Справа № 824/1687/15-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1687/15-а

10 год. 37 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сопко В.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" до Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно заяви позивача про зміну предмету позову до початку розгляду справи по суті, поданої в судовому засідання 24.09.2015 р., Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" просить суд винести рішення, яким визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області щодо щомісячного нарахування з 01.01.2015 року по 22.06.2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_3, визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області щодо збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" строку зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_3 з 01.01.2015 року по 22.06.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підставою для звернення з даним позовом до суду стало те, що відповідач щомісяця звертається до адміністративного суду з позовом про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій ряду колишніх працівників Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька", в тому числі і громадянці ОСОБА_3. Зазначає, що у 2007 році, в момент виходу ОСОБА_3 (22.06.1958 р.н.) на пенсію на пільгових умовах, діяло законодавство, відповідно до якого, жінки мали право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 55-річного віку. Позивач наголошує, що ОСОБА_3 виповнилось 55 років 22 червня 2013 р., а тому відповідач необґрунтовано включав зазначену громадянку в розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з 22 червня 2013 року. А відтак, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. В письмових запереченнях зазначає, що Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області правомірно включило в розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій громадянку ОСОБА_3, оскільки на день прийняття змін до законодавства щодо збільшення пенсійного віку, зазначена громадянка не досягла 55 років та по ній не було перепризначено пенсію на пенсію за віком. Відповідач вважає, що висновок позивача про припинення відшкодовування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій припиняється після досягнення ОСОБА_3 55 років, оскільки мова йде не про зворотну дію в часі Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Зазначений закон, на думку відповідача, врегулював існуючі на час його прийняття правовідносин, в тому числі шляхом збільшення для жінок віку з настанням якого ОСОБА_3 вправі отримувати пенсію за віком. Крім того, позивач зазначив що позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до суду, оскільки позивач ще в січні 2015 року знав про порушення його прав.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області просить суд відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька".

Судом встановлені наступні обставини по справі.

Судом встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі направляло Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" розрахунок з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 2015 року. (а.с. 8-9). В розрахунок включено громадянку ОСОБА_3, яка працювала на даному підприємстві та має право на пільгову пенсію, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 10-14).

Судом встановлено, що згідно з протоколом призначення пенсії №3142 від 13.08.2007 р., громадянці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено пільгову пенсію з 26.06.2007 року. (а.с. 10) В розрахунку, який направлявся відповідачу з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення по зазначеній громадянці визначено досягнення нею пенсійного віку 22.06.2015 року. (а.с. 8).

В судовому засіданні встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі з січня місяця 2015 р. неодноразово зверталось до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за результатами чого судом позовні вимоги задовольнялись та стягувалась заборгованість позивача в тому числі по громадянці ОСОБА_3 (а.с. 43-57)

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно з п. 1 ст. 14 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі Закон № 1058-IV) страхувальниками є роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 року №400/97-ВР (далі Закон №400/97-ВР) для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Пунктами 6.1 та 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1) передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6.8 Інструкцією № 21-1 передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що на момент призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 (26.06.2007 р.), чинне законодавство України (Закони №№400,1058, Інструкція №21-1) зобовязувало її колишнього роботодавця, яким є позивач, до досягнення нею пенсійного віку передбаченого ст. 26 Закону №1058, відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058 (у редакції станом на 2007 рік) жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 55 років та наявності страхового стажу не менше пяти років. Аналогічна норма існувала і у Законі №1788 відповідно до ст. 12 якого право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Отже, аналізуючи зазначені норми суд приходить до висновку, що станом на 26.06.2007 року (день призначення пільгової пенсії ОСОБА_3В.) Позивач мав відшкодовувати Управлінню Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області фактичні витрати повязані із виплатою та доставкою пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_3 до досягнення нею пенсійного віку (55 років), а саме до 22.06.2013 року.

Таким чином, пільгові пенсії, призначені на підставі пунктів б-з статті 13 Закону № 1788-ХІІ підлягають відшкодуванню підприємствами, на яких ці особи отримали відповідний стаж. Кінцевою датою такого відшкодування є момент досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV. Згідно з положеннями цієї статті в редакції, чинній на момент виходу ОСОБА_3 на пенсію, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років. Відповідно до вимог цієї ж статті (в редакції після 1 жовтня 2011 року), право на пенсію за віком мають жінки, які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року - 57 років.

У відповідності до пункту ж статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 в момент виходу на пільгову пенсію виховала п'ятеро дітей.

Збільшення розміру пенсійного віку відбулося на підставі Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи. З системного аналізу статті 12 та пунктів б-з частини першої 13 Закону № 1788-ХІІ вбачається, що до внесення цих змін пенсійний вік особам, які працювали на роботах, віднесених до Списку № 2, зменшувався, за загальним правилом, на 5 років. Протягом цих 5 років у роботодавців існував обов'язок відшкодовувати пенсійному органу витрати на виплату пенсії відповідних працівників. В той же час, після внесення змін до статті 26 Закону № 1058-IV, у зв'язку з неузгодженістю її змісту зі статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, період пільгового зниження пенсійного віку для відповідної категорії осіб міг складати більш як 5 років. Така неузгодженість усунута законодавцем лише шляхом прийняття Закону України від 2 березня 2015 року № 213-ІІІ, яким зміст статті 13 Закону № 1788-ХІІ приведено у відповідність до положень статті 26 Закону № 1058-IV. При цьому питання щодо відшкодування пенсій роботодавцями у період існування неузгодженості між положеннями Законів № 1788-ХІІ та № 1058-IV законодавцем не вирішено. За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин положення законодавства, чинного на момент виходу ОСОБА_3 на пенсію. За змістом Законів № 1788-ХІІ, № 1058-IV та № 400/97-ВР, в редакціях, чинних на момент виходу ОСОБА_3 на пенсію, роботодавець зобов'язаний відшкодовувати пенсійному органу витрати на виплату пенсії до досягнення ОСОБА_3 55 років, тобто до 22.06.2013 року.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась 22.06.1958 р., з 26.06.2007 року їй призначено пенсію на пільгових умовах, а тому за правилами статті 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (в редакції чинній на дату призначення пенсії на пільгових умовах) право на пенсію за віком в неї виникало з 22.06.2013 року, відповідно обов'язок товариства відшкодування спірних витрат припиняється 21.06.2013 року. Позивач до 01 січня 2015 року, до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", був платником фіксованого сільськогосподарського податку, а тому не був зобовязаний відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, період відшкодування зазначених витрат виникає у Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" з 01 січня 2015 року.

Відповідачем на адресу Позивача було надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з 2015 року. З вказаного розрахунку вбачається, що датою досягнення ОСОБА_3 пенсійного віку є 22.06.2015 року. Аналізуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що відповідач не мав права на збільшення строку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 до досягнення нею пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі змінами та доповненнями, оскільки остання вийшла на пенсію до прийняття Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а тому на неї не розповсюджується дія Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та включення ОСОБА_3 до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з 2015 року.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України К/800/54753/14 від 18 лютого 2015р. та К/800/5101/15 від 31.03.2015року.

Таким чином, суд вважає, що слід задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька". Вимоги позивача щодо визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області щодо збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" строку зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_3 з 01.01.2015 року по 22.06.2015 року є правомірними.

Крім того, судом досліджено дотримання позивачем строків на звернення до суду з даним позовом та встановлено, що розрахунок з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 2015 р. отриманий позивачем 19.01.2015 року. Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" звернулась до суду 20.07.2015 року. У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи те, що шестимісячний строк на звернення до суду у відповідача закінчується 19.07.2015 р., який припадає на вихідний день, суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" дотримано строки, визначені ч. 2 ст. 99 КАС України на звернення до суду з даним позовом.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідачем доведено правомірність вчинених дій.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не довів правомірність включення в розрахунок з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 2015р. по громадянці ОСОБА_3, яка досягла пенсійного віку 22.06.2013 року.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд вирішує повернути позивачу сплачений судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області щодо щомісячного нарахування зобовязання з 01.01.2015 року по 22.06.2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_3

2. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області щодо збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Новоселицька" строку зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_3 з 01.01.2015 року по 22.06.2015 року.

3. Повернути позивачу з Державного бюджету України сплачений судовий збір в сумі 146,16 грн. згідно квитанцій №36352791 від 30 липня 2015 р. та №36214329 від 20 липня 2015 року.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 29 вересня 2015 р.