Справа № 524/7691/15-а
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7691/15-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року, Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративну позов ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради про визнання нечинним та скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Кременчуцької міської ради, в якому просить визнати чинним та скасувати рішення LIV сесії Кременчуцької міської ради VI скликання від 23.12.2015 року «Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок юридичними та фізичними особами в м.Кременчуці» щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки площею 392 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по проспекту Полтавському, 42-А, в м.Кременчуці

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб'єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п.7 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі" на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1, статті 2,5 Земельного кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статями 16,21,393 ЦК України, статтею 152 ЗК УКраїни, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116,118,123,128,131,144,146,147,149,151 ЗК України та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-УГ «про відчуження земельних ділянок, інших об»єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210,211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок ( стаття 212 ЗК).

За змістом ст.118 ЗК України підставою для ухвалення органом місцевого самоврядування рішення про передачу земельних ділянок у власність громадянам є технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельних ділянок. Такими технічними матеріалами є, зокрема, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, дозвіл на виготовлення якої дає орган місцевого самоврядування. Отже, зазначене рішення про надання дозволу є необхідним юридичним фактом для набуття у власність земельної ділянки.

Як слідує зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 предметом спору у справі є матеріально-правова вимога про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, яке перешкоджає позивачці набути у власність (користування) земельну ділянку, на якій розташований придбаний нею будинок, отже між сторонами виник спір про право.

На підставі наведеного, беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що предметом спору в даному випадку є оскарження рішень органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, тобто питання, вирішення якого є необхідним для набуття і реалізації права на землю (цивільного права як такого) даний спір є таким, що виникає з земельних правовідносин і має розглядатися в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства у відповідності до ст. 15 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України необхідно відмовити позивачу у відкритті провадження в адміністративній справі Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області, оскільки така заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

Роз'яснити позивачу, що вона має право звернутися з відповідним цивільним позовом у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст..109 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження по справі за даною позовною заявою.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради про визнання нечинним та скасування рішення Кременчуцької міської ради - повернути позивачу, оскільки така заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Харківським апеляційним адміністративним судом.

Суддя: О.С. Предоляк