Справа № 802/2665/15-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

21 вересня 2015 р. Справа № 802/2665/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці адміністративний позов

арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування акту та посвідчення, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування акту та посвідчення.

21 вересня 2015 року на адресу суду від представника Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надійшло клопотання про залишення позовної без розгляду з підстав повторної неявки позивача у судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 19 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач, в першу чергу, має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто, здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обовязками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи (ст. 120 КАС України), повідомлення суд про неможливість прибуття в судове засідання (ст. 40 КАС України), дотримання процесуальних строків.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, а відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності є підставою для відкладення розгляду справу. А вже повторне неприбуття позивача за аналогічних підстав є наслідком залишення позовної заяви без розгляду (ч. 3 ст. 128 КАС України).

Як вбачається із матеріалів справи в судове засідання призначене на 31 серпня 2015 року о 10-30 год. позивач не зявився, причин неявки не повідомив. Про час, дату та місце судового засідання був вчасно та належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

25 серпня 2015 року та 27 серпня 2015 року на адресу суду від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Клопотання обґрунтовано тим, що прибуття в судове засідання, яке відбудеться 31 серпня 2015 року о 10:30 годині в приміщенні будинку адміністративних судів потребує значних матеріальних витрат.

В судове засідання зявились представники відповідача, які заперечували проти задоволення заявленого клопотання.

Ухвалою суду від 31 серпня 2015 року прийнято ухвалу про відмову в задоволенні клопотання позивача арбітражного керуючого ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 31.08.15р. явка позивача була визнана обовязковою, у звязку з чим судове засідання було відкладено на 09 вересня 2015 року на 12:00год.

В судове засідання 09 вересня 2015 о 12-00 позивач повторно не з'явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та витягами з електронних реєстрів.

09 вересня 2015 року на адресу суду від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшло повторне клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у задоволенні якого, суд відмовив

У зв'язку із повторною неявкою позивача 09 вересня 2015 року, суд, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України, відклав судове засідання на 21 вересня 2015 року о 14:30 год., явку позивача визнав обов'язковою.

В судове засідання 21 вересня 2015 року позивач втретє не прибув, судову повістку отримав 14 вересня 2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та складена секретарем судового засідання телефонограма від 09 вересня 2015 року.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи щодо належного повідомлення позивача про дату, час та місце судових засідань для забезпечення його участі в судовому розгляді справи.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки його повторної неявки у судове засідання суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права.

Зокрема, одним із аспектів гарантії справедливого судочинства, які містить стаття 6 Конвенції, є доступ до суду. Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v.Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що право позивача на доступ до суду жодним чином обмежене не було, оскільки, про обставини розгляду справи, необхідність явки до суду позивач повідомлявся своєчасно та належним чином.

Зазначаючи про гарантоване Конвенцією право позивача на доступ до суду, суд не може оминути поза увагою і іншу складову такого права, як розумний строк розгляду справи, який повязаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника.

При цьому, оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги факти невиконання ним процесуальних обовязків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, суд вважає, що позивач, який належним чином повідомлений, умисно ухилився від представництва в судовому засіданні.

Отже, беручи до уваги вищевикладене та, враховуючи повторне неприбуття позивача - арбітражного керуючого ОСОБА_1 у судове засідання без поважних причин, та відсутність від останнього заяв про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст.ст. 155, 165, 186, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування акту та посвідчення залишити без розгляду.

Копію ухвали направити на адресу сторін.

Роз'яснити позивачу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя підпис ОСОБА_2

Копія вірна Суддя:

Секретар: