Справа № 0904/1104/12
Суддя: Юсип І. М.
Дата ухвалення: 2012-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Галицький районний суд ІваноФранківської області
Справа № 0904/1104/12
Провадження № 2-а/904/152/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2012 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у м. Галичі в відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду в Галицькому району Івано-Франківської області про стягнення недоотриманих коштів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду в Галицькому районі Івано-Франківської області про стягнення з відповідача в її користь недоотриманих коштів в сумі 64 137,52 грн. та звільнити від сплати судових витрат.

15.06.2012 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог до позову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та пояснив, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час якої її визнано інвалідом 2-ї групи та віднесено до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідач по справі виплачує пенсію виходячи із встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2002 року №1 з наступним поетапним збільшенням її розміру. Проте розмір її пенсії повинен виплачуватися згідно законодавства, зокрема ст. 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсія особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно з ч.4 ст. 54 цього ж Закону розмір пенсії для інвалідів ІІ групи щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. А ст. 50 Закону встановлено, що інвалідам ІІ групи, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Так, згідно проведеного позивачем розрахунку недоотриманої пенсії, передбаченої ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та на підставі постанови Галицького районного суду від 16.01.2009 року, підтвердженої ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.07.2010 року. Позивачу були виплачені недотримана пенсія в розмірі 64 137,52грн. однак надалі відповідач не проводив нарахування та не виплачував їй пенсію в відповідному розмірі. А відтак, виходячи із загальних засад пріоритетів Законів України над урядовими нормативно-правовими актами при вирішенні даних питань необхідно керуватися статтями 1,49, 50, 54, 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просив визнати дії відповідача протиправними та зобовязати його здійснити перерахунок і виплачувати позивачу починаючи з 01.11.2005 року, як інваліду ІІ групи державну пенсію в розмірах по ІІ групі інвалідності та додаткову, відповідно до ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в подальшому здійснювати її виплату.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення на поданий позов та уточнення позовних вимог. Як вбачається із поданого заперечення, що позовні вимоги не визнає посилаючись на те, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Повноваження щодо призначення пенсії узгоджуються з правилами ст. 62 Закону України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиде зазначено що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання всіх органів виконавчої влади. Фінансування на підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, а не із бюджету Пенсійного фонду України, тому будь-яких порушень зі сторони відповідача не вбачає. Зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а відтак просив в позові відмовити.

Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи. Як видно із поданого заперечення, відповідач просить справу розглядати без участі представника.

Суд заслухавши пояснення та доводи представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також позивачу без переогляду встановлено другу групу інвалідності в звязку із захворюванням, повязаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням, особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідкою МСЕ, що підтверджується копіями посвідчення Серії А № 024440 виданого Івано-Франківською облдержадміністрацією від 11.03.1994 р. та довідками МСЕ № 027047 від 13.07.1993р., № 055863 від 23.02.2004р. (а.с.5, 8), що і не оспорюється відповідачем.

Постановою Галицького районного суду від 16.01.2009 року позов задоволено і стягнуто в користь позивача невиплачену пенсію за період з 01 листопада 2005 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 64 137,52 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.07.2010 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Галицькому районі відхилено та постанову Галицького районного суду від 16.01.2009 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2012 року постанову Галицького районного суду від 16.01.2009 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.07.2010 року скасовано і справу направлено на новий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з неналежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В Законі України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивизначені та закріплені основні положення щодо реалізації конституційний прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 54 вказаного закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 2-ї групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннямінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, тобто перерахунок позивачу повинен проводитися виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже відповідачем не прийнято до уваги положень ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 ст.28, застосовується виключно для визначення розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене ст.ст. 50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивачу згідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" був зроблений перерахунок та виплачена пенсія, відповідно до встановлення їй ІІ групи інвалідності, починаючи з 01 листопада 2005 року по 04 грудня 2007 року пенсію в розмірі з розрахунку прожиткового мінімуму, не врахувавши термін з 05 грудня по 31 грудня 2007 року.

Із змісту ст. 67 ч. 3 Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивбачається, що в разі збільшення визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 4 категорії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, який відповідно до ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімумзастосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. При цьому, мінімальна заробітна плата та мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантіївизначаються виключно законами України і є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а ст. 22 Конституції передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень вказав і Конституційний Суд України, який в своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, до яких належать також громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

За наведених вище в рішенні доказів і обставин справи, суд приходить до висновку, що при проведенні нарахування позивачу пенсії, посилання управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі на постанову Кабінету Міністрів України за № 1 від 03 січня 2002 року Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету згідно якої, нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесених до першої категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, проводиться виходячи із розміру 19 гривень 91 коп., а не з фактичної величини мінімальної пенсії за віком є неправомірним, оскільки даною постановою порушуються Конституційні права позивача, через що позов слід задовольнити частково.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивач не звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку та не подав доказів та причин його пропуску. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з первинним позовом 05.02.2008 року, а заяву про уточнення позовних вимог 15.06.2012 року та заявив вимоги за періоди з 01.11.2005 року в подальшому, що не охоплюються строком звернення до суд. Не подано клопотання про поновлення пропущеного строку та наведено суду переконливих доказів, які б вказували на поважність причин пропуску строку на звернення до суду.

В звязку з тим, що відповідач в своїх запереченнях наполягає на застосуванні наслідків пропущення процесуального строку, передбачених ст. 100 КАС України суд вважає, що пропущений строк поновленню не підлягає, оскільки позивач отримував пенсію щомісяця, а тому мав змогу дізнатися про недоплату певних сум коштів з приводу, яких звернувся до суду. Окрім того, ст. 94 Конституції України передбачено, що всі закони підлягають офіційному оприлюдненню, що теж давало змогу позивачу дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача за період починаючи з 01.11.2005 року та в подальшому виплата пенсії підлягають до часткового задоволення.

Оскільки виключними повноваженнями щодо проведення перерахунку та виплати пенсії наділені органи пенсійного фонду, то відсутні підстави для визначення у судовому порядку конкретного розміру оспорюваної пенсії.

Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача визначену суму недоотриманої пенсії, однак суд вважає, що вирішуючи таку позовну вимогу судом фактично буде проведено нарахування недоплаченого підвищення до пенсії, що стане підміною функцій управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі.

Не підлягає задоволенню позовна вимога в частині зобов'язання відповідача в подальшому нараховувати позивачу пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз огляду на те, що відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Отже, зі змісту наведеної імперативної норми закону вбачається, що рішення суду не може прийматись як застереження від будь-яких порушень, оскільки це суперечитиме чинному законодавству України.

Підлягає задоволенню позовна вимога в частині звільнення позивача від сплати судового збору, згідно абзацу першого пункту 18 частини першої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, що підтверджується копією посвідчення від 11.03.1994 року (а.с.5).

На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України, ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закону України „Про державний бюджет... на 2005-2007рр., керуючись ст. ст. 2, 3, 6, 8-11, 99-100, 102, 122, 158 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії, відповідно до ст.ст. 50, 54 ч.4, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивиходячи із розміру мінімальної пенсії за віком з врахуванням ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняза період 05.12.2007 року по 31.12.2007 року, з врахування виплачених сум.

Судовий збір по справі віднести за рахунок держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення постанови, чи протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги через Галицький районний суд.

У випадку проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови суду, постанова може бути оскаржена у вищевказаному порядку протягом десяти днів з часу отримання копії постанови.

Суддя: Юсип І.М.