Справа № 805/3892/15-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. Справа № 805/3892/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, буд. 1, корпус 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 2189,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Красноармійська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулась до суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 2189,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач знаходиться на обліку і має податковий борг зі сплати єдиного податку в розмірі 2 189,00 гривень. Посилаючись на статтю 95 Податкового кодексу України (далі - ПК України), просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 2 189,00 гривень в рахунок погашення податкового боргу зі сплати єдиного податку.

28 вересня 2015 року, через відділ діловодства та документообігу Донецького окружного адміністративного суду, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі та зворотній бік облікової картки відповідача.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, представників до суду не направив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі до суду не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог частини 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи відсутність потреби заслухати, свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_1 05.10.2006 року зареєстрований як фізична особа-підприємець за № 0003347, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та взятий на облік платника податків у Красноармійській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області за № 1514.

Статтею 67 Конституції України, визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 291.4 статті 291 ПК України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку.

Підпунктом 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 ПК України встановлено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Відповідачем до податкового органу було подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування від 02 липня 2013 року, згідно якої ставка єдиного податку є 20 відсотків (2 група).

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно з підпунктом 2 п. 293.2 статті 293 ПК України, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (п.п. 293.2.2 п.293.2 ст. 293 ПК України).

Сума боргу з основного платежу в розмірі 1 218,00 грн. утворилась на підставі самостійно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 02.07.2013 року.

В звязку з порушенням терміну сплати зазначених податкових зобовязань податковим органом на підставі акта перевірки № 726/05-16-17-01/НОМЕР_1 від 21.07.2014 року прийняте податкове повідомлення рішення від 21.07.2014 року за № НОМЕР_2 (отримане 27.07.2014р.), яким відповідачу за період лютий квітень 2014 року нарахована штрафна санкція на суму 243,60 грн.

В звязку з порушенням терміну сплати зазначених податкових зобовязань податковим органом на підставі акта перевірки № 1331/05-16-17-01/НОМЕР_1 від 31.12.2014 року прийняте податкове повідомлення рішення від 09.02.2015 року за № НОМЕР_3, яким відповідачу за період липень грудень 2014 року нарахована штрафна санкція на суму 730,80 грн.

Як видно зі зворотного боку облікової картки платника податків відповідач частково сплатив податкове зобовязання в розмірі 3,40 грн.

Таким чином в порушення норм ПК України відповідачем не сплачено самостійно нараховану заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, суму єдиного податку в розмірі 2 189,00 грн.

Пунктом 113.1 статті 113 ПК України визначено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

03 вересня 2014 року позивачем сформовано податкову вимогу № 279-25 на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями 483,80 гривень.

Податкова вимога № 279-25 від 03 вересня 2014 року, що була надіслана на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, була повернена на адресу позивача з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відомостей щодо оскарження вказаної податкової вимоги матеріали справи не містять.

Станом на момент розгляду справи відповідач має податковий борг зі сплати єдиного податку в розмірі 2 189, 00 гривень, що підтверджується обліковою карткою платника податку.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів у розмірі 2 189,00 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 14, 16, 54, 57-58, 95, 113 Податкового кодексу України та статтями 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 2189,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер 4, 85300, Донецька область, м. Красноармійськ, пров. Борового, гуртожиток 27) на користь місцевого бюджету ( єдиний податок № 0060, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, код платежу 18050400) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 2 189 (дві тисячі сто вісімдесят девять) гривень 00 копійок.

Постанова прийнята, складена і підписана в нарадчій кімнаті 28 вересня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.