Справа № 690/415/15-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 690/415/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Здоровило В.А.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А
30 вересня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового проапдження в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області на постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -
Постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 серпня 2015 року позов задоволено.
Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, що підтверджується копією посвідчення другої категорії учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році серія НОМЕР_1 (а.с.5).
Після досягнення віку з якого позивач має право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, ним до відповідача було подано відповідну заяву про призначення пенсії разом з трудовою книжкою, копією військового квитка, довідки №14 від 18.03.2015 про факт роботи в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС у період з 23.07.1986 по 04.08.1986, довідки про нараховану заробітну плату за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 23.10.1992 №378, подорожнього листа №285472, відомостей про нарахування заробітної плати за липень 1986 року, картки обліку доз опромінювання
Розглянувши вказану заяву, відповідач листом від 19.05.2015 року №1526/04 повідомив позивача, що підстав для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає у зв`язку з тим, що довідки не підтверджені первинними документами, крім того, допущені певні помилки.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:
- визнати дії Управління пенсійного фонду України в місті Ватутіне щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», незаконними;
- зобов`язати Управління пенсійного фонду України в місті Ватутіне Черкаської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, встановлену для одержання державних пенсій, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням на 10 років пенсійного віку, встановленого для осіб, які працювали з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт праці позивача в зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів в судовому засіданні підтверджений повністю.
Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з наступного.
За змістом ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 (далі Закон № № 796-XII), посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Частиною 1 ст.26 Закону №796-XII встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів зменшення віку становить 10 років.
Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач виходив з того, що роботу позивача у зоні відчуження у наведений вище період документально не підтверджено.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З матеріалів справи вбачається, що у 1986 році позивач був командирований для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС на 13 днів в період з 23.07.1986 по 04.08.1986. В зв`язку з тим, що він був ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС, 10.12.1992 року Черкаською облдержадміністрацією йому було видане Чорнобильське посвідчення серія НОМЕР_2 , відповідно до якого він відноситься до учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорія 2, що стверджується довідкою (а.с.7).
Відмовляючи у призначенні пенсії позивачу, відповідач зазначив, що в трудовій книжці позивача відсутній запис щодо преміювання за роботу з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, подорожній лист №285472, виписаний водію ОСОБА_1 , виданий підприємством не містить відмітки про прибуття в зону ЧАЕС (а.с. 13), картка обліку доз опромінювання без печатки та розшифровки підпису відповідальної особи у відомості про нарахування заробітної плати за липень 1986 року не містить інформацію про період виконання робіт в зоні ЧАЕС (а.с. 17), надані позивачем дві довідки від 23.10.1992 №378 (одна підписана керівником та головним бухгалтером АТП -2362, друга підписана тільки головним бухгалтером АТП-2362) містять розбіжності в кратності оплати праці позивача за період роботи у 30 км. зоні ЧАЕС з 23.07.1986 по 04.08.1986 (а.с. 9-10), у трудовій книжці відсутні записи про преміювання за виконання робіт по ліквідації .
Однак, колегія судів з таким висновком відповідача погодитись не може, з огляду на наступне.
Факт перебування позивача в зоні відчуження на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 23.07.1986 по 04.08. 1986 підтверджується довідкою №14 від 18.03.2015 (а.с.7), з якої вбачається, що позивач дійсно був направлений для роботи у 30 км зоні по ліквідації наслідків ЧАЕС з 23.07.1986 по 04.08.1986, довідкою Ватутінського АТП - 2362 (а.с.9), з якої вбачається, що позивач працював у 30 км зоні м. Чорнобиль з 23.07.1986 по 04.08.1986 за що одержав підвищену заробітну плату в сумі 336,50 крб., довідкою про нараховану заробітну плату за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 23.10.1992 №378 (а.с.10), карткою обліку доз опромінювання (а.с.11), подорожним листом №285472 з 23.07.1986 по 04.08.1986 (а.с.13).
Вказані документи містять інформацію про те, що позивач дійсно брав участь в зоні відчуження «Вильча - Чорнобиль» з 23.07.1986 по 04.08.1986, в роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської аварії. Даний факт також було підтверджено в судовому засіданні суду першої інстанції 17.07.2015 свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 які також працювали водіями на той період часу разом із позивачем та перебували в зоні відчуження на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і на даний час вже отримують пенсію відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Посилання ж відповідача на те, що подорожній лист, довідка про нараховану заробітну плату, картка обліку доз опромінювання не містять необхідної інформації, відсутність у трудовій книжці записів про преміювання не може свідчити про те, що позивач не перебував у зоні відчуження у відповідний період та спростовується наданими довідками від 23.10.1992 №378.
При цьому, твердження відповідача про те, що вказані довідки не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що містять розбіжності у кратності розміру заробітної плати та різні на вигляд підписи директора АТП 2362 колегією суддів до уваги не береться, оскільки вказані розбіжності не стосуються факту перебування позивача у зоні відчуження у відповідний період, а підпис директора з 1992 по 2015 рік міг змінитися, доказів його підробки до суду відповідачем надано не було.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки позивач має право на призначення, нарахування та виплату пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, встановлену для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ч. 1 ст. 41, ст. 160, п. 1 ч. 1 ст. 197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 серпня 2015 року - без змін.
Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.