Справа № 1007/12239/2012
Суддя: Телепенько А. Д.
Дата ухвалення: 2012-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
ПОСТАНОВА

13 грудня 2012 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д.,

при секретарі Срібній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у місті Києві про оскарження постанови про адміністративну відповідальність,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної екологічної інспекції у місті Києві про оскарження постанови про адміністративну відповідальність, обгрунтовуючи його тим, що 28.09.2012 року службовими особами Державної екологічної інспекції у місті Києві було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства з боку ТОВ «Птахофабрика Київська», за наслідком якої складено протокол про адміністративне правопорушення № 001529, в якому зазначено, що ОСОБА_1, який працює головним енергетиком ТОВ «Птахофабрика Київська» здійснив правопорушення, передбачене ст. 48 КупАПП тим, що підприємство здійснювало самовільне водокористування за період з 26.03.2012 року по 06.06.2012 року.

23.10.2012 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 48 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн.

Вважає, що постанова є незаконною у зв'язку із наступним.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України (далі ВК України) спеціальне водокористування це забір води з водних обєктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, яке згідно ст. ст. 49, 50 цього ж Кодексу повинно здійснюватися на підставі дозволу, який видається на певний строк.

ТОВ «Птахофабрика Київська» здійснює спеціальне водокористування і зобовязане отримати відповідний дозвіл. За наслідками перевірки, проведеної 28.09.2012 року відповідачем було встановлено, що дія старого дозволу на спеціальне водокористування закінчилась 25.03.2012 року, а новий отриманий 06.06.2012 року, на цій підставі зроблено висновок, що підприємство в цей період здійснювало спеціальне водокористування без дозволу.

Такий висновок не відповідає дійсності, оскільки 12.03.2012 року ТОВ «Птахофабрика Київська» у встановленому порядку звернулося до Державного управління навколишнього природного середовища в місті Києві із заявою про видачу дозволу у звязку із закінченням терміну дії попереднього дозволу, та 19.03.2012 року отримало відмову у видачі. 26.03.2012 року після усунення допущених порушень підприємство повторно звернулися до цього органу за отриманням дозволу. В установлений законом строк, тобто не пізніше 02.04.2012 року підприємство мало отримати дозвіл або відмову у його видачі, але фактично відмова була здійснена 04.04.2012 року.

Вважає, що в спірний період ТОВ «Птахофабрика «Київська» здійснювало спеціальне водокористування на підставі дозволу від 02.04.2012 року, оскільки керувалося положеннями ст.ст 1, 2 ЗУ «Про дозвільну систему у господарській діяльності», згідно яких, субєкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови, якщо субєктом господарювання подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано. За таких обставин в його діях відсутня протиправність, а отже і ознаки адміністративного правопорушення передбачені ст. 9 КУпАПП. Крім того, вважає, що оскаржувана потсанова винесена з порушенням строку, передбаченого ст. 38 КУпАПП.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав пояснення аналогічні вищевикладеному.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, хоча визнав ту обставину, що відповідач порушив строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки порушення тривало у період з 26.03.2012 року по 06.06.2012 року, а протокол та постанова про притягнення до адміністративного правопорушення були складені 23.10.2012 року, тобто з порушенням двумісячного терміну накладення адмінстягнення при триваючому правопорушенні. Крім того, позивач самостійно до винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності отримав відповідний дозвіл.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно із ч. ч. ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Статтею 38 КАС України, передбачено, що якщо справи про адміністративні правопурушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Виходячи з наведеного, саме субєкт владних повноважень зобовязаний довести, що він діяв у межах установлеих законом, відповідно до повноважень і у спосіб, що визначені законом.

Матеріалами справи встановлено, що підприємство ТОВ «Птахофабрика Київська» здійснювало спеціальне водокористування без отриманого дозволу у період з 26.03.2012 року по 06.06.2012 року. Відповідач вияв зазначене порушення під час перевірки 28.09.2012 року та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративного правопорушення 23.10.202 року. При цьому у спірний період позивач 12.03.2012 року та повторно, у звязку із отриманою відмовою, 19.03.2012 року звертався до уповноваженого органу за видачею дозвілу, та, оскільки, до встановленого законом строку, тобто до 02.04.2012 року не отримав відмови у видачі продовжував водокористування у передбаченому законом порядку до отримання ним дозволу 06.06.2012 року. При цьому відповідачем не надано суду переконливих доказів того, що позивач діяв неправомірно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що відповідачем не надано переконливих доказів правомірності його рішення, пропущено строк накладення адміністративного стягнення при триваючому правопурушенні, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 69, 70, 71, 79, 86, 159 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 23.10.2012 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 48 КУпАПП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. нечинним та скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.Д. Телепенько