Справа № 2а-18560/10/2670
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"27" жовтня 2011 р. м. Київ

колегія суддів судової палати по адміністративним справам Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Земляної Г.В.

суддів Аліменко В.О., Грищенко Т.М.

за участю секретаря Ломанової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києва апеляційні скарги Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві, Прокуратури Печерського району м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2011 року у справі за позовом Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет»про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 інспекція з контролю за цінами в м. Києві 16 грудня 2010 року звернулася до суду з позовом про зобовязання допустити працівників позивача для проведення планової перевірки та надати бухгалтерські документи, книги, звіти, калькуляції та інші документи, повязані з формуванням, встановлення і застосування цін і тарифів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 інспекції з контролю за цінами в м. Києві відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представники Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві, Прокуратури Печерського району м. Києва подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В своїх апеляційних скаргах апелянти посилаються на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Державної інспекції з контролю за цінами №31-ЗП від 23.06.2010 року затверджено план роботи органів державного контролю за цінами на ІV квартал 2010 року в якому заплановано проведення ОСОБА_2 інспекцією з контролю за цінами в м. Києві спеціальних перевірок субєктів господарювання щодо дотримання ними вимог законодавства при формуванні цін і тарифів та відстеження стану конкуренції на споживчому ринку.

За підписом першого заступника начальника Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві 11.10.2010 року керівнику ТОВ «Фудмаркет»було направлено повідомлення № 1520-07/5-3508, яким відповідач повідомлявся про проведення запланованої перевірки товариства у період з 01 листопада по 19 листопада 2010 року.

Згідно копії повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення повідомлення про проведення перевірки отримано відповідачем 19.10.2010 року.

Наказом начальника Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві № 319-п від 01.11.2010 року доручено начальнику відділу ОСОБА_3 та головному державному інспектору провести планову перевірку в ТОВ «Фудмаркет»з питань дотримання субєктами господарювання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольства.

На виконання наказу № 319-п від 01.11.2010 року начальником Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві 01.11.2010 року начальнику відділу ОСОБА_3 та головному державному інспектору Снігір О.С. видано посвідчення № 661. Термін дії посвідчення з 01.11.2010 року по 19.11.2010 рік.

01.11.2010 року представниками позивача було здійснено вихід на перевірку в кінці робочого дня (близько 17-00 год.). Однак до перевірки допущені не були у звязку із закінченням робочого дня.

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Фудмаркет», затверджених наказом генерального директора № 1 від 04.01.2010 року, відповідно до п.п.6.1.1 розділу VI «Робочий час та його використання»для працівників офісу час закінчення роботи встановлено 17-30 год.

Представниками відповідача було складено акт від 02.11.2010 року за № 44 про недопуск до перевірки, в якому вони зазначили про те, що ними здійснено вихід на перевірку ТОВ «Фудмаркет»з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольства спільно з прокуратурою Печерського району м. Києва, під час якого перевіряючим повідомили про недопущення до здійснення планового заходу державного нагляду (контролю), не пояснюючи причин та не надаючи письмової відповіді.

Вказаний акт 02.11.2010 року було вручено відповідачу працівником Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві, уповноваженим на передачу документів.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що уповноваженим на проведення перевірки працівникам Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві в період часу з 02.11.2010 року по 19.11.2010 року представниками ТОВ «Фудмаркет»чинились перешкоди у здійсненні планової перевірки, тобто не встановлено факт не допуску до перевірки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ціни і ціноутворення»законодавство України про ціноутворення складається з цього Закону та інших актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Згідно з ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів.

Частиною першою ст. 9 цього ж Закону передбачено, що державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються на ресурси, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, на товари і послуги, що мають вирішальне соціальне значення, а також на продукцію, товари і послуги, виробництво яких зосереджено на підприємствах, що займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

ОСОБА_2 фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються державними органами України (ч. 2 ст. 9 Закону).

Відповідно до ст. 13 вищезазначеного Закону державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Вказані органи здійснюють контроль у взаємодії з профспілками, спілками споживачів та іншими громадськими організаціями.

ОСОБА_2 органи, що здійснюють контроль за цінами, та їх посадові особи мають права, виконують обовязки і несуть відповідальність, передбачені Законом України «Про державну податкову службу в Україні», крім повноважень, передбачених пунктами 6 - 9 статті 11 вказаного Закону.

Господарські субєкти повинні в установленому порядку подавати необхідну інформацію для здійснення контролю за правильністю встановлення і застосування цін.

Органом, що здійснює контролює за цінами при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів, є ОСОБА_2 інспекція з контролю за цінами згідно Положення про ОСОБА_2 інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року № 1819.

Згідно п. 4 зазначеного вище Положення ОСОБА_2 інспекція з контролю за цінами відповідно до покладених на неї завдань у межах своєї компетенції, зокрема здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності встановлені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»від 05 квітня 2007 року № 877-V (Закон № 877-V).

Згідно частини четвертої статті 5 названого Закону органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

У статті 7 Закону визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених статтею 7 Закону.

Також, згідно з вимогами статті 10 Закону суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:

- він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом;

- посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Питання оформлення недопущення суб'єктом господарювання посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів з державного нагляду (контролю) Законом не регламентовано.

Відповідно до акту № 44 від 02 листопада 2010 року представників Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві не було допущено до перевірки ТОВ «Фудмаркет».

Мотивуючи причини недопуску до перевірки представник ТОВ «Фудмаркет»зазначив, що представниками Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві, які прийшли на перевірку 01 листопада 2010 року в 17 годин, було недотриманні вимоги чинного законодавства: не надано копії направлення на перевірку. 02 листопада 2010 року представники позивача на перевірку не зявилися, а лише надали акт про недопуск до перевірки.

Перевіряючи доводи апеляційний суд зазначає, що копія повідомлення про проведення перевірки 19 жовтня 2010 року була отримана представником ТОВ «Фудмаркет».

Однак будь-яких даних, що надання представнику ТОВ «Фудмаркет»01 листопада 2010 року при спробі проведенні перевірки копії направлення на перевірку, позивачем не надано, дані обставини також не були зазначені в акті про недопуск до перевірки.

Разом з тим згідно з пояснень позивача і це не заперечується сторонами 02 листопада 2010 року представники Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві на перевірку не зявилися, а зявилися лише для передачі відповідачу акту про недопущення до перевірки, складеного 02 листопада 2010 року. Будь-яких даних, що представники Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві зявилися на перевірку саме 02 листопада 2010 року та їх не було допущено в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином наданий акт про недопущення до перевірки правомірно не прийнятий до уваги судом першої інстанції.

Позивачами належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій та обґрунтованості позовних вимог суду не надано.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Таким чином позовні вимоги не доведенні та не підлягають задоволенню.

Крім того слід зазначити, що Положення про ОСОБА_2 інспекцію з контролю за цінами, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року № 1819 втратило чинність згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2011року № 346.

ОСОБА_2 інспекція з контролю за цінами України, як урядовий органом державного управління, який діє у складі Міністерства економіки, ліквідована постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2011 N 346 "Про ліквідацію урядових органів".

Таким чином на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у Державної інспекції з контролю за цінами відсутні повноваження щодо проведення перевірки.

При цьому апеляційні скарги не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявниками в апеляційних скаргах були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційних скаргах процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в звязку з чим апеляційні скарги залишаються без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві, Прокуратури Печерського району м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі, тобто з 01 листопада 2011 року шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: В.О.Аліменко

ОСОБА_4