Справа № 263/11008/15-а
Суддя: Ікорська Є. С.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/263/291/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в особі судді Ікорської Є.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах у 54 роки відповідно до п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням відповідача №131 від 24.074.2015 року у призначенні пенсії позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що немає підстав для врахування позивачу при призначенні пенсії пільгової довідки, виданої 02.06.2015 року шахтою імені М.Бажанова Державного підприємства «Макіїввугілля», оскільки це на думку відповідача суперечить вимогам ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», розпорядженню Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких орган державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження». У зв'язку з вищенаведеним позивач просив суд визнати неправомірними дії УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя та скасувати рішення заступника начальника УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя Забєло Т.М. №131 від 24.07.2015 року про відмову у призначенні йому пенсії, зобов'язати відповідача призначити та сплатити йому пенсію за віком відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 13.07.2015 року, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача суду надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких орган державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» м.Макіївку віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Одночасно зазначив, що відповідно до частин 2,3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до зазначеного вважає, що дії Управління ПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя при призначенні пенсії позивачу були правомірними.

Враховуючи вимоги позивача, письмові пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Позивач звернувся в Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що не оспорюється сторонами.

Згідно з принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

Управління пенсійного фонду в Жовтневому районі м.Маріуполя, перевіривши підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, рішенням № 18 від 24.07.2015 року відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, через те, що пільгова довідка, видана 02.06.2015 року шахтою імені М.Бажанова Державного підприємства «Макіїввугілля» у м.Мікіївці, є недійсною і не створює правових наслідків (а.с.8)

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, який набрав чинності з 27 квітня 2014 року, визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Таким чином, беззаперечним є те, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який документ, виданий таким органом або такою особою, є недійсним і не створює правових наслідків

Довідку ОСОБА_1 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення за відсутності трудової книжки відповідних записів у ній від 02.06.2015 року дійсно було видано в період тимчасової окупації м.Макіївки, установою, яка розташовується на окупованій території.

Незаконність довідки, обґрунтована відповідачем тим, що орган, який її видав, створений не у відповідності до закону.

Разом з тим, суд знаходить, що такий висновок відповідача є хибним і не підтверджується як фактичними обставинами справи так і правовими підставами, які регулюють вказані обставини.

Згідно з вимогами ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Жодних доказів того, що орган, який видав спірну довідку, створений і посадові особи, які їх підписали, обрані чи призначені незаконно, суду відповідачем не представлені.

Тобто, на думку суду, відповідач здійснив перекручування вимог Закону, який регулює відносини, пов'язані із тимчасовою окупацією, що призвело до грубого порушення прав позивача, передбачених статтею 46 Конституції України, яка встановила право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

При цьому відповідачем, при здійсненні його посилання на норми вказаного Закону, взагалі не враховані норми, зазначені в ч.4 цього закону, які, навіть при умові створення незаконних органів (посадових осіб) на тимчасово окупованій території, дозволяють відповідну взаємодію органів державної влади України, їх посадових осіб, яким і є відповідач, з цими незаконними органами (посадовими особами) з метою забезпечення, в т.ч. захисту прав і свобод громадян України, яким і є позивач і який потребував такого захисту.

Таким чином, заперечення відповідача проти позову не доказані та по своїй суті є надуманими.

Суд вважає, що інформація, яка закладена в спірній довідці, а саме інформація щодо стажу роботи позивача, є правильною, оскільки вона стосується минулого періоду часу і подій того часу і не стосується ні тимчасової окупації, ні створених там незаконних органів, а прямо пов'язана із захистом соціальних, конституційних прав громадянина України.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про неправомірність дій Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94, 99, 159, 160, 183-2, 254, 256, 267 КАС України, та на підставі ст.46 Конституції України, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року ,№ 1207-VII, ст.ст.19, 56 закону України «Про пенсійне забезпечення», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Скасувати рішення заступника начальника УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя Забєло Т.М. №131 від 24.07.2015 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області призначити та сплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 13.07.2015 року.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 грн.20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: Є.С. Ікорська