Справа № 2а-3711/12/1370
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року Справа № 145587/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Сапіги В.П., Яворського І.О.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова Львівської області ДПС, в даний час Головного управління ДФС у Львіській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2012 року по справі за позовом приватного підприємства «Мірт» до державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова Львівської області ДПС, в даний час Головного управління ДФС у Львіській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Мірт» (надалі - ПП «Мірт») звернулося з адміністративним позовом до державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова Львівської області ДПС (надалі - ДПІ у Личаківському районі м. Львова) про скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що право ПП «Мірт» на податковий кредит підтверджується усіма необхідними первинними документами, а висновки відповідача стосовно необхідності попередньої оплати товару для формування податкового кредиту є необґрунтованими та прямо суперечать закону. На підтвердження правомірності включення сум ПДВ до складу податкового кредиту травня 2011 року до перевірки були надані всі необхідні первинні документи. Щодо виявлених податковим органом арифметичних помилок в податковій декларації з ПДВ контрагента позивача, то такі жодним чином не впливають на правомірність дій платника податку та не можуть тягнути для нього негативних наслідків.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2012 року позовні вимоги задоволено повністю. Суд виходив з того, що факт виконання договору поставки між позивачем та ТОВ «Сура - 58» добавки адгезійної підтверджується договором, видатковою та податковою, товарно - транспортною накладними, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, що підтверджує транспортування товару власним транспортним засобом. Придбаний товар використано при виробництві асфальту, що підтверджується попередніми калькуляціями та звітами про витрати основних матеріалів у будівництві в співставленні з виробничими нормами. Відтак, податковий орган не встановив факту порушення податкового законодавства позивачем, а лише констатував неможливість проведення зустрічної перевірки постачальника та наявність арифметичних помилок у його звітності. Арифметичні помилки контрагента та його неплатоспроможність і подальше банкрутство не свідчить про завищення ПП «Мірт» податкового кредиту за травень 2011 року. Слід враховувати позицію Європейського Суду з прав людини «БУЛВАС АД проти Болгарії».

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що ТОВ «Сура - 58» не відображено у податковій декларації операції з продажу товарно - матеріальних цінностей на користь ПП «Мірт». Законом чітко передбачено, що однією із обов'язкових підстав включення сум до податкового кредиту з ПДВ є сплата цих сум до Державного бюджету України, відтак позивачем завищено податковий кредит за травень 2011 року , що призвело до заниження ПДВ на суму 428543 грн.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що в грудні 2011 року ДПІ у Личаківському районі м. Львова провела позапланову невиїзну перевірку ПП «Мірт» з питань правомірності формування податкового кредиту по взаєморозрахунках з ТОВ «Сура-58» за травень 2011 року, за результатами якої складено акт № 775/23-2/22396799 від 29.12.2011 року. На підставі висновків зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /613/10/23 від 11.01.2012 року, яким ПП «Мірт» визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 428544 грн., в т.ч. 428543 грн. - за основним платежем, 1 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

ПП «Мірт» та ТОВ «Сура-58» уклали договір № 04/5-1 від 04.05.2011 року, відповідно до умов якого ТОВ «Сура-58» зобов'язується поставити, а позивач прийняти та оплатити товар - добавку адгезійну. Поставка кожної партії товару оформляється видатковою накладною після узгодження сторонами її обсягу. На виконання умов договору ТОВ «Сура-58» передало у власність позивача товар в кількості 9889 кг по ціні 216,67 грн./кг (без ПДВ) загальною вартістю 2571257,57 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 428542,93 грн. Факт передачі та отримання товару підтверджується видатковою накладною № 234 від 10.05.2011 року. По факту поставки товару ТОВ «Сура-58» видало позивачу податкову накладну № 10 від 10.05.2011 року на загальну суму 2571257,57 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 428542,93 грн., яку позивач відніс до складу податкового кредиту за травень 2011 року. Товар з м. Київ до м. Львів перевозив водій ПП «Мірт» та доставив його на належний позивачу асфальтобетонний завод. Факт транспортування товару від постачальника власним автомобілем підтверджується товарно-транспортною накладною. Наявність у власності підприємства вантажного автомобіля підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (вантажопідйомність - 14 тонн). Придбані у ТОВ «Сура - 58» товари позивач в подальшому використовує при виробництві асфальту, що підтверджується долученими до матеріалів справи попередніми калькуляціями та звітами про витрати основних матеріалів у будівництві в співставленні з виробничими нормами.

Колегія суддів виходить з того, що товарність операцій з поставки ТОВ «Сура-58» ПП «Мірт» добавки адгезійної не оспорюється, надані останнім документи є підставою для висновку про сплату ним сум податку в ціні придбання товару безпосередньому постачальнику товару, сума податкового кредиту з ПДВ підтверджена належним чином оформленими податковими накладними та сплачена, а тому надає підставу для застосування підпункту 7.2.1. пункту 7.2 Закону України «Про податок на додану вартість».

Чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Верховний Суд України у постанові від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10 зазначає, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило б справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги вцілому суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова Львівської області ДПС, в даний час Головного управління ДФС у Львіській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2012 року у справі № 2а-3711/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді В.П. Сапіга

І.О. Яворський

Повний текст виготовлено 21.09.2015 року