Справа № 303/6265/15-а
Суддя: Іваницький Р. С.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/6265/15-а, 2а/303/277/15
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

30 вересня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі судді Іваницького Р.С., розглянувши адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Рівненській області про визнання протиправними дій та вимоги про оплату суми на підставі розрахунку -

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Управління Укртрансінспекції у Рівненській області про визнання протиправними дій та вимоги про оплату суми на підставі розрахунку.

Дослідженням адміністративного позову з додатками встановлено, що з адміністративним позовом звернулася господарююча особа-підприємець до юридичної особи Управління Укртрансінспекції у Рівненській області про визнання протиправним дії по складенню, вимоги оплати та скасування розрахунку № 10 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до частини 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

При цьому, обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

Рішеннями суб'єкта владних повноважень, які у контексті положень КАС України можуть бути оскаржені до суду, необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

За усталеними в теорії права підходами до класифікації правових актів нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

2із2

Що ж до правових актів індивідуальної дії, то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, оспорюваний позивачем розрахунок плати за проїзд № 10 від 29.08.2015, щодо якого подано даний позов, складений відповідачем у ході здійснення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу під час проїзду автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.07 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Виходячи з законодавчо встановленої процедури складання розрахунку плати за проїзд, його правової суті як документу, який є наслідком факту фіксування проведення на пересувному пункті габаритно-вагового контролю транспортного засобу та його результату, суд вважає, що оскаржуваний у даній справі складений розрахунок плати за проїзд не створює та не припиняє прав чи обов'язків позивача, жодних управлінських висновків не містить, вчинити будь-які обов'язкові дії він не приписує, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом публічно-правового спору.

А тому вказаний документ не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України та не може оспорюватися в адміністративному суді. Такі документи підлягають оцінці судом під час вирішення спорів, що виникають внаслідок здійснення габаритно-вагового контролю, зокрема, щодо оскарження дії або бездіяльності учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю, стягнення з перевізника суми плату за проїзд до бюджету, що вказує про господарські відносини між фізичною особою-підприємцем перевізником та органом на який законом покладено наглядовий контроль щодо збереження автомобільних доріг загального користування.

Отже, суд вважає, що вирішення даного спору не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до господарського судочинства.

Відповідно до вимог ст. 109 ч.1 п.1 КАС України, встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 17, 109, 165 КАС України, суддя,-

у х в а л и в :

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Рівненській області про визнання протиправними дій та вимоги про оплату суми на підставі розрахунку відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р. Іваницький