Справа № 173/1767/15-а
Суддя: Шевченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1767/15-а
Провадження №2-а/173/62/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

24 вересня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання - Демяненко С.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача: Білоус А.В., Хлєборобової Н.С.,

представника третьої особі - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДП «Придніпровська залізниця»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 3 грудня 1984 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Верхівцевського вагонного депо ДП «Придніпровська залізниця» слюсарем по ремонту рухомого складу на пункті технічного обслуговування. 1 грудня 1992 року йому було присвоєно розряд старшого оглядача вагонів ремонтника пункту технічного обслуговування. 30 січня 2012 року був звільнений у зв'язку з переведенням до відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Дніпродзержинськ» та з першого лютого 2012 року до 29 серпня 2012 року працював у цьому відокремленому структурному підрозділі старшим оглядачем-ремонтником вагонів на пункті технічного обслуговування вантажних вагонів ст.Верхівцеве. 29 серпня 2012 року позивач звільнився за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років. 30 червня 2015 року позивач отримав повідомленні від Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі про те, що з 1 липня 2015 року йому призупинено виплату пенсії у зв'язку з тим, що списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 12 жовтня 1992 року № 583 посада старшого оглядача-ремонтника не передбачена. Тому довідка від 4 вересня 2012 року, на підставі якої було призначено пенсію, не відповідає чинному законодавству, а отже недійсна. Тому зарахувати період роботи з 1 грудня 1992 року до 30 січня 2012 року до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, немає підстав. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, оскільки він має право на отримання пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підставі вищевикладеного позивач просив суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі щодо припинення виплати призначеної пенсії за вислугу років з 1 липня 2015 року та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області поновити виплату пенсії за вислугу років на підставі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 1 липня 2015 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснили, що позивач займав посаду старшого оглядача-ремонтника вагонів. Окрім виконання всіх обов'язків оглядача-ремонтника вагонів, на нього покладалися також обов'язки організаційні, а саме розподілення завдань між підлеглими працівниками, контроль за виконанням роботи тощо.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечували. Суду пояснили, що позивач не має права на отримання пенсії за вислугу років, оскільки відповідно до п «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. У списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою КМУ від 12 жовтня 1992 року № 583 безпосередньо вказана посада оглядачів-ремонтників вагонів магістральних залізниць зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станції позакласних, 1 та 2 класу посада старшого оглядача-ремонтника не передбачена. Тому довідка від 4 вересня 2012 року, яка видана відокремленим структурним підрозділом «Верхівцевське вагонне депо» не відповідає чинному законодавству, а тому є недійсною. Враховуючи вищевикладене представники вважали, що зарахувати період роботи з 1 грудня 1992 року до 30 січня 2012 року до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 не має підстав. Права на поновлення пенсії він не має.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судовому засіданні вважав заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, а дії відповідача неправомірними.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 3 грудня 1984 року він був прийнятий на роботу до Верхівцевського вагонного депо ДП «Придніпровська залізниця» слюсарем по ремонту рухомого складу на пункті технічного обслуговування. 1 грудня 1992 року йому було присвоєно розряд старшого оглядача вагонів ремонтника пункту технічного обслуговування. 30 січня 2012 року був звільнений у зв'язку з переведенням до відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Дніпродзержинськ» та з першого лютого 2012 року до 29 серпня 2012 року працював у цьому відокремленому структурному підрозділі старшим оглядачем-ремонтником вагонів на пункті технічного обслуговування вантажних вагонів ст.Верхівцеве. 29 серпня 2012 року позивач звільнився за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років (а.с.7-10).

Після досягнення 55-річного віку ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років у відповідності до п «а» ч.1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте з 1 липня 2015 року виплата пенсії була припинена. Ці обставини в судовому засіданні сторони визнали, а тому згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України вони не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Згідно з п «а» ст. 55 цього Закону право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Відповідно до списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах, і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою КМУ № 583 від 12 грудня 1992 року, до зазначеного списку входять: оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу, оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станції позакласних та 2 класу; слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць,зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, та 2 класу.

Згідно з роз'ясненням Міністерства соціального забезпечення України № 25 від 18 листопада 1992 року «Про деякі питання призначення пенсії на пільгових умовах та пенсії за вислугу років» відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно із затвердженням Кабінету Міністрів України переліками і списками, якщо такі включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Довідником класифікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 28 листопада 2001 року № 834, визначені кваліфікаційні характеристики професії «оглядач вагонів», а також кваліфікаційні вимоги до 3-5 розрядів. В примітці до розділу вказано, що старший оглядач вагонів тарифікується на один розряд вище оглядачів вагонів, якими він керую.

Додатком А до Класифікатора професій ДК 003:2010 передбачено професійну назву роботи «оглядач вагонів» за кодом КП 7233, додатком В до Класифікатора професій ДК 003:2010 передбачено похідне слово «старший», яке може застосовуватись до професій (професійних назв робіт). Також цим додатком зазначено, що похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення, дублювання, збереження коду новоутвореної професії.

Відповідно до примітки 2 Додатка В до «Класифікатора професій» назви професій можуть бути розширені за потреби користувача для внутрішнього використання термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови дотримання лаконічності викладення, якщо інше не передбачено у Класифікаторі професій чи відповідних нормативно-правових актах.

Відтак, від базової професійної назви роботи «оглядач вагонів» утворюється похідна назва «старший оглядач ремонтник вагонів», що узгоджується з нормами «Класифікатора професій» щодо новоутворення професійних назв робіт та є роботою працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 має стаж роботи на Придніпровській залізниці, передбачений Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах, і користуються правом на пенсію за вислугу років: з 3 грудня 1984 року слюсарем з ремонту рухомого складу по 3 розряду в складальний цех; з 1 березня 1985 року переведений слюсарем з ремонту рухомого складу 3 розряду на пункт технічного обслуговування ст.Верхівцеве; з 2 грудня 1986 року присвоєний розряд слюсаря з ремонту рухомого складу на пункті технічного обслуговування ст.Верхівцеве; з 20 лютого 1987 року присвоєний розряд старшого оглядача вагонів ремонтника на станції технічного обслуговування ст.Верхівцеве; з 1 грудня 1992 року присвоєний 6 розряд старшого оглядача вагонів ремонтника на станції технічного обслуговування ст. Верхівцеве, 30 січня 2012 року звільнений у зв'язку з переведенням що становить більше 19 років на посаді старшого оглядача вагонів ремонтника.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не виконував протягом робочого дня безпосередньо обов'язки оглядача ремонтника вагонів, оскільки займався організаційними питаннями, оскільки в судовому засіданні свідки підтвердили, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду старшого оглядача ремонтника вагонів виконував окрім обов'язків оглядача ремонтника вагонів, обов'язки щодо організації бригад, здійснення контролю за працівниками, вирішення термінових питань.

Так свідок ОСОБА_6 суду показала, що вони працювали разом в позивачем. Вона також обіймала посаду старшого оглядача вагонів і вони з ОСОБА_1 перед початком робочого дня перевіряли, чи всі працівники стали до роботи, чи є всі інструменти, вирішували, хто що має робити, при цьому виконували безпосередньо функції оглядача вагонів, оскільки це основний вид роботи, а на старшого оглядача покладаються додаткові функції.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він працював разом з ОСОБА_1 з 2009 року в його бригаді. ОСОБА_1 як і всі оглядачі вагонів працював повну робочу зміну та додатково вирішував організаційні питання.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він працював разом з ОСОБА_1 з 1992 року та до самого виходу його на пенсію. ОСОБА_1 як старший оглядач ремонтник вагонів виконував ті ж самі функції, що і оглядач ремонтник тільки ще додатково виконував організаційні функції.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність рішення про припинення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1, оскільки на день звернення до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі позивач досяг 55 річного віку, його загальний стаж роботи складав більше 25 років, з тих не менше 12 років 6 місяців на роботах, що дають право на пенсію за вислугу років. У зв'язку з чим суд вважає законними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги та внаслідок неправомірних дій відповідача право на виплату пенсію позивача підлягає відновленню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69-71, 86,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області щодо припинення виплати ОСОБА_5 призначеної пенсії за вислугу років з 1 липня 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_5 на підставі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 1 липня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 понесені ним судові витрати в сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення

строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ю. Шевченко