Справа № 2-а-176/10
Суддя: Курочкіна О. М.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-а-176/2010 р.
01 червня 2010 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Курочкіної О. М.
при секретарі Лукіній Л. Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до відділення ДАІ з ОАТ м. Дніпропетровськ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області в особі інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ м. Дніпропетровськ старшини міліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення до відділення ДАІ з ОАТ м. Дніпропетровськ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області в особі інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ м. Дніпропетровськ старшини міліції ОСОБА_2
Зазначена постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР засобами фото - та відеофіксації, що працюють у автоматичному режимі, у відповідності до ст. 14-1 КУпАП.
Проте позивач вважає, що зі сторони відповідача не було жодних підстав для складення такої постанови.
По-перше на місці скоєння ним ніби то правопорушення відповідач його не зупиняв, ні протокол, ні постанову не складав. Якщо постанова виноситься щодо особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом, то така постанова повинна виноситись у загальному порядку, тобто після зупинки транспортного засобу та залучення до розгляду адміністративної справи особи, яка керує таким транспортним засобом. Якщо ж постанова виносить за результатами фото чи відео - фіксації, відповідно до ст. 14-1 КУпАП , то така постанова не повинна містити тверджень про особу, яка керувала таким транспортним засобом, адже фото приладом не має можливості встановити таку особу, а отже, така постанова підлягає скасуванню, як винесена із порушенням закону.
Окрім того у постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото - чи відео-фіксацію. Між тим, це повинно бути зафіксовано, тим більше, що у відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України затвердженої Наказом МВС від 13.11.2006 N 1111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників та їхнє право на проведення такої зйомки.
Позивач в судовому засіданні позові підтримав, просить його задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність. В заяві також вказує, що з позовом позивача не згоден.
Суд вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено, що відповідачем 28.03.2010 року відносно позивача було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АН № 589195, якою позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 гривень, що підтверджується копією постанови.
В описові частині оскаржуваної постанови вказано, що 18.03.2010 року о 12-40 годині по вул. Чернишевського водій автомобіля НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».
Зазначена постанова винесена за результатами фіксації порушень ПДР приладом «Візір» № 0812572, як того вимагає ст. 14-1 КУпАП. З фотознімку не можливо встановити на якій ділянці дороги стоїть автомобіль і чи взагалі там заборонено зупинку.
Окрім того в постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію. Між тим, це повинно бути зафіксовано, тим більше, що у відповідності до п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України затвердженої наказом МВС від 13.11.2006 року № 1111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використанням цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників та їхнє право на проведення такої зйомки.
Також в постанові не зазначено чи являється прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, автоматичним засобом фото чи відео фіксації, чи він знаходився у співробітника ДАІ, який керувався ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, обєкт зйомки, її режим, кут огляду приладу). Між тим, ст. 14-1 КУпАП України передбачено, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото -, кіно або відео зйомки, які працюють в автоматичному режимі. За таких умов, через відсутність такої інформації в постанові винесеній щодо позивача не можливо встановити чи відповідає та фіксація вимогам закону.
Таким чином в постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні докази які відповідно до ст. 251 КУпАП встановлюють наявність або відсутність правопорушення.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що постанову слід скасувати, провадження у справі закрити, оскільки в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а постанова винесена з численними порушеннями чинного законодавства.
На підставі викладено, керуючись ст. ст. 71, 159-163 КАС України, ст. 14-1, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 9, 247, 258, 268, 289, 283-285, 291 КУпАП, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення ДАІ з ОАТ м. Дніпропетровськ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області в особі інспектора ДПС батальйону ДПС ВДАІ м. Дніпропетровськ старшини міліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову серії АН № 589195 від 18.03.2010 року в справі про адміністративне правопорушення за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 гривень, провадження у справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного Адміністративного суду Дніпропетровської області .

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.М.Курочкіна