Справа № 826/13920/14
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м. Київ К/800/5434/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Головуючого судді: Чалого С.Я.

Суддів: Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

секретар

судового засідання Зубенко Д.В.

за участю представників сторін:

позивача - Шкаровського Д.О.

відповідача - не з'явився

розглянувши в порядку касаційного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лук Авіа Ойл" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лук Авіа Ойл" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Лук Авіа Ойл" звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та просило скасувати рішення відповідача про визначення коду товару №КТ-145-2014 від 25 квітня 2014 року та зобов'язати митний орган здійснити митне оформлення товару, вказаного в митній декларації №100250004/2014/091953 від 11 квітня 2014 року за кодом УКТ ЗЕД .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, ТОВ "Лук Авіа Ойл" звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись та порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2014 року ТОВ «Лук Авіа Ойл» подало до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів попередню митну декларацію №100250004/2014/091953 від 11.04.2014, в якій імпортований товар класифіковано за кодом УКТ ЗЕД «паливо для реактивних двигунів».

Проте, не погодившись із зазначеною класифікацією, контролюючим органом з метою проведення відповідних досліджень, відібрано зразки товару.

В результаті здійснених лабораторних досліджень, у спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів (СЛПЕД Міндоходів), контролюючий орган класифікував даний товар за кодом УКТ ЗЕД «уайт-спірит», шляхом прийняття рішення про визначення товару від 25.04.2014 №КТ-045-2014.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку митного органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки оскаржуване рішення відповідачем прийнято на підставі встановлених характеристик товару та відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, тому є правомірним та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на їх правомірність та обґрунтованість та вбачає за доцільне зазначити про таке.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Митного кодексу України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Зазначене встановлено статтею 318 Митного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини першої ст. 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Відповідно до частини четвертої статті 67 Митного кодексу України структура десятизначного цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII, з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД та характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Згідно ст. 313 Митного кодексу України - митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених вУКТЗЕД.

Так, згідно з п.п. 1-3 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (додаток до Закону України «Про Митний тариф України»), назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Як вірно враховано судами, оскаржуване рішення прийнято на підставі характеристик товару, а саме висновку експерта від 17 квітня 2014 року № 116.

Згідно результатів проведених досліджень, проби продукту мають: вигляд прозорої безбарвної рідини. За хімічним складом дані проби являють собою суміш вуглеводнів, аліфатичних та ароматичних. Вміст ароматичних вуглеводнів для зразка 277-1 становить 29,25 об%, для 277-2 - 28,59 об%.

Антидетонаційних присадок у складі наданих проб застосованими методами не виявлено. За фракційним складом проби відповідають терміну «легкі дистиляти» згідно УКТ ЗЕД. При 2100С переганяється: зразка 277-1 - 90 об% (включаючи втрати), зразка 277-2 - 90 об% (включаючи втрати).

Проби не містять кисневмісних сполук (антидетонаційних присадок). Різниця між температурами, при яких переганяється 5 об% та 90 об% проб (включаючи втрати) становить 56-58°С, що відповідає терміну «бензини спеціальні» згідно УКТ ЗЕД.

Температура спалаху у закритому тиглі для проб становить 440С, відповідає терміну «уайт-спіріт» згідно з УКТЗЕД. Густина проб при 20°С становить 0,785 г/куб.см.

Вміст сірки для зразка 277-1 становить 0,0318 мас.%, для зразка 277-2 - 0,0339 мас.%.

Антиобліднюючих присадок, інгібіторів корозії, трасуючих барвників у складі наданих проб, застосованими методами, не виявлено.

Відповідно до другої додаткової примітки до групи 27 УКТ ЗЕД у товарній позиції 2710: (а) термін «бензини спеціальні» (товарні категорії 27101221 і 27101225) означає легкі дистиляти та продукти, зазначені в примітці 4 до товарних під позицій, які не містять ніяких антидетонаційних присадок і в яких різниця між температурами, при яких пере ганяється 5 об% і 90 об% (включаючи втрати), не перевищує 60°С; (б) термін «уайт-спіріт» (товарна категорія 27101221) означає спеціальні бензини, зазначені в пункті (а), з температурою спалаху більш як 21°С, визначеною методом EN ISO 13736.

Таким чином, товар класифіковано у товарній підкатегорії УКТЗЕД , до якої на пряму відносяться продукти ідентифіковані, як «легкі дистиляти, бензини спеціальні, уайт-спіріт».

Не погодившись із зазначеним висновком, позивач звернувся до митного органу із проханням про проведення повторного дослідження контрольних зразків, які знаходяться у СЛПЕД Міндоходів, у зв'язку з чим листом від 17 червня 2014 року відповідач звернувся до СЛПЕД Міндоходів із повторним запитом на дослідження.

В результаті чого, СЛПЕД Міндоходів проведено повторне дослідження, за результатами якого складено висновок від 01 липня 2014 року № 188, з наявної у матеріалах справи копії якого вбачається, що отримані результати повторних лабораторних досліджень не суперечать висновкам, за якими товар віднесено згідно УКТ ЗЕД за фракційним складом до легких дистилятів та терміну «уайт-спіріт».

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що правових підстав для класифікації товару у товарній підкатегорії як «паливо для реактивних двигунів» не має, оскільки характеристики, які встановлено у результаті досліджень, відповідають терміну «уайт-спіріт» згідно з УКТ ЗЕД.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи судами попередніх інстанцій були повно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Керуючись статтею 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лук Авіа Ойл" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: