Справа № 804/9870/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 р. Справа № 804/9870/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання - Решетнік А.М.
представника позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
26.01.2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську, в якому позивач просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.08.2011 року про зменшення розміру відємного значення суми ПДВ у розмірі 2 447 024 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що податковим органом за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача складено акт від 18.08.2011 року № 1349/08-02/2-05393122, на підставі висновків якого в подальшому прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Позивач вважає висновки, викладені у вказаному акті перевірки, необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення протиправними, оскільки здійснював господарську діяльність у відповідності з вимогами чинного законодавства.
21.03.2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.08.2011 року.
10.04.2014 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2012 року залишено без змін.
20.07.2015 року Вищим адміністративним судом України постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
07.08.2015 року вказана справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 КАС України, передана на розгляд судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінському В.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2015 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення відповідно до позовної заяви.
Представники відповідача проти задоволення позову заперечували та зазначили, що за результатами перевірки підприємства позивача було виявлено порушення вимог податкового законодавства, які відображені в акті перевірки та на підставі висновків якого прийнято податкове повідомлення-рішення. Отже, податковий орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України та у межах визначеної законом компетенції, а тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.08.2011 року є правомірними і скасуванню не підлягає.
Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, та вивчивши письмові докази в ній, встановив.
Відповідно до висновків вказаного акту перевіркою встановлені порушення:
1. п. 198.1, п.198.2, п.198.6 ст. 198, ст.201 Податкового кодексу в частині завищення податкового кредиту на загальну суму 2 448 744 грн., в т.ч.
за лютий 2011 року на суму 1 720 грн.
за травень 2011 року на суму 2 447 024 грн.
Дане порушення призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу в частині завищення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту на загальну суму 2 448 744 грн., в т.ч.
за лютий 2011 року на суму 1720 грн.
за травень 2011 року на суму 2 447 024 грн.
2. абз. «а» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу в частині завищення заявленої суми бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2011 року на 12 009 559 грн.
25.08.2011 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість, відображену у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року в розмірі 2 447 024 грн.
Вирішуючи правомірність визначених податковим органом грошових зобовязань, а також з метою встановлення факту здійснення господарської операції, правомірності формування витрат та податкового кредиту для цілей визначення обєкта оподаткування суд зазначає, що йому належить зясувати, зокрема, такі обставини, як: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосубєктності учасників господарської операції та установлення звязку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Вказана позиція викладена в ОСОБА_6 адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 та від 01.11.2011 року №1936/11/13-11.
Зокрема, у листі Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» проаналізовано відповідні законодавчі норми та наголошено на тому, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Також у листі визначено приблизний перелік обставин, які можуть указувати на відсутність відповідної господарської операції.
Відповідно до зазначеного ОСОБА_6, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Навіть наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, якщо реальність здійснених господарських операцій ставиться під сумнів.
Як вбачається з матеріалів справи, висновки податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту за травень 2011 року на суму 2 447 024 грн. ґрунтуються на наступних обставинах.
В акті перевірки зазначено, що сума податкового кредиту за травень 2011 року в розмірі 2 447 024 грн. сформована за результатами відображення господарських операцій з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Регіон», ТОВ «Алвоко Груп», ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», ТОВ «АВ Метал Груп», ТОВ НВП «Промислові технології», ТОВ «ССД Трейд», ТОВ «ТД Реагент».
Оскільки за даними системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту у розрізі контрагентів встановлено наявність господарських операцій позивача з постачальниками, що мають ознаки «сумнівні» та «транзитер», тому відповідачем зроблено висновки про завищення позивачем в травні 2011 року суми податкового кредиту, за наслідками таких операцій в розмірі 2 447 024 грн.
Тому позивачем неправомірно відображено в податковій звітності суму податкового кредиту за травень 2011 року в розмірі 2 447 024 грн.
Вказане призвело до прийняття податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 25.08.2011 року.
Як зазначалося судом, 20.07.2015 року Вищим адміністративним судом України постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
При цьому частиною 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що висновки та мотиви, з яких скасовані рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.
Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанцій касаційний суд в своїй ухвалі зазначив, що з огляду на доводи відповідача вирішення даного спору вимагало більш ретельної перевірки обставин щодо реального виконання спірних господарських операцій. Зокрема, слід було перевірити первинні документи для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість. Також, слід було перевірити статус постачальників товарів (послуг).
Досліджуючи господарські операції між позивачем та контрагентами постачальниками, з урахуванням вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.07.2015 року, суд зазначає наступне.
01.02.2011 року між ТОВ «Регіон» (постачальник) та позивачем (покупець) було укладено договір № 0775-114/5спредметом якого є постачання товару покупцю.
На підтвердження виконання умов вказаного договору надано: специфікації № 01/1 від 04.04.2011 року, № 02/2 від 27.04.2011 року, № 9 від 23.05.2011 року, №08 від 08.05.2011 року, № 07 від 29.04.2011 року, № 04 від 04.04.2011 року, № 03 від 14.03.2011 року, № 02 від 04.03.2011 року, рахунки-фактури, видаткові накладі, відповідно до яких визначались різновиди реалізованого товару, його кількість, вартість, строки постачання. Додаткові угоди до вказаного договору якими визначались строки та умови постачання товарів.
Накладні на перевезення залізничним транспортом, докази на підтвердження оплати за поставлений товар.
Станом на час виконання вищевказаних господарських операцій та складання податкових накладних ТОВ «Регіон» було зареєстроване платником податку на додану вартість, окрім того реальність здійснення господарських відносин між ТОВ «Регіон» та ПАТ «ДТЗ» за період квітень-травень 2011 року підтверджена Довідкою СДПІ по роботі з ВПП у м. Донецьк від 30.09.2011 року № 769-15-16-23/5-25096372.
09.01.2003 року між ТОВ «Алвоко Груп» (повірений) та позивачем (поручитель) укладено договір-доручення на транспортно-експедиторське обслуговування та фрахтування за № 09-01/2003. Виконання умов вказаного договору в 2011 році здійснювалось згідно додаткового угоди № 34 від 02.12.2010 року до договору № 09-01/2003 від 09.01.2003 року.
На підтвердження виконання умов вказаного договору надано: рахунки-фактури № СФ-0000051 від 28.05.2011 року, № СФ-0000048 від 28.05.2011 року, № СФ-0000039 від 02.05.2011 року, акти виконаних робіт № ОУ-0000033 від 02.05.2011 року, відповідно до якого ТОВ «Алвоко Груп» було надано позивачу послуги на загальну суму 314 072,13 грн. в т.ч. ПДВ 51 674,65 грн., № ОУ-0000039 від 28.05.2011 року, відповідно до якого ТОВ «Алвоко Груп» було надано позивачу послуги на загальну суму 109 106,69 грн. в т.ч. ПДВ 17 721,61 грн., № ОУ-0000038 від 28.05.2011 року, відповідно до якого ТОВ «Алвоко Груп» було надано позивачу послуги на загальну суму 341 060,38 грн. в т.ч. ПДВ 55 967,99 грн.
Станом на час виконання вищевказаних господарських операцій та складання податкових накладних ТОВ «Алвоко Груп» було зареєстроване платником податку на додану вартість, окрім того реальність здійснення господарських відносин між ТОВ «Алвоко Груп» та ПАТ «ДТЗ» за період з 01.05.2011 року по 31.05. 2011 року підтверджена Довідкою ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 26.10.2011 року № 7594/23-5/32256215.
20.05.2010 року між ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «ЮТіСТ» (виконавець) та позивачем (замовник) укладено договір № 01-3664 про переробку труб.
Станом на час виконання вищевказаних господарських операцій та складання податкових накладних ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «ЮТіСТ» було зареєстроване платником податку на додану вартість, окрім того реальність здійснення господарських відносин між ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «ЮТіСТ» та ПАТ «ДТЗ» за травень 2011 року підтверджена Довідкою Нікопольської ОДПІ від 20.09.2011 року № 329/233.30926951 від 20.09.2011 року.
17.03.2011 року між ТОВ «АВ Метал Груп» (постачальник) та позивачем (покупець) укладено договір постачання № 132/5. За умовами якого постачальник зобовязувався поставити покупцю товар (метисну продукцію), а покупець прийняти та оплатити його.
Згідно додаткової угоди від 27.12.2011 року дія вищевказаного договору продовжена до 31.12.2012 року.
На підтвердження виконання умов вказаного договору надано: видаткові накладні № 510946 від 24.05.2011 року, рахунок на оплату № 511260 від 23.05.2011 року, № 510010 від 17.05.2011 року, рахунок на оплату № 510496 від 16.05.2011 року, № 509595 від 12.05.2011 року, рахунок на оплату № 510036 від 12.05.2011 року, № 509148 від 06.05.2011 року, рахунок на оплату № 509335 від 04.05.2011 року, прибуткові ордери, податкові накладні № 5001489 від 24.05.2011 року на загальну суму 136 663,20 грн. в т.ч. ПДВ 22 777,20 грн., № 5000706 від 16.05.2011 року на загальну суму 10 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 1 666,67 грн., № 5000525 від 12.05.2011 року на загальну суму 1448,00 грн. в т.ч. ПДВ 241,33 грн., № 5000215 від 06.05.2011 року на загальну суму 48 495,60 грн. в т.ч. ПДВ 8082,60 грн.
Станом на час виконання вищевказаних господарських операцій та складання податкових накладних ТОВ «АВ Метал Груп» було зареєстроване платником податку на додану вартість, окрім того реальність здійснення господарських відносин між ТОВ «АВ Метал Груп» та ПАТ «ДТЗ» за травень 2011 року підтверджена Довідкою ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 15.12.2011 року № 4679/23-30/36441934.
28.11.2011 року між ТОВ НВП «Промислові технології» (підрядник) та позивачем (замовник) укладено договір підряду № 205/5. За умовами вказаного договору підрядник зобовязувався виконати роботи по ремонту компресора К-250-61-5 ст. № 342, а замовник прийняти та оплатити роботи.
Станом на час виконання вищевказаних господарських операцій та складання податкових накладних ТОВ НВП «Промислові технології» було зареєстроване платником податку на додану вартість, що підтверджується матеріалами справи.
31.01.2011 року між ТОВ «ССД Трейд» (продавець) та позивачем (покупець) було укладено договір поставки №123/5. Предметом якого є придбання покупцем нафтопродуктів.
Станом на час виконання вищевказаних господарських операцій та складання податкових накладних ТОВ «ССД Трейд» було зареєстроване платником податку на додану вартість, що підтверджується матеріалами справи.
25.02.2010 року між ТОВ «ТД Регент» (продавець) та позивачем (покупець) укладено договір № 39/5. Предметом договору є постачання покупцю хімічної продукції.
Станом на час виконання вищевказаних господарських операцій та складання податкових накладних ТОВ «ТД Регент» було зареєстроване платником податку на додану вартість, окрім того реальність здійснення господарських відносин між ТОВ «ТД Регент» та ПАТ «ДТЗ» за травень 2011 року підтверджена Довідкою ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 24.11.2011 року № 421/223/36574867.
Окремо суд зазначає, що як вбачається з постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2012 року у справі № 2а/0470/1767/12 за позовом ПАТ «ДТЗ» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську позов ПАТ «ДТЗ» було задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.08.2011 року № НОМЕР_2 прийняте на підставі висновків викладених в акті від 18.08.2011 року № 1349/08-02/2-05393122. Окрім того, судом спростовано висновки податкового органу про не підтвердження реального здійснення господарських операцій ПАТ «ДТЗ» з контрагентами-постачальниками та підтверджено правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість.
Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що висновки податкового органу про відсутність реального здійснення господарських операцій з придбання товарів та послуг з вищезазначеними контрагентами не знайшли свого підтвердження.
При цьому податковим органом не було зазначено ані в актах перевірки ані в запереченнях на позовну заяву у звязку із чим податковий орган дійшов висновку про завищення позивачем податкового кредиту на суму 2 447 024 грн., по яким операціям вказані порушення допущенні, які документи були дослідженні під час перевірки, за результатами аналізу яких були зроблені відповідні висновки.
Тобто з акту перевірки неможливо дійти висновку про будь-яке порушення позивачем вимог податкового законодавств при формуванні податкового обліку.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Порядок формування податкового кредиту визначений статтею 198 Податкового кодексу України. Вказаною статтею встановлено наступне.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення, зокрема, операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ( пункт 198.1.).
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2.).
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3.).
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6.).
Перевіривши надані до матеріалів справи первинні документи, видаткові та податкові накладні, платіжні доручення, виписки з банку, акти виконаних робіт, судом не виявлено розбіжностей у їх заповнення з відображеними у первинних документах даними.
Позивачем надано до суду як первинні бухгалтерські документи так і всі інші документи, якими оформлені операції, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо придбання товарно-матеріальних цінностей у вказаних контрагентів. При цьому, суд звертає увагу на те, що податковий орган ані в ОСОБА_5 перевірки, ані в ході судового розгляду не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов'язкових реквізитів.
Податковим органом не надано суду доказів щодо наявності дефектів у правовому статусі контрагентів позивача, зокрема відсутності реєстрації їх як платників податку на додану вартість або припинення як юридичних осіб на час укладання та виконання угод.
Окремо суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Таким чином, суд вважає висновки податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту в травні 2011 року на суму 2 447 024 грн. безпідставним та такими, що не відповідають дійсності..
З урахуванням вищевикладеного податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.08.2011 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.08.2011 року № НОМЕР_1.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 21.09.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 21.09.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_7 ОСОБА_7 ОСОБА_5