Справа № 22-а-265/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-265/11 Головуючий у І інстанції Лаврік В.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 63 17.03.2011
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Фастові на постанову Фастівського міськрайоннбУсисуду Київської області від 30 жовтня '.2009 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Фастові про визнання дій посадових осіб управління Пенсійного фонду України у м. Фастові неправомірними і зобовязати зробити перерахунок та виплату розміру пенсії інваліду 2-ї групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,

встановила:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, _ пов'язаного з Чорнобильською катастрофою і розмір його пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не може бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, тоді як відповідачем виплачується йому пенсія у значно нижчому розмірі. Він також має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої згідно з Законом становить 75 % від мінімальної пенсії за віком. Але відповідач відмовився провести перерахунок пенсії та додаткової пенсії. Просив визнати неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку розміру пенсії та додаткової пенсії, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, встановивши її розмір на рівні 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії і встановити її на рівні 75 % від мінімальної пенсії за віком.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2009 року позов задоволено. Постановлено визнати неправомірною відмову управління пенсійного фонду України в м. Фастові щодо перерахунку пенсії, додаткової пенсії позивача відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язати управління пенсійного фонду України в м. Фастові провести перерахунок та виплату позивачу пенсії по другій групі інвалідності відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру ^мінімальної пенсії за віком, визначеної законодавством та додаткової пенсії за

шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 75 % від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, починаючи з 05 серпня 2009 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС. Позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Фастові і одержує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а/ державної пенсії; б/ додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч.4 ст. 54 цього Закону, яка визначає умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-й групі інвалідності-8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ч.5 ст. 54 Закону порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм обчислення вказаних пенсій передбачений постановою КМ України від 30.05.1997 року № 523 "Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника вцаслідок Чорнобильської катастрофи", яка є чинною і положення посїанови стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

КМ України 27.12.2005 року прийнята постанова № 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 01.01.2006 року і якою передбачено підвищення пенсій по інвалідності потерпілим від Чорнобильської катастрофи і установлено тверді розміри пенсій в залежності від групи та причини інвалідності потерпілих, нижче яких не може бути мінімальний розмір пенсії, передбачений ч.4 ст. 54 вказаного Закону.

Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, то при вирішенні даного спору щодо визначення розміру пенсії та додаткової пенсії позивача підлягають застосуванню саме положення ст.ст. 50, 54 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України.

Суд дійшов правильного висновку про те, що при визначенні розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії позивачу необхідно керуватися положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до Закону України від 05.10.2006 року "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було доповнено вказаний Закон ст. 71, згідно якої дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону.

Пунктом 28 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких "законодавчих актів України" внесено на 2008 рік зміни до ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: розмір пенсії по 2 групі інвалідності становить 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір додаткової пенсії-20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закону.

З урахуванням наведеного суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову у межах строку звернення до суду.

Суд ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Фастові залишити без задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від ЗО жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді