Справа № 814/334/15
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/334/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача Кравця В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» до Миколаївської митниці ДФС (правонаступник Миколаївської митниці Міндоходів) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг» (далі ТОВ «Техноторг») звернулось до суду з позовом до Миколаївської митниці Міндоходів (далі Миколаївська митниця), правонаступником якої є Миколаївська митниця ДФС, про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21 січня 2015 року № 504070000/2015/000006/1 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 21 січня 2015 року № 504070000/2015/00010.

В обґрунтування позову зазначалось, що 16 січня 2015 року під час декларування митної вартості імпортованого товару позивач визначив його вартість відповідно до ціни договору в розмірі 5000 Євро. 21 січня 2015 року Митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № 504070000/2015/000006/1, в якому зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не застосовується на підставі ч. 1 п. 4 ст. 58 Митного кодексу України, крім того, у наданих декларантом документах наявні розбіжності та неточності. Основною для визначення митної вартості товару відповідачем визначено вартість операції з ідентичними товарами, за рівнем 13351 Євро за одиницю товару. Митним органом також складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 21 січня 2015 року за № 504070000/2015/00010. На думку позивача, Миколаївською митницею порушено норми Митного кодексу України щодо поняття митної вартості товарів та методів її визначення, оскільки у підприємства відсутні обмеження в застосуванні ним першого методу визначення митної вартості за ціною товару та надано всі необхідні документи щодо підтвердження зазначеної ціни.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Техноторг» задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21 січня 2015 року № 504070000/2015/000006/1 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 21 січня № 504070000/2015/00010. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору згідно платіжних доручень від 3 лютого 2015 року № 11480 на суму 73 грн. 08 коп. та від 11 лютого 2015 року № 407 на суму 132 грн. 68 коп..

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник Миколаївської митниці в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, і, крім того, порушено норми матеріального права, а саме положення Митного кодексу України, Господарського кодексу України, Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Митної служби України від 13 липня 2012 року № 362, та Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 5 лютого 2001 року № 65. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ТОВ «Техноторг» обліковується у Миколаївській митниці ДФС як суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності.

10 січня 2014 року між позивачем (Покупець) та Компанією CNHI International SA (Швейцарія) (Продавець) укладено контракт за № UA-EAC-EUR-2014, відповідно до якого «Продавець» зобов'язується поставляти, а «Покупець» приймати й оплачувати товар згідно додатків до цього контракту. Валюта платежу - Євро (п. 2.3 контракту). Ціна за одиницю Товару вказана в додатках та є дійсною тільки для цього контракту. Загальна вартість контракту не повинна перевищувати 20000000 Євро та складається з сум товарів згідно всіх специфікацій до контракту. Умови доставки обумовлюються додатками до даного контракту та правилами ІNCOTERMS 2010 (п. 8.1 контракту) (а. с. 24-32).

На виконання умов зазначеного контракту компанією CNHI International SA на підставі Специфікації № 15 було поставлено на митну територію України для ТОВ «Техноторг», серед іншого, товар (жатка зернова New Holland, модель 20GHCP (ширина захвату 6,1 м), нова, без транспортного візка) - у кількості 3 шт. Ціна за одиницю - 5000 Євро. Умови поставки - ЕХW Плоцьк, Польща (а. с. 39-40).

16 січня 2015 року з метою митного оформлення товару (жатка зернова New Holland, модель 20GHCP (ширина захвату 6,1 м), нова, без транспортного візка) у кількості 1 шт. позивачем було подано до відповідача митну декларацію, згідно якої декларантом була визначена митна вартість товару за основним методом (за ціною контракту) у розмірі 5000 Євро (а. с. 19-20). Одночасно з митною декларацією декларант подав митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За результатами розгляду наданих документів відповідач направив на адресу ТОВ «Техноторг» електронний лист, в якому зазначалось, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують обраний декларантом метод визначення митної вартості, та зобов'язав надати митному органу додаткові документи відповідно до переліку.

На вимогу митного органу, позивачем 19 січня 2015 року надано додаткові документи, а саме: банківську контр-гарантію, відповідь банку, витяг з прайс-листа, комерційну пропозицію контрагента, копію митної декларації країни відправлення, відповідь контрагента та бухгалтерські документи на перевезення вантажу (а. с. 42-75).

За результатами перевірки наданих позивачем документів, 21 січня 2015 року Митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за 504070000/2015/000006/1, в якому зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не застосовується на підставі ч. 1 п. 4 ст. 58 Митного кодексу України, крім того, у наданих декларантом документах наявні розбіжності та неточності. Основною для визначення митної вартості відповідачем визначено вартість операції з ідентичними товарами, за рівнем 13351 Євро за одиницю товару (а. с. 15-16).

Також, митним органом складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 21 січня 2015 року № 504070000/2015/00010 (а. с. 17-18).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Техноторг», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем до митного органу надано передбачений ст. 53 Митного кодексу України пакет документів, достатній для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої декларантом за основним методом, а тому відсутні підстави для коригування митним органом митної вартості товару.

Так, відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 50 названого Кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

Відповідно до частин 2 - 4 статті 53 Кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно частинам 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1 та 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на декларанті. Орган доходів і зборів має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Як вбачається із матеріалів справи, Миколаївською митницею на підставі відомостей з бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України (ЄАІС) про оформлення аналогічних товарів встановлено, що митна вартість на даний товар значно нижча ніж була заявлена іншим декларантом.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що відомості, які містяться в ЄАІС, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Оцінюючи оскаржені позивачем рішення Миколаївської митниці про коригування митної вартості товарів від 21 січня 2015 року за № 504070000/2015/000006/1 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 21 січня 2015 року за № 504070000/2015/00010, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність порушень позивачем норм Митного кодексу України, що зазначені у названому рішенні відповідача.

Матеріалами справи встановлено, що імпортований товар позивач придбав у компанії CNHI International SA (Швейцарія) за контрактом від 10 січня 2014 року № UA-EAC-EUR-2014 за ціною 5000 Євро, що підтверджується специфікацією від 18 грудня 2014 року № 15 та інвойсом від 31 грудня 2014 року (а. с. 39-41).

Крім того, на підтвердження реальності митної вартості товару ТОВ «Техноторг» надано відповідачу прайс-лист від компанії CNHІ International SA від 02 грудня 2014, з якого вбачається, що в період з 1 жовтня 2014 року по 31 січня 2015 року ціна одиниці товару - жатки зернової New Holland, модель 20GHCP, для позивача складає 5000 Євро (а. с. 62).

Названа акційна ціна товару обумовлена загальною сумою контракту з виробником товару CNHІ International SA в 20000000 Євро, обсягами постачання та сезонністю акційних знижок, що дає змогу позивачу придбавати товар по більш низькій ціні.

При цьому постачальником товару є безпосередньо його виробник - компанія CNHІ International SA, яка є загальновідомим світовим концерном з виробництва сільськогосподарської, будівельної та промислової техніки.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем інформації про вартість транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця навантаження з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 5 та 6 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як встановлено матеріалами справи, під час надання документів до митниці на підтвердження митної вартості товару, ТОВ «Техноторг» надано відповідачу договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні від 31 грудня 2014 року № 78, товарно-транспортну накладну, а також довідку перевізника ФОП ОСОБА_2 від 14 січня 2015 року за № 7 про вартість перевезення, у якій перевізник зазначив інформацію щодо витрат на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України, витрат на навантаження товару та підтвердив відсутність витрат на страхування товару (а. с. 52-55).

Не є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги щодо не спростування декларантом факту пов'язаності осіб.

Так, згідно ч. 16 ст. 58 МК України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

На підставі ч. 17 ст. 58 Митного кодексу України та п. 5 ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року пов'язаними між собою вважаються особи, які пов'язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншого.

Проте, відповідачем не доведено та не надано жодного доказу, який би свідчив про пов'язаність ТОВ «Техноторг» з компанією CNHІ International SA відповідно до вищезазначених приписів.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Оскільки, всупереч доводам апелянта, позивачем надано Миколаївській митниці передбачений ст. 53 МК України пакет документів, достатній для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої декларантом за основним методом, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 21 січня 2015 року № 504070000/2015/000006/1 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 21 січня 2015 року № 504070000/2015/00010, є правильним.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 28 вересня 2015 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко