Справа № 18/560-а (2а-97/12/2670/4853/13)
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/28632/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Рівненський науково-дослідний інститут технології машинобудування» на постанову Господарського суду міста Києва від 19 червня 2007 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року

у справі № 18/560-А (2а-97/12/2670/4853/13)

за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства культури України, Національного художнього музею України

третя особа Акціонерне товариство «Градобанк»

до Національного банку України

про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2006 року заступник прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства культури України, Національного художнього музею України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - НБУ) про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Господарського суду міста Києва від 19.06.2007, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2008, адміністративний позов задоволено повністю. Зобов'язано НБУ передати у встановленому порядку колекцію образотворчого мистецтва Акціонерного товариства «Градобанк» у кількості 785 предметів Національному художньому музею України.

У грудні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Рівненський науково-дослідний інститут технології машинобудування» подало апеляційну скаргу на вказану постанову Господарського суду міста Києва від 19.06.2007.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Акціонерне товариство «Градобанк».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015 у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, а постанову Господарського суду міста Києва від 19.06.2007 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Господарського суду міста Києва від 19.06.2007 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015, ПАТ «Рівненський науково-дослідний інститут технології машинобудування» оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні в установленому статтею 2201 Кодексу адміністративного судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 04.06.1996 між НБУ та Акціонерним товариством «Градобанк» укладено договір № 24 на купівлю кредитів на закритому кредитному аукціоні НБУ.

З метою забезпечення виконання зобов'язань АТ «Градобанк» за кредитним договором 05.11.1996 між НБУ та АТ «Градобанк» укладено договір застави, згідно з умовами якого АТ «Градобанк» передало під заставу на зберігання відповідачу колекцію образотворчого мистецтва (картини) в кількості 785 предметів.

Згідно з актом оцінки експертної комісії від 21.12.1996 оціночна вартість творів образотворчого мистецтва колекції складає 5 176 650 доларів США.

Враховуючи високу культурну цінність колекції образотворчого мистецтва АТ «Градобанк» Верховна Рада України прийняла постанову від 08.12.1998 № 301-ХІV «Про заборону продажу колекції образотворчого мистецтва АТ «Градобанк» з метою недопущення аукціонного продажу колекції та вирішення питання про залучення колекції до Музейного фонду України.

24.06.2004 Верховна Рада України прийняла Закон України «Про передачу колекції образотворчого мистецтва Акціонерного товариства «Градобанк» у державну власність» № 1881-IV (далі - Закон № 1881-IV), який регулює відносини щодо передачі зазначеної колекції у державну власність.

На виконання вимог статті 4 Закону № 1881-IV Міністерством культури і туризму України прийнято наказ від 20.08.2004 № 554 «Про утворення Міжвідомчої комісії з проведення мистецтвознавчої експерти творів колекції образотворчого мистецтва АТ «Градобанк», на підставі якого створено Міжвідомчу комісію з проведення мистецтвознавчої експертизи творів колекції образотворчого мистецтва АТ «Градобанк» (далі - Комісія).

Протоколами №№ 2-3 засідань Комісії від 05.10.2004 та від 04.11.2004 підтверджено збереження всіх творів, що входять до складу колекції та відповідність дійсності їх оціночної вартості, що складає 5 176 650 доларів США.

На виконання вимог статті 5 Закону № 1881-IV статтею 5 Закону України від 23.12.2004 «Про Державний бюджет на 2005 рік» передбачені кошти в сумі 9 497 100,97 грн., що становило за курсом НБУ 1 880 614 доларів США, для відшкодування НБУ заборгованості АТ «Градобанк» за бюджетною програмою 1801 «Поповнення експозицій та репертуарів театрів концертних організацій».

Зазначену програму реалізовано шляхом укладення 22.12.2005 трьохстороннього договору № 279 (далі - договір № 279) про порядок передачі у державну власність та умови постійного зберігання колекції образотворчого мистецтва АТ «Градобанк» між Міністерством культури і туризму України, АТ «Градобанк» та Національним художнім музеєм України.

Метою договору № 279 є виконання статті 2 та статті 6 Закону № 1881-IV.

Згідно з умовами договору № 279 Національний художній музей України зобов'язався перерахувати НБУ кошти у сумі 9 497 100,97 грн., а АТ «Градобанк» зобов'язалося передати музею на постійне зберігання твори колекції протягом п'яти робочих днів з моменту отримання відповідачем вищезазначених коштів.

Музей прийняті на себе зобов'язання щодо перерахування НБУ коштів на підставі договору від 22.12.2005 № 279 виконав у повному обсязі, що підтверджується листом НБУ від 11.01.2006.

Відповідач свої зобов'язання згідно з положеннями статті 6 Закону № 1881-IV не виконав.

Крім того, судами попередніх інстанцій установлено, що держава своїх зобов'язань щодо відшкодування АТ «Градобанк» різниці між вартістю колекції образотворчого мистецтва та заборгованістю третьої особи перед НБУ не виконала.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 16.10.2008 № 24-рп/2008 у справі за конституційним поданням 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 1, 2, 4, 6 Закону України «Про передачу колекції образотворчого мистецтва Акціонерного товариства «Градобанк» у державну власність», постанови Верховної Ради України від 24.05.2001 № 2434-ІІІ «Про визнання колекції образотворчого мистецтва національним надбанням України»:

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 1 в частині передачі колекції образотворчого мистецтва акціонерного товариства «Градобанк» у державну власність та статей 2, 5, 6 Закону № 1881-IV;

- визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) постанову Верховної Ради України № 2434-ІІІ;

- припинено конституційне провадження у справі в частині перевірки щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 4 Закону України № 1881-IV на підставі пункту 3 статті 45 Закону України «Про Конституційний Суд України» (непідвідомчість Конституційному Суду України питань, порушених у конституційному поданні).

Крім того, судами попередніх інстанцій установлено, що посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 16.10.2008 № 24-рп/2008, НБУ у листопаді 2008 року звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. З урахуванням заяви від 12.02.2009 відповідач просив скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2008 у справі № 22-а-3615/08, прийняти нову постанову про скасування постанови Господарського суду міста Києва від 19.06.2007 у справі № 18/560-а та відмовити у задоволенні позову прокурора.

В обґрунтування заяви НБУ зазначив, що судами першої та апеляційної інстанцій під час вирішення даного спору застосовувались положення закону, які в подальшому визнані неконституційними, що на думку заявника є нововиявленою обставиною відповідно до статті 245 КАС України. Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.03.2013 залишено без змін ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.03.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012, якими у задоволенні заяви НБУ відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що колекція образотворчого мистецтва АТ «Градобанк» є об'єктом національного культурного надбання, що встановлено статтею 1 Закону № 1881-IV. Вказані положення Закону є чинними і неконституційними не визнавалися; договір № 279 є чинним, укладений внаслідок вільного волевиявлення сторін, його положення відповідають вимогам законодавства і підлягають виконанню; заборгованість АТ «Градобанк» перед НБУ за кредитним договором № 24 у розмірі 9 497 100,97 грн. погашена у повному обсязі; з дати погашення заборгованості АТ «Градобанк» та звільнення у зв'язку з цим колекції з-під застави у НБУ відсутні будь-які законні підстави для утримання колекції; у відповідача виникло зобов'язання передати колекцію Художньому музею, яке відповідачем не виконане; обов'язок НБУ передати колекцію на постійне зберігання до Художнього музею у строк до 31 грудня 2005 року є безумовним, тобто таким, що не залежить від моменту переходу права власності на колекцію до держави, здійснення розрахунків тощо.

Визнання неконституційними певних положень Закону № 1881-IV та постанови Верховної Ради України № 2434 не змінює вищезазначених обставин щодо фактичного погашення заборгованості перед НБУ та вивільнення колекції від зобов'язань, не спростовує факт безпідставного утримання відповідачем вказаної колекції та не виключає обов'язку відповідача передати неправомірно утримувану ним колекцію Художньому музею України, яка повинна знаходитися на зберіганні останнього відповідно до умов договору № 279.

Крім того, невиконання державою своїх зобов'язань щодо відшкодування АТ «Градобанк» різниці між вартістю колекції образотворчого мистецтва та заборгованістю цього банку перед відповідачем не є підставою для невиконання ним вимог статті 6 Закону № 1881-IV.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Законом № 1881-IV колекцію образотворчого мистецтва Акціонерного товариства «Градобанк» визнано об'єктом національного культурного надбання та установлено передати її у державну власність у порядку, встановленому цим Законом.

Колекцію образотворчого мистецтва Акціонерного товариства «Градобанк» віднесено до державної частини Музейного фонду України з передачею її в установленому законодавством порядку на постійне зберігання до Національного художнього музею України у м. Києві.

Згідно з вимогами цього закону Кабінету Міністрів України слід було передбачити в проекті Закону України про Державний бюджет України на 2005 рік кошти на завершення будівництва нового корпусу Національного художнього музею України по вул. Інститутській, 3 у м. Києві та реконструкцію наявного приміщення.

Кабінет Міністрів України разом з Національним банком України до 31.12.2004 зобов'язувались забезпечити складання переліку творів колекції образотворчого мистецтва Акціонерного товариства «Градобанк» та проведення мистецтвознавчої експертизи та визначення їх оціночної вартості.

Кабінет Міністрів України до 31.12.2004 був зобов'язаний розробити механізм відшкодування Національному банку України заборгованості Акціонерного товариства «Градобанк», що забезпечена заставою, предметом якої є зазначена колекція образотворчого мистецтва, та провести відповідні розрахунки з Національним банком України до 01.06.2005 шляхом передбачення коштів у проекті Закону України про Державний бюджет України на 2005 рік.

У разі якщо вартість колекції образотворчого мистецтва Акціонерного товариства «Градобанк» перевищує заборгованість цього акціонерного товариства Національному банку України, Кабінет Міністрів України був зобов'язаний передбачити у проекті Закону України про Державний бюджет України на 2005 рік кошти для відшкодування відповідної частини вартості колекції її власникові та забезпечити в установленому законодавством порядку таке відшкодування.

Водночас, згідно з вимогами Закону № 1881-IV Національний банк України до 31.12.2005 повинен був забезпечити передачу колекції образотворчого мистецтва Акціонерного товариства «Градобанк» на постійне зберігання до Національного художнього музею України у м. Києві в повному обсязі.

Згідно з пунктом 5 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 16.10.2008 № 24-рп/2008 положення Закону № 1881-IV та постанова Верховної Ради України від 24.05.2001 № 2434-III «Про визнання колекції образотворчого мистецтва національним надбанням України» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Як установлено судами попередніх інстанцій, на виконання вимог Закону № 1881-IV за рахунок бюджетних коштів було погашено всю заборгованість АТ «Градобанк» перед НБУ, проте на виконання діючої на той час статті 6 Закону № 1881-IV відповідач не забезпечив передачу колекції образотворчого мистецтва АТ «Градобанк» на постійне зберігання до Національного художнього музею України.

Вказане серед іншого обґрунтовано взяв до уваги суд першої інстанції під час задоволення позовних вимог у справі, з висновками якого правильно погодився суд апеляційної інстанції.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права, установленими обставинами справи та обґрунтованими висновками судів попередніх інстанцій, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Рівненський науково-дослідний інститут технології машинобудування» відхилити.

Постанову Господарського суду міста Києва від 19 червня 2007 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель