Справа № 807/771/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2015 рокум. Ужгород№ 807/771/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Штефанюк Н.І.

за участі сторін:

представника позивача не зявився;

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 380981,36 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 02 вересня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 04 вересня 2015 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Ужгородська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, якою просить суд: 1. Прийняти позовну заяву до провадження суду; 2. Розглянути справу без участі інспекції; 3. Винести судове рішення, яким стягнути суму податкового боргу з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (89502, Закарпатська область, місто Чоп, вул. Вербова, буд. 7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у розмірі 380981,36 грн. в тому числі пеня у розмірі 24753,34 грн..

Змінений позов мотивовано тим, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 Гейзовичаем не сплачено податковий борг у сумі 380981,36 грн. в т.ч. пеня у розмірі 40405,53 грн. по наступним платежах: - платіж 30 14010100 "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 229562,14 грн. в т.ч. пеня у розмірі 24753,34 грн.; платіж 50 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 251419,22 грн., в т.ч. пеня у розмірі 15652,19 грн. відтак позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Позивач, в судове засідання не зявився, проте пунктом другим прохальної частини позовної заяви просив суд розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с. 7).

В судові засідання, відповідач не зявився, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Заперечення проти позову відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Статтею 16 пунктом 16.1 підпунктом 16.1.4 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України, податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обовязок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 08 вересня 2010 року було проведено державну реєстрацію відповідача. Місцем знаходження відповідача є: 89502, Закарпатська область, місто Чоп, вул. Вербова, будинок 7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.а.с. 50, 51).

Відповідачем було самостійно визначено суму грошового зобовязання по податку із доходів фізичних осіб шляхом подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, відповідно до якої сума грошового зобовязання із податку із доходів фізичних осіб становить 1218,86 грн. (а.с.а.с. 11-15).

Однак дана сума грошового зобовязання відповідачем була сплачена не в повному обсязі та її залишок склав 883,09 грн. (1218,86 грн.-335,77 грн.) (а.с.а.с. 8, 35, 36).

Крім того, позивачем було проведено документальну планову невиїзну перевірку відповідача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

Під час проведення перевірки встановлено, зокрема, порушення відповідачем статті 138 пункту 138.2, статті 177 пунктів 177.2 та 177.4 Податкового кодексу України (тут та далі в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), у результаті чого визначено суму податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 107907,15 грн. та статей 181 пункту 181.1, 183 пункту 183.2, 185 пункту 185.1, 187 пункту 187.1 Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано податку на додану вартість у період що перевірявся на загальну суму 163847,04 грн..

За наслідками проведеної перевірки 09 жовтня 2014 року складено акт такої перевірки за № 2046/17-2/НОМЕР_1 (а.с.а.с. 16-29) та прийняті податкові повідомлення-рішення: від 27 листопада 2014 року: за № 104/17-2, яким збільшено грошове зобовязання по податку на додану вартість у розмірі 204808,80 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 163847,04 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 40961,76 грн. (а.с. 31); за № 105/17-2, яким збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю у розмірі 134883,94 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 107907,15 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 26976,79 грн. (а.с. 32).

Дані податкові повідомлення - рішення було направлено на адресу відповідача засобами поштового звязку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак такі повернулися на адресу позивача з відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 30,33).

Відповідно до статті 58 пункту 58.3 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків в зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, сума грошового зобовязання визначена вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями відповідачем залишається несплаченим в повному обсязі та не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Крім того, відповідно до статті 129 пункту 129.1 підпункту 129.1.2 Податкового кодексу України, відповідачу було нараховано пеню у розмірі 24753,34 грн. по платежу 30 14010100 "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" та 15652,19 грн. по платежу 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" (а.с.а.с. 34-36, 78).

Відповідно до статті 54 пункту 54.1 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до статті 57 пункту 57.1 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 157 пункту 57.3 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 -54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.175 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.153, Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідачеві було направлено поштовим звязком рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу № 778-25 від 01 грудня 2014 року, однак така була повернута на адресу позивача з відміткою поштового органу: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 37(на звороті), 38).

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.34 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 Податкового Кодексу України, У разі якщо грошове зобовязання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у звязку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобовязання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Заборгованість відповідача зі сплати податкового боргу по податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб підтверджується наявним в матеріалах справи уточнюючим розрахунком (а.с. 78 ) та карткою особового рахунку платника (а.с.а.с. 34-36).

Застосоване судом законодавство використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Зважаючи на вказані норми Податкового кодексу України, враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 9, 10, 11, 70, 71, 94, 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (89502, Закарпатська область, місто Чоп, вул. Вербова, будинок 7, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 380981,36 (трьохсот вісімдесяти тисяч девятисот вісімдесят однієї грн. 36 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_2