Справа № 804/14319/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 р. Справа № 804/14319/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за поданням Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроперс" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Лівобержна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі- Лівобережна ОДПІ, податковий орган, контролюючий орган) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроперс" щодо стягнення з відповідача заборгованості із земельного податку з юридичних осіб в сумі 68 658, 93 грн.

В обгрунтування заявлених вимог, контролюючий орган зазначив, що заборгованість підприємства відповідно даних карток особових рахунків платника, згідно з даними оперативного обліку платежів до бюджету станом на 14.09.2015 року складає 68 658, 93 грн. Відповідачем самостійно не здійснювались заходи щодо погашення податкового боргу, внаслідок чого не адресу відповідача направлено податкову вимогу. Сума боргу відповідачем погашена не була, податкова вимога не оскаржувалась. У зв'язку з зазначеним, заявник просить прийняти рішення про стягнення суми боргу згідно приписів статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з настанням обставин, що зумовили необхідність звернення податкового органу до суду.

Заперечень на позовну заяву відповідачем до суду не надано.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно відомостей Єдиного держаного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю "Гроперс" (далі-ТОВ "Гроперс", підприємство, відповідач) () перебуває на обліку у Лівобережній ОДПІ.

Згідно із ст. 67 Конституції України встановлено - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України ж передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі-ПК), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п.36.1 ст. 36 ПК - податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

За приписами п. 46.1 ст. 46 ПК - податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

У відповідності до положень ст. 285 ПК - базовий подактовий (звітний) рік починається з 1 січня та закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку з набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

За правилами п. 286.2 ст. 286 ПК - платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями.Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом із нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативно-грошової оцінки землі.

Згідно пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК - податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК встановлено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, а сума, самостійно визначена платником податків у податковій декларації, є узгодженою з дня подання такої податкової декларації.

Станом на 14.09.2015р. у підприємства обліковується заборгованість перед державним бюджетом по земельному податку з юридичних осіб у загальному розмірі 68 685, 93 грн., яка виникла в результаті наступного.

12.12.2014р. працівниками Лівобережної ОДПІ проводилась позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ "Гроперс", за результатами якої контролюючим органом складено Акт "Про результати позаплановї невиїзної документальної перевірки ТОВ "Гроперс" (37562632) з питання правильності нарахування земельного податку за період з 15.01.14 по 31.12.14" №4761/1504/37562632 від 12.12.2014р.

У зазначеному акті податковий орган зафіксував порушення відповідачем п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством занижено суму земельного податку за період з 15.01.2014р. по 31.12.2014р. на суму 61 444, 15 грн.

На підставі Акту перевірки №4761/1504/37562632 від 12.12.2014р. Лівобережною ОДПІ сформовано податкове повідомлення рішення № від 06.02.2015р., яким відповідачу збільшено суму податкового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб на загальну суму 76 805, 19 грн., в тому числі за основним платежем - 61 444, 15 грн. та за штрафними санкціями - 15 361, 04 грн.

19.03.2015р. контролючим органом складен Акт №358/15-04/37562632 про результати камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання податкової звітності, у якому зафіксовано порушення відповідачем п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України у вигляді несвоєчасного подання ТОВ "Гроперс" податкової декларації з з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2015 рік. Так при строку подання - 24.02.2015р., платником фактично подано декларацію - 10.03.2015р.

Відповідальність за дане правопорушення передбачена п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, якою передбачено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Зі змісту акту також вбачається, що до ТОВ "Гроперс" вже застосовувалась штрафна санкція за порушення даної норми за податковим повідомленням-рішенням № від 04.07.2014р. на суму 170, 00 грн.

05.05.2015р. на підставі Акту перевірки №358/15-04/37562632 від 19.03.2015р. Лівобережною ОДПІ сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано до ТОВ "Гроперс" штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1020, 00 грн.

Стаття 42 ПК передбачено, що податковіповідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (п. 42.2 ст. 42 ПК).

За приписами п. 58.3 ст. 58 ПК - податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

При цьому у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Направлені на адресу ТОВ "Гроперс" поштові відправлення із актами, податковими повідомленнями-рішеннями були повернуті працівниками поштового зв'язку до Лівобережної ОДПІ (відправник) із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання"

Таким чином, у зв'язку з наведеними дані відправлення вважаються врученими у розумінні п. 58.3 ст. 58 ПК.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження підприємством вищезазначених актів перевірки, податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку, у зв'язку з чим визначені ними податкові зобов'язання вважаються узгодженими та підлягали сплаті у визначений п. 57.3 ст. 57 ПК термін, проте відповідачем не були сплачені.

Також ТОВ "Гроперс" було подано до Лівобережної ОДПІ декларацію з плати за землю від 10.03.2015р. №, у відповідності до якої контролюючим органом було нараховано підприємству наступні суми:

- 1692, 96 грн. у зв'язку з порушенням платником граничного терміну сплати податкового зобов'язання - 30.05.2015р.;

- 1692, 96 грн. у зв'язку з порушенням платником граничного терміну сплати податкового зобов'язання - 30.06.2015р.;

- 1692, 96 грн. у зв'язку з порушенням платником граничного терміну сплати податкового зобов'язання - 30.07.2015р.;

- 1692, 96 грн. у зв'язку з порушенням платником граничного терміну сплати податкового зобов'язання - 30.08.2015р.

Таким чином, згідно із обліковою карткою платника податків, враховуючи наявну на картці особового рахунку платника - ТОВ "Гроперс" переплати, загальна сума податкового боргу підприємства станом на 18.09.2015р. становить 68 685, 93 грн. та на момент винесення судом рішення є не погашеною.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

03.06.2015р. на виконання вимог вказаної норми Лівобережною ОДПІ було сформовано податкову вимогу форми "Ю" №3696-25 щодо зобов'язання платника сплатити податковий борг в сумі 62 587, 05грн.

Зазначена податкова вимога була направлена на адресу ТОВ "Гроперс".

Дане направлення повернуто відправнику із зазначенням працівниками пошового зв'язку в якості причини невручення - "за закінченням терміну зберігання".

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

При цьому у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Докази оскарження вказаної вимоги у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК - контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК - стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.87.1 ст. 87 ПК, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності заперечень та відсутністю доказів остаточної сплати узгоджених зобов'язань, подання Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гроперс" про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю "Гроперс" (, р/р №4071 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299) на користь державного бюджету () заборгованість із земельного податку з юридичних осіб в сумі 68 658, 93 грн. (шістдесят вісім тисяч шістсот п'ятдесят вісім гривень дев'яносто три копійки).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч. 8 ст. 183-3 та п. 4 ч. 2 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1