Справа № 2-а-2817/10
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2010-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2 а - 2817/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2010 рокум. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М.В.,

при секретарі Петрухіной Т.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити строк звернення до суду та скасувати відносно нього постанову ВЕ №046823 від 14.09.2009 року про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень.

В суді позивач підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його в повному обсязі. Суду пояснив, що 14.09.2009 року він рухався автошляхом з м.Києва до м.Миколаєва, на обїзній Южноукраїнська його зупинив інспектор ДПС, який пояснив, що він порушив вимоги знаку 3.25. Він не погодився з цим, оскільки на даній ділянці дороги такого знаку не було. Поки інспектор складав протокол він вернувся назад та переконався в тому, що в місці зупинки жодних обмежень не було, знак 3.25, який встановлений раніше, втрачав силу після перехрестя, яке він вже переїхав, про що він і повідомив інспектора. В подальшому вони з інспектором ще раз повертались назад та він ще раз показував інспекторові це, на що той зазначив, що він все ж таки скоїв обгін, однак вже в іншому місці, при цьому не зазначив в якому саме. Повернувшись до м.Маріуполя він звернувся зі скаргою на дії інспектора ДПС до УДАІ та через два місяця зясовував в УДАІ чи не надійшли на нього матеріали, однак протоколу чи постанови відносно нього не поступало, тому він вирішив, що постанова до виконання не зверталась. З протоколом та постановою не згоден, просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову та доказів в обґрунтування правомірності дій субєкта оскарження суду не надав. Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до вимоги Постанов Пленуму Верховного Суду України, а саме: від 11.06.2004 № 11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення ", яка передбачає: згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом та відповідно № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", яка передбачає, звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою ВЕ №046823 від 14.09.2009 року на ОСОБА_1

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень.

Як слід з вищенаведеної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності став протокол ВЕ №038920 від 14.09.2009 року про адміністративне правопорушення, в якому позивач власноруч висловив незгоду із правопорушенням.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.71 КАС України кожна сторона має довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених ст..72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень обовязок по доведенню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Субєкт владних повноважень зобовязаний надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази по справі.

На підставі ст..138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення проти них, або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при винесенні судового рішення по справі. Для встановлення цих обставин в судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які приймають участь у справі, пояснення свідків, досліджуються письмові та речові докази, в тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України, обов'язок доказування правомірності своїх дій в даному випадку покладено на відповідача, однак відповідач не довів перед судом правомірності своїх дій, хоча про невизнання провини правопорушником інспектору ПС було відомо ще під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак жодних дій щодо збору доказів на підтвердженні вини особи він не вжив.

Відсутність в матеріалах справи доказів вчинення правопорушення унеможливлює взагалі перевірку судом наявності як самої події правопорушення, так і наявності в діях певної особи складу такого правопорушення.

За таких умов суд вважає можливим поновити позивачеві строк для звернення до суду та скасувати постанову ВЕ №046823 від 14.09.2009 року про притягнення ОСОБА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, із подальшим закриттям провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 70, 71, 161-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Скасувати постанову ВЕ №046823 від 14.09.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі закрити.

На постанову може бути подана апеляція Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів та подальшої подачі апеляційної скарги протягом 20 днів.

Постанову в повному обсязі виготовлено 28.07.2010 року

Суддя Дзюба М.В.