Справа № 2а-907/10/1770
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 р. Справа № 30347/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В., Попка Я.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2010 року у справі за позовом Спільного Українсько-Литовського підприємства "Ламія" Закрите акціонерне товариство до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Спільне Українсько-Литовське підприємство "Ламія" Закрите акціонерне товариство звернулося в суд з адміністративним позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 18.09.2009 року №/0 та №/0, від 15.10.2009 року №/1 та №/1, від 31.12.2009 року №/2 та №/2, від 02.03.2010 року №/3 та №/3. Одночасно просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що валові витрати СП "Ламія" ЗАТ формувалися у охопленому перевіркою періоді відповідно до пп.5.2.1. 8.5.2. ст.5, пп. 11.2.1. п.11.2. ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, а висновки податкового органу про відсутність документального підтвердження частини витрат зроблені за рахунок помилкового самостійно здійсненого їх перерахунку, внаслідок якого ревізором констатовано про формування витрат по одних операціях, в той час як позивачем їх було сформовано по інших. Факт порушення пп.7.2.6. п.7.2 ст.7 Закону Україна "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, та розпорядження Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо удосконалення системи адміністрування податку на додану вартість" №262-р від 06.02.2008 року заперечується пп.17.2 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовий фондами" №2181-111 від 21.12.2000 року та п.7.5. ст.7 Закону України №168/97-ВР від 03.04.1997 року, нормами якого керувався позивач.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2010 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Дубенська ОДПІ подала апеляційну скаргу за якою просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову в задоволення позовних вимог.

При цьому апелянт вказує, що СП "Ламія" ЗАТ занижено у перевіряємому періоді валові доходи на 24909 грн., позаяк не віднесено до їх складу у ІІІ кв. 2008 року кошти, одержані в рахунок оплати товару від TOB "Дон-Бізнестрейд-М". По цій же господарській операції позивачем безпідставно було скориговано податкове зобов'язання у сторону зменшення, як самостійно виявлена помилка у вигляді хибного виписування для TOB "Дон-Бізнестрейд-М" податкових накладних, позаяк вказаний контрагент за даними системи автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту скористався правом на податковий кредит за такими накладними і відповідного корегування не провів.

СП "Ламія" ЗАТ завищило валові витрати, не представивши до перевірки документальне підтвердження видатків ІІІ кв. 2008 року на суму 826126 грн., не довело зв'язок видатків на суму 4119 грн., понесених на оплату послуг міжнародного роумінгу мобільному оператору з власною господарською діяльністю та завищило суму амортизаційних нарахувань в розмірі 9502 грн. за рахунок їх нарахування на автомобіль "Шкода Октавія", який протягом перевіряємого періоду у господарській діяльності позивача не використовувався.

Окрім цього позивач занизив суму ПДВ, яка підлягала сплаті до бюджету у квітні 2009 року на 2410 грн. та завищив суму ПДВ, яка підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі 403798 грн., за рахунок безпідставного корегування податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок по податкових накладених, виписаних для нього контрагентами в строк більш ніж три місяці після вчинення господарських операцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спільне Українсько-Литовське підприємство "Ламія" Закрите акціонерне товариство зареєстроване 16.03.1998 року рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради та взято на податковий облік 24.03.1998 року Дубенською ОДПІ та у перевіряємому періоді являлось, зокрема і платником ПДВ.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» вiд 04.12.1990 № 509-XII органам державної податкової служби визначено право на підставі рішення керівника податкового органу, яке оформлене наказом проводити планові перевірки в межах повноважень, визначених Законом України від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

Працівниками податкового органу на підставі наказу проведено позапланову виїзну документальну перевірку СП "Ламія" ЗАТ щодо дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період його діяльності з 01.07.2008 року по 30.06.2009 року та проведена відповідачем з 18.08.2009 року по 01.09.2009 року.

За результатами перевірки складено акт №181/23/25319961 від 08.09.2009 року .

При цьому перевіркою встановлено порушення підприємством п.4.1 ст.4, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року, внаслідок чого позивачем занижено валовий дохід в сумі 24909 грн.; пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року, внаслідок чого позивачем завищено валові витрати в сумі 826126 грн.; пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року, внаслідок чого позивачем завищено валові витрати в сумі 4119 грн.; пп.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року, внаслідок чого позивачем завищено суми амортизаційних відрахувань на суму 9502 грн.; пп.7.2.6. п.7.2, п.п.7.5.1, п.7.5 ст.7 Закону У країни №168/97-ВР від 03.04.1997 року, розпорядження Кабінету Міністрів України №757-р, №838-р. та №262-р внаслідок чого занижено суму ПДВ , яка підлягає сплаті до бюджету у квітні 2009 року на суму 2419 грн. та завищено суму ПДВ, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі 403798 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: №/0 від18.09.2009 року, №/1 від 15.10.2009 року, №/2 від 31.12.2009 року, згідно якого позивачу нараховано податкове зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" в сумі 11086,50 грн. в тому числі за основним платежем - 7391,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями-3695,50 грн.; №/0 від 18.09.2009 року, №/1 від 15.10.2009 року, №/2 від 31.12.2009 року, згідно якого позивачу нараховано податкове зобов'язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в сумі 302194,20 грн., в тому числі за основним платежем 216164 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 86030,20 грн.

За результатами розгляду скарг СП "Ламія" ЗАТ в адміністративному порядку податкові повідомлення-рішення про донарахування сум податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість залишені без змін, а скарги без задоволення.

При цьому відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення від 02.03.2010 року №/3 та №/3.

За висновками акту перевірки, які слугували підставою для нарахування позивачу податкового зобов'язаяня з податку на прибуток в розмірі 206531,50 грн. та застосування штрафної санкції у розмірі 82612,60 грн. СП "Ламія" ЗАТ у перевіряємому періоді завищило валові витрати, оскільки документально не підтвердило видатки ІІІ кв. 2008 року на суму 826126 грн. Щодо цього зазначено, що попередні періоди обревізовані, а тому будь-яка інформація про наявність невідображених у податкових деклараціях попередніх періодів валових витрат, не може бути прийнята.

Факт не входження цієї суми до витрат попереднього періоду доведено СП "Ламія" ЗАТ розрахунком валових витрат за І півріччя 2008 року згідно податкової декларації та фактичних витрат, згідно якого за даними декларації витрати на придбання та інші витрати склали 28524433 грн., а за даними бухгалтерських регістрів 30070915 грн. (тобто більше витрат на 1546482 грн. які не відображені у декларації за І півріччя 2008 року).

Також у валові витрати не включено 6005610,22 грн. по сплачених авансах та з даних сум 1546482 грн. , 6005610,22 грн. у ІІІ квартал 2008 року включено 99847 грн.

Окрім цього витрати по рахунку 84 із кредиторами, які обліковуються на рах.685 в сумі 34227 грн., що включають орендну плату по договору оренди від 03.10.2007 року із ПП ОСОБА_2 в сумі 2539,80 грн., орендну плату по договору оренди із TOB «Гера» в сумі 19800 грн., заправку картриджа від ПП "КОМІ і КА" в сумі 222 грн., комісійний збір за РКО від "Захід інкомбанку" в сумі 448,68 грн., інформаційно-консультаційні послуги по підготовці та публікації особливої інформації від ПП ОСОБА_3 в сумі 1980 грн., послуги мобільного зв'язку в сумі 6233 грн. (за мінусом послуг міжнародного роумінгу), комісія "Кредобанку" в сумі 1500 грн., акту виконаних робіт за інформаційний бюлетень на суму 1504 грн. із ПП "УКРАГРОКОНСАЛТ".

Позивач доводить суму витрат на придбання товарів, робіт, послуг за ІІІ квартал 2008 року за даними декларації тим, що СП "Ламія" ЗАТ включила попередню оплату ЗАТ "Кременецьцукор" в сумі 609400 грн. та попередню оплату МПП "Тотем" в сумі 50830 грн. , що стверджується договорами № 27/08/05 від 31.08.2005 року із ЗАТ "Кременецьцукор" та №29 від 07.07.2008 року із МПП "Тотем", платіжних доручень на перерахування коштів та виписками банку.

Аналізуючи вимоги п.п.11.2.3 пп.11.2.1. п.11.2 ст.11, п.5.1 ст.5 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року суд першої вірно вказав, що включення СП "Ламія" ЗАТ вказаних сум попередньої оплати до валових витрат того періоду, в яких надійшли кошти, відповідає вимогам Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року.

Курсову різниця в сумі 31822 грн. на залишок кредиту отриманого від ВАТ "КРЕДО БАНК" згідно договорів №109-08 від 18.03.2008 року та № 117-08 від 21.03.2008 року , журналу-ордеру по нарахуванню курсової різниці, курсів валют за даний період.

Відповідно до пп.7.3.3. п.7.3 ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, непогашена протягом звітного періоду заборгованість, виражена в іноземній валюті, розглядається умовно проданою в останній день звітного періоду за офіційннм валютним курсом НБУ, що діяв на такий день. Для цілей цього підпункту під терміном "заборгованість" розуміється основна сума (непогашена частина основної суми) фінансового кредиту.

Тому витрати по придбанню у ЗАТ "Кременецьцукор» в сумі 609400 грн. правомірно включено позивачем до валових витрат ІІІ кварталу 2008 року.

Попередня оплата ЗАТ НВП "Західцукор" за І півріччя 2008 року, яка не була віднесена до валових витрат у І півріччі 2008 року, яка підтверджена платіжним дорученням №263 від 15.04.2008 року на суму 150000 грн., договором купівлі-продажу № 09/01/06 від 30 січня 2006 року. Попередня оплата у декларацію з податку на прибуток за І півріччя 2008 року до валових витрат включена частково в сумі 99847 грн. Щодо не включення до декларації з податку на прибуток першого півріччя валових витрат по сплачених авансах в сумі 6005610,22 грн. то позивачем надавалось відповідачу письмове пояснення разом з подачею вказаної декларації.

Аналізуючи наведене та положення п.17.2 ст. 17 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-Ш від 21.12.2000 року суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що включення СП "Ламія" ЗАТ до валових витрат ІІІ кварталу 2008 року частини попередньої оплати ЗАТ НВП "Західцукор", яка не була віднесена до таких валових витрат у попередньому звітному податковому періоді - першому півріччі 2008 року, узгоджується з вимогами Закону України №2181-Ш від 21.12.2000 року.

Висновки податкового органу про заниження СП "Ламія" ЗАТ у ІІІ кв. 2008 року валових доходів на 24909 грн., за рахунок не віднесення до їх складу коштів, одержаних в рахунок оплати товару від TOB "Дон-Бізнестрейд-М" згідно платіжного доручення №863 від 28.07.2008 року в сумі 8330 грн. та платіжного доручення №827 від 17.07.2008 року в сумі 21560 грн., разом 29890 грн., позивач спростовує тією обставиною, що вказані кошти є сумою погашення дебіторської заборгованості, яка належним чином була відображена на рахунку бухгалтерського обліку №361 "Розрахунки з покупцями", та яка на 01.07.2009 року становила 45934 грн. Залишок дебіторської заборгованості було погашено у серпні згідно платіжного доручення №953 від 12.08.2008 року в сумі 16043 грн. і ця сума ревізором вже не рахувалась як перша подія.

Розрахунки з TOB "Дон-Бізнестрейд-М" було закрито і на 01.09.2008 року сальдо дорівнює 0 грн. Перша подія по даному контрагенту виникла в березні 2008 року - це відвантаження цукру-піску згідно договору №43/12/07 від 05.12.2007 року, що підтверджено додатком 5 Розрахунку з контрагентами з ПДВ за березень 2008 року.

У додатку 10 до акту перевірки відображено дебіторську заборгованість TOB "Дон- Бізнестрейд-М" 45900 грн., що доводить факт безпідставного включення податковим органом суми оплати дебіторської заборгованості до валових доходів.

При цьому висновки податкового органу щодо аналізу господарської операції позивача з TOB "Дон-Бізнестрейд-М" не узгоджуються з пп.11.3.1. п.11.3 ст.1 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року, за нормою якого, датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупці (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку -дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у башсівській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (nocлуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Тому висновки податкового органу про заниження СП "ЛаміЯ" ЗАТ у ІІІ кв. 2008 року валових доходів на 24909 грн, які слугували підставою для нарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 6227,25 грн. та застосування штрафної санкцій у розмірі 2490,90 грн. не знайшли свого підтвердження в суді та повністю спростовані позивачем в ході судового розгляду справи.

Також Дубенською ОДПІ за рахунок перевірки системи автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту нарівні ДПА України встановлено, що TOB "Дон-Бізнестрейд-М" скористався правом на податковий кредит за накладними №73 від 17.07.2008 року на суму ПДВ 3593,33 грн. та №74 від 28.07.2008 року на суму ПДВ 1388,33 грн., виписаних СП "Ламія" ЗАТ по яких позивачем проведено корегування, як по податкових накладних, що виписані помилково.

Це слугувало підставою для висновків про заниження СП "Ламія" ЗАТ податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2008 року в розмірі 4981 грн. та для нарахування штрафної санкції у розмірі 2490,50 грн.

Фактично, відповідачем встановлено порушення податкового законодавства лише за результатами автоматизованого співставлення сум податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні -ДПА України, та й то лише по одному податковому місячному періоду, а не на підставі первинних документів, що є порушенням Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №327 від 10.08.2005 року.

В акті перевірки не наведено аналізу договірних правовідносин між СП "Ламія" ЗАТ та TOB "Дон-Бізнестрейд-М" і крім помилково виписаних податкових накладних, не зазначено жодних первинних документів, якими підтверджується здійснення позивачем у серпні 2008 року з даним контрагентом операцій, оподатковуваних ПДВ, зокрема в розмірі 4981 грн.

З наведеного необхідно зробити висновок, що суд першої інстанції вірно вказав щодо безпідставності здійснених відповідачем для СП "Ламія" ЗАТ нарахувань податкових зобов'язань з ПДВ за серпень 2008 року.

Також на підтвердження зв'язку витрат по послугах мобільною зв'язку є договір про надання послуг мобільного зв'язку із оператором ЮМС, рахунки за телекомунікаційні послуги, накази керівника на придбання мобільних телефонів, список працівників, які забезпечуються мобільними телефонами, наказ "Про використання мобільного зв'язку" за яким мобільний зв'язок використовується для ведення розмов в цілях дослідження ринку збуту (вт.ч. у Росії, Литві, Польщі). Також наказом №11 від 10.01.2008 року "Про пошук ринків збуту" наказано працівникам, яких забезпечено мобільними телефонами проводити пошук ринків збуту за кордоном з метою експорту цукру.

В акті перевірки, що слугував підставою для відповідних висновків і винесення спірних податкових повідомлень-рішень зазначено лише про те, що позивачем не надано до перевірки документи, які підтверджують господарські відносини з іноземними партнерами та документи на їх виконання.

Така позиція податкового органу свідчить про звужувальне тлумачення норм пп.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року, як такої, що надає право на включення до валових витрат лише видатки, які прямо пов'язані з виробництвом та/або продажем продукції, в той час як буквальний зміст підпункту свідчить про право платника податків, відносити до валових витрат і видатки, пов'язані з підготовкою та організацією такого виробництва та/або продажу продукції.

Отже вірним є висновок суду, що видатки понесені на оплату послуг міжнародного роумінгу пов»язані з господарською діяльністю СП "Ламія" ЗАТ .

Також за висновками акту перевірки, що стали підставою для нарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 690,75 грн. - за ІІІ кв. 2008 року, 621,75 грн. - за ІУ кв. 2008 року - 559,50 за 1 кв. 2009 року, 503,50 грн. - за 2 кв. 2009 року, а також відповідних сум штрафних санкцій, що СП "Ламія" у перевіряємому періоді безпідставно нарахувало амортизацію в розмірі 9502 грн. на автомобіль "Шкода Октавія", який протягом перевіряємого періоду у господарській діяльності позивача не використовувався.

Підставою того, що автомобіль перебував на ремонті, вказує наказ по підприємству №8 від 26.06.2008 року "Про виведення із експлуатації автомобіля "Шкода Октавія" для проведення капітального ремонту".

Аналізуючи обставини справи та положення пп.8.1.1 п.8.1, п.п. 8.4.5, пп.8.4.6. п.8.4 ст.8 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року, ст.1 Закону У країни "Про автомобільний транспорт" №2344 ІІІ від 05.04.2001 року суд першої інстанції вірно зазначив, що СП "Ламія" ЗАТ підставно нараховано амортизацію на автомобіль "Шкода Октавія" в розмірі 9502 грн.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги пп.7.2.6. п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР від 03.04.1997 року, ст.15 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000 року податковий орган безпідставно нарахував позивачу ПДВ за квітень 2009 року в розмірі 2410 грн. та застосував штрафну санкцію розмірі 1205 грн.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення.

Пунктом 1 ч.2 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення, та норми матеріального права, що визначають порядок набрання та втрати чинності лише стосовно нормативно-правових актів, що кореспондується з нормою ч.2 ст.171 КАС України, а позивачем фактично оскаржуються правові акти індивідуальної дії і суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог в спосіб визнання рішення протиправним та його скасування.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що Рівненський окружний адміністративний суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2010 року у справі №2а- 907/10- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : В.П.Сапіга

Судді: Т.В. Онишкевич

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 03.02.2012р.