Справа № 341/46/13- а
Суддя: Мельник І. І.
Дата ухвалення: 2013-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/46/13- а
Номер провадження 2-а/341/24/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2013 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.С.

розглянувши у м. Галичі в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною, дій неправомірними та зобов'язання виплати суми грошової допомоги при призначенні пенсії за віком, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду з адміністративним позовом і просить визнати протправною відмову управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області виплатити їй грошову допомогу у розмірі 10 (десяти) призначених пенсій та невключенні у стаж періодів роботи на відповідних посадах згідно пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області виплатити їй таку допомогу станом на день призначення пенсії відповідно до передбаченого пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 року та пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області. Пенсію за віком їй призначено 18 вересня 2012 року. Починаючи з 1980 року, після закінчення навчання у вищому учбовому закладі, вона працювала в системі освіти виключно на посадах педагогічних працівників і здійснювала постійну викладацьку діяльність Загальний стаж її роботи в системі освіти педагогом складає 37 років 10 місяців та 15 днів.

При виплаті пенсії їй не виплачено допомоги передбаченої законодавством України а саме, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 року з відповідними змінами та доповненнями № 1058-ІV, яким передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років та пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків -35 років, для жінок -30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

При призначенні пенсії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області відмовляється виплачувати їй, передбачену чинним законодавством грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, посилаючись на відсутність правових підстав для цього, а саме стажу, який дає право на таку виплату.

В письмовому запереченні управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області позову не визнає з тих підстав, що згідно поданих позивачем письмових документів на підтвердження стажу роботи, її загальний стаж роботи становить 37 років 10 місяців і 15 днів. Стаж роботи ОСОБА_1 за вислугою років, як працівника освіти, становить 19 років, 5 місяців і 22 дні. Відповідно до п.3 примітки до Переліку закладів і установ освіти, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за № 909 не передбачені посади: методиста, заступника директора з науково-методичної роботи, завідувача навчально-методичним кабінетом, завідувач відділенням бакалаврату.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази по справі суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 18 вересня 2012 року перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області та одержує пенсію за віком.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального трудового стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, мають право на пенсію за вислугу років. Пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (для чоловіків -35 років, для жінок - 30 років), а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком їм виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 з 18.09.2012 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області як пенсіонер за віком, тобто з настанням пенсійного віку. До цього часу вона на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області не перебувала та будь-яку іншу пенсію не отримувала.

Починаючи з 1980 року, після закінчення навчання у вищому навчальному закладі, позивач працює в системі освіти на посадах педагогічних працівників і здійснюю постійну викладацьку діяльність .

Встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1, який необхідний при призначенні грошової допомоги становить понад 30 років виходячи з наступного:

Закон України "Про освіту" визначає перелік осіб, що є педагогічними працівниками, а саме, це є особи, які за основним місцем роботи у вищих навчальних закладах першого і другого рівнів акредитації професійно займаються педагогічною діяльністю (Закон України "Про вищу освіту" від 17.01.2002 N 2984-III)

Постанова Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963 "Про затвердження посад педагогічних працівників" визначає перелік осіб, що відносяться до педагогічних працівників. В цьому переліку є посади, які за твердженням відповідача не відносяться до педагогічних.

Разом з тим, займаючи посади, які відповідачем не включаються у стаж, ОСОБА_1 постійно здійснювала викладацьку діяльність (викладач іноземної мови), що стверджується довідкою за № 475 від 04.12.2012 року та виписками з наказів про ведення уроків іноземної мови в обсягах, визначених постановою КМУ № 78 від 31.01.2001 року, де зазначено, що для педагогічного стажу включаються періоди роботи, якщо здійснювалось викладання не менше 180 год. на навчальний рік (п.4 постанови) та довідка з Бурштинського енергетичного технікуму від 04.12.2012 року № 475 про кількість годин викладання предмету "іноземна мова" .

Позивачу з січня по вересень 2012 року, як педагогічному працівнику проводиться індексація та підвищення заробітної плати відповідно до постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002 року.

Постанова Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963 "Про затвердження посад педагогічних працівників" визначає перелік осіб, що відносяться до педагогічних. У цьому переліку є посади які, як стверджує відповідач, не відносяться до педагогічних.

Оскільки, вищевказана постанова Кабінету Міністрів прийнята пізніше суд вважає, що періоди не включені відповідачем у стаж роботи для виплати допомоги позивачу слід включити а саме: період з 21.08.1995 року по 01.09.1998 року - 3 роки стажу; з 28.04.1999 року по 14.11.2000 рік - 1 рік і 7 (сім) місяців; з 01.09.2004 року по 19.10.2005 рік - 1 рік і 1 (один) місяць; з 03.09.2006 року по 18.09.2012 рік - 5 років і 11(одинадцять) місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень врахувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про освіту", керуючись ст. ст. 183-2, 256 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною, дій неправомірними та зобов'язання виплати суми грошової допомоги при призначенні пенсії за віком - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області щодо відмови в нарахування та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" необхідно визнати неправомірними.

Зобов'язати додатково до визначеного управлінням Пенсійного фонду України Галицькому районі Івано-Франківської області стажу за вислугою років ОСОБА_1, як працівника освіти, включити періоди:

- з 21.08.1995 року по 01.09.1998 року - 3 роки стажу;

- з 28.04.1999 року по 14.11.2000 року - 1 рік і сім місяців стажу;

- з 01.09.2004 року по 19.10.2005 року - 1 рік і 1 місяць стажу;

- з 03.09.2006 року по 18.09.2012 року - 5 років 11 місяців стажу, а всього 11 років і 6 місяців ,у загальний стаж яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж"статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та для виплати грошової допомоги.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Галицькому районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:І. І. Мельник