Справа № 825/3266/15-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року Чернігів Справа № 825/3266/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

при секретарі - Пушенко О.І.,

за участі адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.09.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області та просить визнати протиправною відмову відповідача у видачі йому посвідчення інваліда війни та зобовязати Управління соціального захисту населення Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області видати ОСОБА_2 посвідчення інваліда війни.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відмова відповідача у видачі посвідчення інваліда війни є протиправною, оскільки позивач відповідно до п. 1 т. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є інвалідом війни, через те, що став інвалідом 1 групи внаслідок захворювання, одержаного під час проходження військової служби. Факт отримання захворювання ним захворювання в період військової служби, коли позивач виконував свій військовий обовязок, ні ким не оскаржено і підтверджено всіма необхідними документами. Розмежовувати поняття «період військової служби» та «виконання обов'язків військової служби» є неправомірним і нічим не обґрунтованим, так як відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України « Про військовий обовязок і військову службу» військовий обов'язок включає в себе : підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов'язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Тому з цього виходить висновок, що військова служба є складовою військового обовязку і є невідємними поняттями. Посилання відповідача на п. 2 т. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є безпідставним, оскільки його статус право позивача на отримання статусу інваліда війни встановлено пунктом 1 цієї статті. Враховуючи наведене, позивач вважає свої позовні вимоги обґрунтованими.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності, в письмових запереченнях зазначив, що згідно п.2 ст.7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту чітко визначено осіб, які належать до інвалідів війни. Це особи начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу PCP, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. Так як в довідці медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності, яку надав до Управління соціального захисту ОСОБА_2, вказано, що причина інвалідності захворювання, одержане в період військової служби, що не відповідає п.2 ст.7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, тому Управління соціального захисту вважає неправомірним видачу посвідчення інваліда війни ОСОБА_2 Враховуючи наведене, Управління просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що 09.07.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Управління соціального захисту населення Коропської районної державної адміністрації із заявою, в якій просив видати йому посвідчення інваліда війни.

Листом від 31.07.2015 року № 05-16/1712 Управління соціального захисту населення Коропської районної державної адміністрації відмовило позивачу у видачі посвідчення інваліда війни, мотивуючи відмову тим, що відповідно до Постанови КМ № 117 від 01.12.2005р. з 27.04.2006р. ОСОБА_2 зареєстрований в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, під № 106431, як учасник війни та інвалід військової служби і відповідно ст. 6 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей отримує пільги у розмірі 50% на природний газ, як інвалід військової служби.

Згідно п.2 ст.7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яку позивач вказував у зверненні, чітко визначено осіб, які належать до інвалідів війни. Це особи начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу PCP, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Також, згідно п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р.№ 302 Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни чітко вказано, що посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико- соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності, де і вказано, що інвалідність отримана під час виконання службових обов'язків.

Так як в довідці медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності, яку надав до Управління соціального захисту ОСОБА_2 вказано, що причина інвалідності - захворювання одержане в період військової служби, що не відповідає п.2 ст.7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, для отримання посвідчення інваліда ВВ війни. Тому відповідач прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не має права на отримання такого посвідчення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по I групі інвалідності внаслідок захворювання, одержаного в період військової служби з ураженням органів зору. Пенсійним Фондом України ОСОБА_2 видано пенсійне посвідчення № Серія ААИ №983846 (а.с. 9). В пенсійному посвідченні зазначено вид пенсії позивача, а саме - по інвалідності І група інвалід армії по зору, термін дії - довічно.

Відповідно до посвідчення Серії В-IV № 606842 ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни (а.с. 9).

Відповідно до ч 1 ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Згідно із п. 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317 причинний зв'язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов'язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Відповідно до п. 26 цього Положення особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров'я інваліда та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров'я); професійне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання:

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час;

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди;

- одержані в районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов'язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання;

- одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Великої Вітчизняної воєн та в повоєнний період;

- пов'язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав;

- пов'язані з виконанням службових обов'язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

- одержані внаслідок політичних репресій;

- пов'язані з виконанням обов'язків військової служби або службових обов'язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій;

- одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у ОСОБА_4);

захворювання:

- отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

- пов'язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв'язку.

Згідно свідоцтва про хворобу ОСОБА_2 № 341 від 25 травня 1967 року зазначено, що захворювання отримане в період проходження військової служби (а.с. 12). Відповідно до довідки МСЕК серії МСЕ-ЧНВ №229083 від 09.06.2009 року причиною інвалідності ОСОБА_2 зазначено - захворювання одержане в період проходження військової служби з ураженням органів зору та встановлено інвалідність І групи, безстроково.

Таким чином, причиною інвалідності ОСОБА_2 визначено захворювання, що одержано ним в період проходження військової служби та полягає в ураженні органів зору. Частина 1 ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачає, що особа має справо на статус інваліда війни у разі одержання нею захворювання під час виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків). Частина 2 цієї статті Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачає категорію осіб, які також визнаються інвалідами війни, тобто вона доповнює перелік осіб, що є інвалідами війни, визначений в ч. 1 ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військовий обов'язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов'язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Отже, проходження військової служи є військовим обовязком, тобто захворювання одержане ОСОБА_2 в період проходження військової служби, було отримано під час виконання позивачем військового обовязку, отже відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позивач підпадає під визначення особи, що має право на встановлення статусу інваліда війни, отже він має право на отримання посвідчення інваліда війни.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відповідачем не доведено правомірність своїх дій, оскільки відмова ОСОБА_2 у видачі посвідчення інваліда війни є необґрунтованою та протиправною, а тому позовні вимоги про визнання такої відмови Управління соціального захисту населення Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області протиправною та зобовязання видати ОСОБА_2 посвідчення інваліда війни, підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області у видачі ОСОБА_2 посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області видати ОСОБА_2 посвідчення інваліда війни.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур