визнання протиправними дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату державної допомоги, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації вартості продуктів харчування та разової грошової допомоги до 5 травня за період з 15.12.2012 року по 01.02.2014 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації вартості продуктів харчування та разової грошової допомоги до 5 травня за період з 15.12.2012 року по 01.02.2014 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом ч. 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда В. В. Мохонько