Справа № 520/17152/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 р. Справа № 520/17152/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Петренко В.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради та 3-ї особи КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2013 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду із адміністративним позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради та 3-ї особи КП «ЖКС «Вузівський», в якому просили суд зобов'язати Київську районну адміністрацію Одеської міськради і виконавчий комітет Одеської міської ради прийняти рішення та здійснити інші дії (видачу ордеру та інше) по наданню їм окремої житлової площі - кімнати АДРЕСА_1.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 04 грудня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22.12.2014 року подали апеляційну скаргу, в якій зазначили, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального та матеріального права, просили скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2014 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

16.01.2015 року дана справа надійшла до суду апеляційної інстанції та по ній було відкрито провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 року задоволено самовідвід суддів Милосердного М.М., Бітова А.І. та Ступакової І.Г. та за результатами автоматичного розподілу справу передано для розгляду по суті головуючому - судді Осіпову Ю.В.

08.09.2015 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (вх.№12549) про відмову від позовної заяви, закриття провадження у даній справі та скасування заходів забезпечення даного адміністративного позову.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заяву позивачів про відмову від позову, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для задоволення заяви та закриття провадження у справі.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають в гуртожитку АДРЕСА_2, жилою площею 21,09 кв.м, де займають одне ліжко-місце на кожну особу відповідно.

Будівля гуртожитку є двоповерховою з усіма побутовими зручностями, до ветхих чи аварійних не відноситься. Ця житлова площа позивачам була надана колишнім власником гуртожитку - ДП «Одеський морський торгівельний порт» за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету.

ОСОБА_1 пропрацював 37 років у БМУ-10, на Одеському судноремонтному заводі та Одеському морському торговельному порту і є ветераном праці. ОСОБА_2 пропрацював 44 роки на Одеському судноремонтному заводі та після приєднання ОСЗ до ОМТП у Одеському морському торговельному порту, і також є ветераном праці.

У серпні 2013 року у гуртожитку, де проживають позивачі, звільнилася кімната №30 (помер мешканець ОСОБА_3.), у зв'язку із чим, вони вважають, що ОСОБА_2 має право на позачергове надання йому даної окремої житлової кімнати.

Позивачі неодноразово зверталися до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з питання включення їх до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень та надання для проживання окремої кімнати. Однак, на всі такі звернення позивачам було надано відповіді, в яких роз'яснено положення законодавства з вказаного заявниками питання, та відмовлено у позачерговому наданні житла.

Не погоджуючись з такими діями адміністрації, позивачі оскаржили їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та залишаючи адміністративний позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, а також з правомірності та законності дій відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи, цілком погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 22.08.2012 року складом сім'ї одна особа перебуває на квартирному обліку при КРА ОМР, в загальній черзі, де станом на 01.01.2013 року значиться за №1367, а позивач ОСОБА_2 зі складом сім'ї одна особа перебуває на квартирному обліку при КРА ОМР з 26.04.2011 року в загальній черзі та станом на 01.01.2013 року значиться за №1313.

Згідно наявних в матеріалах справи довідок ДП «Одеський морський торговельний порт», станом на 01.01.2014 року ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку у ДП «ОМТП» під №39, а ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у ДП «ОМТП» під №105.

Як слідує з п.44 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» та ст.45 ЖК України, в першу чергу житлові приміщення надаються громадянам, які тривалий час пропрацювали у сфері виробництва. Термін строку сумлінної праці на підприємстві, яке дає право на отримання жилих приміщень в першу чергу встановлюється трудовим колективом підприємства, або спільним рішенням виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів та ради профспілок, але не може бути меншим 20 років.

Разом із тим, відповідно до зазначених вище норм житлового законодавства, окрім громадян, які тривалий час пропрацювали у сфері виробництва, у першу чергу жилі приміщення надаються також тим, що перебувають на квартирному обліку: Героям радянського Союзу, Героям Соціалістичної Праці, а також особам, нагородженим орденами Слави, Трудової Слави, "За службу Батьківщині у Збройних Силах СРСР" усіх трьох ступенів; особам, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, перелічених у списку захворювань, затвердженому Міністерством охорони здоров'я СРСР за погодженням з Державним комітетом СРСР по праці і соціальних питаннях та ВЦРПС; особам, зараженим вірусом імунодефіциту людини внаслідок виконання медичних маніпуляцій; медичним працівникам, зараженим вірусом імунодефіциту людини внаслідок виконання службових обов'язків; учасникам бойових дій та учасникам війни; інвалідам праці I і II груп та інвалідам I і II груп з числа військовослужбовців; особам, які стали інвалідами I і II груп у зв'язку з виконанням державних або громадських обов'язків, виконанням обов'язку громадянина СРСР по рятуванню життя людини, по охороні соціалістичної власності і правопорядку; сім'ям осіб, які загинули при виконанні державних або громадських обов'язків, виконанні обов'язку громадянина СРСР по рятуванню життя людини, по охороні соціалістичної власності і правопорядку; сім'ям осіб, які загинули на виробництві внаслідок нещасного випадку; матерям, яким присвоєно звання "Мати-героїня"; багатодітним сім'ям (які мають у своєму складі трьох і більше дітей) і одиноким матерям. Вказані сім'ї не втрачають права першочергового одержання жилих приміщень і у випадку, коли після взяття сім'ї на квартирний облік діти досягнуть повноліття; сім'ям при народженні близнят; учителям та іншим педагогічним працівникам загальноосвітніх шкіл і професійно-технічних учбових закладів; особам, які проживають у ветхих будинках, що не підлягають капітальному ремонту.

При цьому, право на першочергове отримання житла працівники, зазначені у п.п.9 п.44 вказаних Правил, можуть реалізувати на підприємстві, де вони відпрацювали, а також там, де вони перебувають на квартирному обліку. Проте, судами встановлено, що таким правом на одержання жилих приміщень як громадяни, які тривалий час пропрацювали у сфері виробництва, при Київській районній адміністрації Одеської міської ради, заявники не користуються, а перебувають у загальній квартирній черзі.

Згідно із ст.43 ЖК України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Таким чином, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та вищевказані норми діючого житлового законодавства, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку, про відсутність належних і законних підстав для надання позивачам житлової площі позачергово.

Водночас, як вже зазначалося вище, 08.09.2015 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява позивачів про відмову від даної позовної заяви, закриття провадження у даній справі та скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.194 КАС України, позивач (або його представник) може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог ст.ст.112,113 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч.1 ст.112 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи.

Окрім того, у відповідності до ч.1 ст.203 КАС України, постанова або ухвала суду 1-ї інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст.ст.155,157 цього Кодексу.

А згідно ч.2 ст.203 КАС України, якщо судом 1-ї інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія, керуючись ч.2 ст.203 КАС України, вважає за необхідне залишити дану апеляційну скаргу без задоволення, визнати нечинною постанову Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2014 року, прийняти відмову позивачів від адміністративного позову та, відповідно, на підставі п.2 ч.1 ст.157 КАС України, закрити провадження у цій адміністративній справі.

Також, в вищезазначеній заяві позивачі просили скасувати і заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2013 року.

Відповідно до ч.4 ст.118 КАС України, якщо у задоволенні вимог позивачеві буде відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постаново суду законної сили. Проте, суд може одночасно з прийняттям постанови або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення адміністративного позову або заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим.

Отже, враховуючи вказані обставини та заяву позивачів, колегія суддів при прийнятті остаточного рішення по даній справі, вважає за можливе одночасно скасувати і заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2013 року, якою, було заборонено Київській районній адміністрації Одеської міської ради та виконавчому комітету Одеської міської ради приймати буді-які рішення щодо надання будь-яким особам житлової площі - кімнати №30 у гуртожитку, за адресою: м.Одеса, вул.Контр-адмірала Луніна,9.

Керуючись ст.ст.112,118,157,194,195,197,198,203,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2014 року - визнати нечинною.

Прийняти відмову позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від даного адміністративного позову.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради та 3-ї особи КП «ЖКС «Вузівський» про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13.12.2013 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко