Справа № 759/6832/15-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/6832/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Коваль О.А. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, їх скасування, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, згідно уточнених позовних вимог, звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними протоколу про адміністративне правопорушення № 3-Л-З-0511/1 від 05.11.2014 року та постанови про справі про адміністративне правопорушення № А-1211/2 від 12.11.2014 року, їх скасування, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року позов задоволено частково. Визнано постанову Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України по справі про адміністративне правопорушення № А-1211/2 від 12.11.2014 року незаконною та скасовано її. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції щодо скасування постанови, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з допущенням порушення норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, недоведеність обставини справи, в результаті чого, як зазначає апелянт, висновки суду не відповідають обставинам справи, і це призвело до прийняття судом невірного рішення, що відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов в частині визнання незаконною постанови відповідача по справі про адміністративне правопорушення № А-1211/2 від 12.11.2014 року та її скасування, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, ґрунтуються на тих нормах, які підлягають застосуванню при даних правовідносинах, а тому такими, що підлягають задоволенню.

З таким висновком суд апеляційної інстанції погоджується та зазначає таке.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до статті 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Постанова №553).

22.09.2014 на адресу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області надійшло звернення гр. ОСОБА_4 (№7/10-4-2209/79) щодо можливого порушення містобудівного законодавства за адресою АДРЕСА_1 (а.с.88).

На підставі звернення гр. ОСОБА_4 та направлення на проведення позапланової перевірки від 03.11.2014 №49.14/03, головним державним інспектором Інспекційного відділу №1 Інспекційного управління №3 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області у присутності ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку дотримання містобудівного законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил гр. ОСОБА_3 під час виконання будівельних робіт з реконструкції багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1.

За наслідками проведеної перевірки, 05.11.2014 року Департаментом державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_3 виконує будівельні роботи з реконструкції квартири №1(реконструйовано прибудову, яка була розміром 4,40 м х 2,45 м. по внутрішньому обміру, а стала 6,65 м. х 2,90 м.) яка перебуває у власності гр. ОСОБА_3 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6443491 від 08.02.2005р. Будівельні роботи виконуються самочинно, без документу, який надає право на виконання будівельних робіт (без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт) та без проектної документації, чим порушено ст. 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Акт складено у присутності позивача, яка отримала примірник акту, що підтверджується підписом ОСОБА_3 (а.с.15).

Цього ж дня, 05.11.2014 року посадовою особою відповідача винесено припис №С-0511/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.92-93), яким, позивача зобов'язано усунути порушення містобудівного законодавства до 01.06.2015. Примірник припису ОСОБА_3 отримала, про що свідчить її підпис.

05.11.2014 складено протокол № 3-Л-З-0511/1 про адміністративне правопорушення, в якому міститься пояснення позивача, яка зазначила, що доглядає свою маму, якій 91 з половиною років, у зв'язку з цим здійснюється реконструкція, яка не заважає сусідам. При цьому, в протоколі відмічено, що ОСОБА_3 відмовилась його підписати (а.с.42-43).

12.11.2014 директором Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Кудрявцевим Олексієм Віталійовичем на підставі протоколу №3-Л-З-0511/1 від 05.11.2014 та акту перевірки від 05.11.2014 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № А-1211/2, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,7 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6 800 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд апеляційної інстанції виходить наступного.

Загальні засади отримання права на виконання будівельних робіт визначені статтями 34 та 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Приписами статті 34 Закону визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Також статтею 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, іншихлінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до місто будівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності, може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Вказана норма при прийнятті оспорюваної постанови по справі про адміністративне правопорушення також не була врахована відповідачем. Окрім того, право позивача на користування, зокрема будіництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 підвержується наданим до суду свідоцтвом про право власності на земельну ділянку.

Крім того, в протоколі № 3-Л-З-0511/1 про адміністративне правопорушення, Акті перевірки від 05.11.2014 року та постанові по справі про адміністративне правопорушення не вірно зазначений розмір ширини веранди, зокрема, зазначено, що було реконструйовано прибудову (веранда) яка була розміром 4,40 м. х 2,45 м, а стала 6,65 м х 2.90 м., тоді як згідно технічного паспорту така ширина веранди складає 2,70 м., а не 2,45 м., з огляду на що, разом із поясненнями представника позивача, який зазначив, що такі розміри були зняті інспектором Департаменту архітектурно-будівельної інспекції зовні, а не внутрішні та невірно, викликають сумнів у їх достовірності взагалі.

Разом з тим статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено загальні правила накладення стягнення за адміністративні правопорушення. Відповідно до зазначеної статті стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 34 Кодексу обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:1) щире розкаяння винного;2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди;3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин;4) вчинення правопорушення неповнолітнім;5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Отже, працівники інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до чинного законодавства при встановленні правопорушення містобудівного законодавства мають право застосовувати заходи адміністративного впливу, що також вбачається із листа Державної архітектурно-будівельна інспекції України, від 30.11.2012, № 40-19-8056 "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення містобудівного законодавства".

Норми, які закріплюють право людини на гідний або достатній рівень життя, містяться у багатьох міжнародних нормативних актах з прав людини та Конституції України, таке право прямо чи опосередковано закріплене у ряді нормативних актів різної юридичної сили.

Міжнародний пакт про економічні, соціальні та культурні права (1966 р.) - у ч. 1 статті 11 визнає право кожного на достатній життєвий рівень для нього і його сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг і житло, і на неухильне поліпшення умов життя, зокрема житлових.

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні технічний паспорт квартири позивача взагалі не передбачає наявності у ній туалету, тоді як, не забезпечення особи таким може розцінюватися, як порушення прав людини на гідний рівень життя, яке підлягає особливому захисту, особливо з боку державних органів.

Отже, підсумовуючи наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, ґрунтуються на тих нормах, які підлягають застосуванню при даних правовідносинах, а тому такими, що підлягають задоволенню в частині визнання незаконною постанови Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України по справі про адміністративне правопорушення № А-1211/2 від 12.11.2014 року та її скасування.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.09.2015.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.