Справа № 820/8012/15
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 р.Справа № 820/8012/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Калитки О. М. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2015р. по справі № 820/8012/15

за позовом ОСОБА_2

до Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про зобов'язання вчинити дії щодо зняття обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області, у якому просить суд: зобов'язати головне територіальне управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області вчинити дії щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта громадянці Китайської Народної Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої по АДРЕСА_1, встановлене ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.09.2011 року у справі №6-23/11 та направити відповідну постанову або подання до адміністрації державної прикордонної служби України для своєчасного зняття іноземки з контролю тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2015р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов'язання вчинити дії щодо зняття обмеження у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий лист №2-626/11 від 14.02.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк"Фінанси та Кредимт" заборгованості за кредитом у розмірі 1153034,04 грн., виданий Нововодолазьким районним судом Харківської області, а позивач - є боржником у виконавчому провадженні, тобто є його стороною.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підсудний Харківському окружному адміністративному суду і підлягає подачі до суду, який видавав виконавчі документи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суд першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності іншого судового порядку оскарження. Отже, наявність іншого судового порядку унеможливлює розгляд цієї справи за правилами ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Системний аналіз положень наведених вище норм закону дає можливість зробити висновок про те, що розгляд судом вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби є за своєю правовою суттю формою судового контролю за виконанням постановленого судового акту, а відтак, має здійснюватись саме тим судом, котрий постановив рішення по справі та видав виконавчий лист.

За приписами частини першої статті 368 Цивільного процесуального кодексу України, питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Отже, за загальним правилом, сторони виконавчого провадження, їхні представники та прокурор можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист, і лише інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби до адміністративного суду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що виконавчий лист №2-626/11 від 14.02.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк"Фінанси та Кредимт" заборгованості за кредитом у розмірі 1153034,04 грн., виданий Нововодолазьким районним судом Харківської області, а позивач - є боржником у виконавчому провадженні, тобто є його стороною.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2, як сторона виконавчого провадження, має право оскаржити рішення, дії та бездіяльність державного виконавця з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-626/11 від 14.02.2011 року виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області, саме до Нововодолазького районного суду Харківської області.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку оскаржувані дії посадових осіб мали місце не під час виконання судового рішення, а вже після завершення виконавчого провадження, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що питання накладення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України вирішувалось в межах виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-626/11 від 14.02.2011 року виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області з метою забезпечення виконання рішення суду, а саме стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, а отже вимоги, з якими представник позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного суду пов'язані із зверненням судового рішення Нововодолазького районного суду Харківської області до виконання, а отже ці вимоги повинні бути вирішені місцевим судом, який розглянув справу - Нововодолазьким районним судом Харківської області.

За таких підстав, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі за правилами, визначеними ч. 1 ст. 109 КАС України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2015р. по справі № 820/8012/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 28.09.2015 р.