Справа № 15442/10/2070
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 лютого 2011 р. №2-а- 15442/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого судді - Ральченка І.М.

при секретарі судового засідання Глянь О.І.

за участі представника позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Статутного територіально - галузевого об'єднання Південна залізниця
до Контрольно-ревізійного управління в Харківській області
про про визнання дій протиправними та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Статутне територіально галузеве обєднання «Південна залізниця»звернулось до суду із позовом, у якому просило скасувати вимогу КРУ в Харківській області від 02.11.2010 року № 05-21/10599 про усунення виявлених ревізією Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця»порушень законодавства з фінансових питань в частині оформлення належним чином документів на приватизацію приватизованого житлового фонду (отримати необхідні дозволи ат погодження) по КупянськВузловій дистанції колії залишковою вартістю 136899,62 грн., по Купянськ Південній дистанції колії залишковою вартістю 26786,32 грн., по Ізюмській дистанції колії залишковою вартістю 611419,90 грн., по Кременчуцькій дистанції колії залишковою вартістю 4862,84 грн., по Службі колії залишковою вартістю 3305416,21 грн.; коригування зайво нарахованої амортизації Локомотивному депо Харків Сортувальний у сумі 958 184, 19 грн., по Електровозному депо «Харків-Жовтень»у сумі 19 106 484,54 грн., та по Локомотивному депо Основа у сумі 7 715 744,27 грн., провести коригування витрат на суму 14 162,17 на транспортні засоби, які не використовувались тривалий час у виробничій діяльності Автобази; стягнення з ТОВ «Промбудстандарт»безпідставно перерахованих депо Харків Сортувальний грошових коштів за ремонт підкранових колій в сумі 464 473,00 грн.; перерахування дивідендів до Державного бюджету України на суму 5 471 550,00 грн.; забезпечення відшкодування недоотриманих доходів від надання рекламних послуг в сумі 1279,73 грн.; відшкодування зайво нарахованої та виплаченої головному бухгалтеру служби матеріально-технічного постачання суму доплати за збільшення обсягу робіт 8 478,60 грн.; проведення донарахування в сумі 5 849,38 грн. та зобовязання виплати працівникам заробітну плати за понадурочну роботу; відображення в бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості за невиконані підрядні роботи в сумі 29 018,74 грн. та проведення претензійно-позовної роботи з контрагентом щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт; відображення дебіторської заборгованості за фізичними особами, щодо яких здійснено безпідставні витрати по Сумському БМЕУ на суму 32 143,50 грн. та проведення претензійно-позовної роботи з контрагентами щодо відшкодування коштів; відображення в обліку дебіторської заборгованості за не надані відділовою клінічною лікарнею станції Полтава Південної залізниці та ДЗ «Вузлової лікарні станції Кременчук»послуг по проведенню передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів та колійних машин в сумі 21 952, 42 грн. та 2155,74 грн. Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо включення до акту ревізії висновків щодо неефективних управлінських дій, виражених у не розгляді заявки СТГО «Південна залізниця»про перегляд тарифів, що призвело до недоотримання доходів залізницею на суму 14097,6 тис. грн.; недоотримання доходів внаслідок невірних управлінських дій по службі матеріально технічного постачання на суму 1395,17 тис. грн., в тому числі не проведення нарахування пені за несвоєчасну сплату за послуги зберігання в сумі 57,38 тис. грн., розбіжність в цінах металобрухту, зазначених в протоколах та сповіщеннях в сумі 1026,47 тис. грн., недоотримання доходу від використання необоротних активів в сумі 35,05 тис. грн., повноти отримання доходів внаслідок реалізації металобрухту через посередників в сумі 276,27 тис. грн., недоотримання доходів внаслідок невірних управлінських рішень по службі вагонного господарства на суму 312,32 тис. грн.; недоотримання доходів внаслідок не вірних управлінських рішень по Сумській дирекції залізничних перевезень на суму 289,62 тис. грн.; недоотримання доходів внаслідок не вірних управлінських рішень по службі будівельно-монтажних робіт та цивільних споруд на суму 768,09 тис. грн. внаслідок реалізації послуг з водопостачання за ціною, нижчою від собівартості; отримання товарно-матеріальних цінностей від Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»без застосування процедур державних закупівель; укладання СТГО «Південна залізниця»договорів фінансового лізингу без проведення процедур закупівель; укладання СТГО «Південна залізниця»64 договорів про реалізацію продуктів харчування без проведення тендерної процедури закупівлі на загальну суму 30872, 15 тис. грн.; повноти відшкодування земельного податку ТОВ «Промсистема»за 2008 рік та за січень-жовтень 2009 року в сумі 163,49 тис. грн. внаслідок не укладання договорів; додаткових витрат у вигляді оплати прибутків (рентабельності) ТОВ «Промсистема»у розмірі 11 567 665,48 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 12.07.2010 по 31.08.2010 Контрольно-ревізійним управлінням в Харківській області була проведена планова ревізія Статутного територіально-галузевого обєднання "Південна залізниця" за період 2008, 2009 роки та 1 квартал 2010 року, за результатами якої був складений акт від 28.09.2010 № 05-20/72. За матеріалами перевірки відповідачем надіслана вимога про усунення порушень законодавства з фінансових питань. Позивач вважає окремі положення вимоги, що зазначені вище, незаконними, необґрунтованими та такими, які за своїм змістом фактично не відповідають дійсному стану фінансово-господарській діяльності залізниці. Дії відповідача щодо включення до акту ревізії перелічених вище висновків позивач вважає незаконними, оскільки вбачає порушення його прав, тому що інформування органів управління об'єкта контролю та правоохоронних органів про незаконні результати ревізії спричинить негативні наслідки для Позивача.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не прибув, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. У письмових проти позову заперечував, посилаючись на правомірність висновків КРУ в Харківській області, що зроблені за наслідком проведення з 12.07.2010 року по 31.08.2010 року планової ревізії Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця»за період 2008, 2009 років та 1 квартал 2010 року. Зроблені висновки про порушення законодавства з боку позивача викладені КРУ в Харківській області у акті від 28.09.2010 року № 05-20/72, який став підставою для винесення вимоги від 02.11.2010 року № 05-21/10599 про усунення порушень законодавства з фінансових питань.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 12.07.2010 року по 31.08.2010 року Контрольно-ревізійним управлінням в Харківській області була проведена планова ревізія Статутного територіально-галузевого обєднання «Південна залізниця»за період 2008, 2009 років та 1 квартал 2010 року, про що 28.09.2010 був складений акт № 05-20/72, який став підставою для винесення вимоги від 02.11.2010 року № 05-21/10599 про усунення порушень законодавства з фінансових питань.

1. Оспорюваною вимогою позивачу запропоновано оформити належним чином документи на приватизацію приватизованого житлового фонду (отримати необхідні дозволи та погодження) по Купянськ Вузловій дистанції колії залишковою вартістю 136899,62 грн., по Купянськ Південній дистанції колії залишковою вартістю 26786,32 грн., по Ізюмській дистанції колії залишковою вартістю 611419,90 грн., по Кременчуцькій дистанції колії залишковою вартістю 4862,84 грн., по службі колії залишковою вартістю 3305416,21 грн.

За результатами проведення ревізії правильності та повноти відображення в обліку операцій, повязаних з вибуттям основних засобів відповідачем було зазначено в акті, що залізницею на користь фізичних осіб всупереч законодавству України здійснено відчуження майна на загальну суму 4085,38 тис. грн. ( 81 обєкт).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 9 Житлового кодексу України встановлено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду на підставах, передбачених чинним законодавством.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання визначено Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду»державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Законом «Про приватизацію державного житлового фонду»визначено порядок реалізації конституційного права громадян з приватизації державного житлового фонду.

Відповідно до п. 1 ст. 8 зазначеного Закону підприємство визнається органом приватизації державного житлового фонду, у повному господарському віданні якого такий фонд перебуває.

Пунктом 10 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду»передбачено, що орган приватизації не має права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, коли йдеться про квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків тощо.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду»є спеціальним нормативним актом, яким регулюється правовідносини з реалізації громадянами конституційного права на приватизацію житла.

Суд не приймає доводи відповідача, в яких останній посилається на ст. 5 Закону України «Про залізничний транспорт», де передбачено, що приватизація цілісних майнових комплексів, підприємств і структурних підрозділів, не пов'язаних з діяльністю залізниць, окремих інвентарних об'єктів та об'єктів незавершеного будівництва, що належать залізницям та підприємствам залізничного транспорту загального користування, здійснюється за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту та Укрзалізницею відповідно до чинного законодавства України з питань приватизації та на ч. 5 ст. 75 Господарського кодексу України, де встановлено, що державне комерційне підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майнові об'єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Кодексом та іншими законами.

При цьому суд виходить з наступного.

Ст. 5 Закону України «Про залізничний транспорт»та ч. 5 ст. 75 Господарського кодексу України є відсильними норами, де вказані суспільні відносини регулюються іншими законами. Спеціальним законом з приватизації державного житлового фонду є Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду».

При цьому суд зауважує, що Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду»не містить будь-якої правової норми, яка встановлює вимоги щодо отримання органом приватизації попереднього погодження від органу, до сфери управління якого він належить.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про скасування вимоги КРУ в Харківській області в частині оформлення належним чином документів на приватизацію приватизованого житлового фонду по Купянськ Вузловій дистанції колії залишковою вартістю 136899,62 грн., по Купянськ Південній дистанції колії залишковою вартістю 26786,32 грн., по Ізюмській дистанції колії залишковою вартістю 611419,90 грн., по Кременчуцькій дистанції колії залишковою вартістю 4862,84 грн., по службі колії залишковою вартістю 3305416,21 грн. є обґрунтованими.

2. Оспорюваною вимогою СТГО «Південна залізниця»зобовязано відкоригувати в бухгалтерському обліку зайво нараховану амортизацію по Локомотивному депо Харків Сортувальний у сумі 958 184, 19 грн., по Електровозному депо «Харків-Жовтень»у сумі 19 106 484,54 грн., та по Локомотивному депо Основа у сумі 7 715 744,27 грн. та провести коригування витрат на суму 14 162,17 грн. в звязку з нарахуванням амортизації на транспортні засоби, які не використовувались тривалий час у виробничій діяльності Автобази.

При перевірці законності та достовірності операцій з необоротними активами ревізією встановлено завищення нарахування амортизації на локомотиви під час знаходження їх у резерві, що фактично є консервацією та нарахування амортизації на транспортні засоби, які тривалий час не використовувались у виробничій діяльності.

Суд приходить до висновку про правомірність заявлених вище позовних вимог на підставі наступного.

Згідно з п. 5 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, передбачено, що «підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу регістрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засобів, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних».

Згідно з п.1 розділу ІІ Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій і змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України з бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2006 № 1213 облікова політика підприємств державного, комунального секторів економіки визначається у розпорядчому документі, який приймається підприємством і погоджується органом, до сфери управління якого воно належить, або уповноваженим органом відповідно до установчих документів. У розпорядчому документі про облікову політику визначаються метод амортизації та строк корисного використання.

Наказом СТГО «Південна залізниця»від 10.08.2007 року № 334/Н, погодженим Міністерством транспорту та звязку України, затверджена облікова політика залізниці.

Пунктом 4.16. зазначеного наказу визначено методи нарахування амортизації, а п. 4.18 наказу встановлено, що амортизація обєктів рухомого складу, які знаходяться в запасі, резерві відповідно до нормативних актів Укрзалізниці, нараховується у звичайному порядку.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок консервації основних виробничих фондів підприємства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.1997 року № 1183 визначено, що основні фонди підприємств може бути законсервовано, якщо за техніко-економічним обґрунтуванням подальше використання їх у виробництві визнано тимчасово недоцільним.

Техніко-економічне обґрунтування необхідності консервації локомотивів залізницею не складалось, що свідчить про відсутність підстав для проведення консервації.

Пункт 7 Положення визначає, що підставою для консервації основних фондів підприємств, заснованих на державній власності є акт Кабінету Міністрів України. Проект такого акта подає в установленому порядку орган, уповноважений управляти майном таких підприємств.

Матеріали справи не містять доказів щодо наявності техніко-економічного обґрунтування необхідності консервації локомотивів та відповідного акту Кабінету Міністрів України.

В звязку з викладеним, суд приходить до висновку щодо відсутності в діях позивача порушень вимог нормативно-правового акту «Положення про Порядок консервації основних виробничих фондів підприємств», затвердженого постановою уряду від 28.10.1997 року № 1183.

Таким чином, позовні вимоги СТГО «Південна залізниця»про скасування вимоги КРУ в Харківській області в частині зобовязання відкоригувати в бухгалтерському обліку зайво нараховану амортизацію по Локомотивному депо Харків Сортувальний у сумі 958 184, 19 грн., по Електровозному депо «Харків-Жовтень»у сумі 19 106 484,54 грн., та по Локомотивному депо Основа у сумі 7 715 744,27 грн. є законними та обґрунтованими.

Амортизація основних засобів нараховується із застосуванням методів, визначених Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», відповідно до пункту 23 якого нарахування амортизації основних засобів здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) обєкта, який встановлюється підприємством при визнанні цього обєкта активом (при зарахуванні на баланс) і зупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації .

В звязку з викладеним не використання транспортних засобів Автобази у виробничій діяльності не є підставою для зупинення нарахування амортизації на ці основні фонди.

Крім того суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2009 року, яка набрала законної сили після апеляційного перегляду Харківським апеляційним адміністративним судом 02.09.2010 року встановлено неправомірність вимоги КРУ в Харківській області від 22.10.2008 року № 06-21/7417 стосовно нарахування необґрунтованої амортизації на локомотиви, які знаходились у резерві, запасі Укрзалізниці, а також неправомірного нарахування амортизації на основні засоби, які тривалий час не використовувались у виробничій діяльності.

За таких обставин позовні вимоги про скасування вимоги КРУ в Харківській області в частині відкоригування в бухгалтерському обліку зайво нараховану амортизацію по Локомотивному депо Харків Сортувальний у сумі 958 184, 19 грн., по Електровозному депо «Харків-Жовтень»у сумі 19 106 484,54 грн., та по Локомотивному депо Основа у сумі 7 715 744,27 грн. та проведення коригування витрат на суму 14 162,17 грн. в звязку з нарахуванням амортизації на транспортні засоби, які не використовувались тривалий час у виробничій діяльності Автобази є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

3. Вимогою зобовязано позивача вжити заходів по стягненню з ТОВ «Промбудстандарт»безпідставно перерахованих депо Харків Сортувальний грошових коштів за ремонт підкранових колій в сумі 464 473,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

05.09.2008 року між СТГО «Південна залізниця»та ТОВ «РБП «Промбудстандарт»був укладений договір підряду № П/Л-081623/НЮ на загальну суму 878 196,00 грн. Відповідно до умов договору Підрядник - ТОВ РБП «Промбудстандарт»повинен був виконати роботи з капітального ремонту підкранової колії.

Роботи з капітального ремонту підкранових колій на загальну суму 878 196,00 грн. були виконані, про що свідчать підписані сторонами акти виконаних робіт від 12.11.2008 року та 25.12.2008 року.

При перевірці обсягів виконаних робіт СТГО «Південна залізниця» виявила перевищення обсягів металопрокату, про що був складений акт від 11.03.2009 року. Грошові кошти в розмірі 413 476,00 грн. не були перераховані контрагенту за договором.

Сума вартості виконаних робіт в розмірі 464 473,00 грн., що не була оспорена СТГО «Південна залізниця»була перерахована ТОВ «РБП «Промбудстандарт»за виконані роботи відповідно до умов договору.

В регістрах бухгалтерського обліку на вказану суму здійснено збільшення вартості активів, а саме на 464 473,00 грн.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача в частині скасування вимоги КРУ в Харківської області щодо безпідставності перерахованих депо Харків Сортувальний грошових коштів за ремонт підкранових колій в сумі 464 473,00 грн.

4. Оспорюваною вимогою СТГО «Південна залізниця»запропоновано перерахувати дивіденди до Державного бюджету України на суму 5 471 550,00 грн. за встановлені під час ревізії порушення фінансової дисципліни, які вплинули на результати діяльності СТГО «Південна залізниця».

Як встановлено судом вище є безпідставними висновки КРУ щодо зайво нарахованої амортизації по Локомотивному депо Харків Сортувальний у сумі 958 184, 19 грн., по Електровозному депо «Харків-Жовтень»у сумі 19 106 484,54 грн., та по Локомотивному депо Основа у сумі 7 715 744,27 грн. та проведення коригування витрат на суму 14 162,17 грн. в звязку з нарахуванням амортизації на транспортні засоби, які не використовувались тривалий час у виробничій діяльності.

У зв"язку з цим, факти заниження розміру прибутку підприємства протягом 2008-2009 року та 1 кв.2010 року внаслідок завищення амортизаційних витрат свого підтвердження не знайшли, а тому вимога про перерахування дивідендів до Державного бюджету України на суму 5 471 550,00 грн. є необґрунтованою та незаконною.

5. Оспорюваною вимогою СТГО «Південна залізниця»запропоновано відшкодувати недоотримані доходи від надання рекламних послуг в сумі 1279,73 грн.

При проведенні перевірки правильності визначення та отримання інших доходів відповідачем встановлено недоотримання доходів від надання рекламних послуг в сумі 1279,73 грн. внаслідок заниження базового тарифу за розміщення реклами.

Судом встановлено, що базові тарифи на послуги по наданню рекламних місць на обєктах «Південної залізниці»затверджені 01.06.2005 року першим заступником начальника залізниці.

Територія благоустрою (клумба), на якій розміщено її рекламний щит Сумської дирекції (інв. № 72195801) відноситься до території Вокзалу станції Суми, який згідно «Розподілу вокзалів Південної залізниці по класності, за територіальною ознакою розміром пасажиропотоку», затвердженого 01.06.2005 року, відноситься до 1-го класу. В зв'язку з чим, базовий тариф повинен становити не 36,00 грн., а 54,00 гри за 1 кв. м. і відповідно плата за місяць повинна була становити не 260,00 грн., а 325,62 гривень.

Отже, КРУ дійшло обґрунтованого висновку про те, що Сумською дирекцією недоотримано доходу від розміщення реклами за період з 15.07.2008 року по 31.01.2010 року на загальну суму 1279,73 грн.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог про скасування вимоги КРУ в Харківській області в цій частині.

6. У вимозі зазначено, що по службі матеріально-технічного постачання Південної залізниці необхідно відшкодувати зайво нараховану та виплачену головному бухгалтеру служби матеріально-технічного постачання суму доплати за збільшення обсягу робіт в розмірі 8 478,60 грн. та провести донарахування в сумі 5 849,38 грн. та виплатити працівникам заробітну плату за понадурочну роботу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 35 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції служби, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

Акт ревізії від 28.09.2010 року № 05-20/72 зазначені у вимозі порушення не містить.

Суд зазначає, що ст. 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Пунктом 2.2.1 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату, від 13.01.2004 року № 5 визначено, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять надбавки та доплати до тарифних ставок (окладів, посадових окладів) у розмірах, передбачених чинним законодавством, зокрема, за розширення зони обслуговування або збільшення обсягу робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 97 КЗпП України розмір, зокрема надбавок, встановлюється власником або уповноваженим ним органом.

Наказами СТГО «Південна залізниця»від 23.09.2008 року № 187 та 29.01.2009 року № 36 в звязку зі збільшенням обсягів робіт та виконання особливо важливих завдань певній категорії працівників позивача, в тому числі начальнику фінансово-економічного відділу головному бухгалтеру служби матеріально-технічного постачання, встановлені надбавки до посадових окладів у розмірі 20 відсотків.

Отже, виплата додаткової заробітної плати у вигляді надбавок до посадових окладів у розмірі 20 відсотків здійснені СТГО «Південна залізниця у відповідності до чинного законодавства.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача стосовно скасування вимоги в частині відшкодування зайво нарахованої та виплаченої головному бухгалтеру служби матеріально-технічного постачання суму доплати за збільшення обсягу робіт в розмірі 8 478,60 та проведення донарахування в сумі 5 849,38 грн. та зобовязання виплатити працівникам Купянського регіонального відділу матеріально-технічного постачання Південної залізниці заробітну плату за понадурочну роботу, оскільки перевірка законодавства про працю виходить за межі повноважень відповідача.

7. Оспорюваною вимогою СТГО «Південна залізниця»зобов'язано відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість за невиконані підрядні роботи в сумі 29 018,74 грн. та провести претензійно-позовну роботи з контрагентом щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт.

Суд приходить до висновку про задоволення зазначених позовних вимог на підставі наступного.

Ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

23.05.2008 року між СТГО «Південна залізниця»і приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір підряду № 06/08 ( виконання робіт з укладки тротуарної плитки).

Кошторисом, зокрема, визначена ціна проведення робіт з транспортування матеріалів та сміття поза межі будівельних майданчиків.

Відповідно до проектів виконання робіт по ст. Амбари та ДОЛ «Орленок»майданчики для складування сміття знаходяться поза межами будівельних майданчиків.

Наказом Державного комітету будівництва України від 14.09.2000 року № 201 затверджені «Ресурсні елементні кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи»ДБН Д.1.1-4-2000.

Згідно п. 1.13 ДБН Д.1.1-4-2000 опис складу робіт, передбачених нормами, містить перелік основних процесів виконання робіт. Виконання дрібних, допоміжних і супутніх операцій нормами враховано, але вони як правило не визначені.

Відповідно до п.1.14. ДБН Д.1.1-4-2000 нормами враховані роботи по розвантаження будівельних матеріалів, виробів та конструкцій на приобєктному складі до місця установки (укладки) або монтажу, а також витрати на транспортування матеріалів і сміття, які утворюються у процесі виробництва ремонтних робіт до місця їх складування в межах будівельного майданчику.

Як було зазначено вище, кошторисом визначена ціна на проведення робіт з транспортування матеріалів та сміття поза, межі будівельних майданчиків та в проектах на виконання робіт по ст. Амбари та ДОЛ «Орленок»майданчики для складування сміття знаходяться поза межами будівельних майданчиків.

З таких обставин вимога позивача в зазначеній частині є законною та обґрунтованою.

8. Оспорюваною вимогою позивачу запропоновано відобразити дебіторську заборгованість за фізичними особами, щодо яких здійснено безпідставні витрати по Сумському БМЕУ на суму 32 143,50 грн. та провести претензійно-позовну роботу з контрагентами щодо відшкодування коштів.

Відповідно до пункту 38 розділу VI Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208 плата за користування жилою площею в приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими ставками. Витрати на її комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується.

Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Отже Сумське БМЕУ не мало права здійснювати нарахування плати за 11 проживання в житлових кімнатах та за комунальні послуги (опалення. водопостачання, каналізацію та електричну енергію) у більших розмірах, ніж діючі тарифи на відповідні послуги.

Судом встановлено, що оплата за проживання здійснювалася згідно встановлених тарифів (ставок), а тому висновок КРУ щодо здійснення безпідставних витрати по Сумському БМЕУ на суму 32 143,50 грн. є необґрунтованим, а вимога про відшкодування коштів - незаконною.

9. Оспорюваною вимогою СТГО «Південна залізниця»запропоновано відобразити в обліку дебіторську заборгованість за не надані відділовою клінічною лікарнею станції Полтава Південної залізниці та ДЗ «Вузлової лікарні станції Кременчук»послуги по проведенню передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів та колійних машин в сумі 21 952, 42 грн. та 2155,74 грн.

Судом встановлено, що 01.02.2005 року між СТГО «Південна залізниця»та Відділковою клінічною лікарнею ст. Полтава Південної залізниці був укладений договір № П/НВС-05 154/НЮ на проведення медичних оглядів структурних підрозділів Південної залізниці. Договір був пролонгований до 31.12.2006 року та 31.12.2007 року відповідно. В п.7.2. додаткової угоди від 29.12.2006 року № 4 визначено, що договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік за умови, якщо жодна із сторін письмово не заявить про розірвання договору за 15 календарних днів до закінчення строку дії договору.

Сторони погодили предмет договору, відповідно до якого СТГО «Південна залізниця»доручає, а Відділкова клінічна лікарня ст. Полтава Південної залізниці здійснює послуги по проведенню попередніх, періодичних, профілактичних оглядів працівників залізниці.

В акті перевірки зазначено, що за період з 01.01.2008 року по 01.04.2010 року КМС-132 від Відділкової клінічної лікарня ст. Полтава Південної залізниці прийнято до оплати медичні послуги по передрейсовому та післярейсовому огляду працівників КМС 132 на суму 21,95 тис.грн., які фактично входять до посадових обовязків працівника структурних підрозділів СТГО «Південна залізниця». На думку КРУ в Харківській області вказане кваліфіковано як порушення, наслідками якого є завдання матеріальної шкоди ( збитків) підконтрольному підприємству.

Судом також встановлено, що 01.02.2005 року між СТГО «Південна залізниця»та Вузловою лікарнею станції Кременчук був укладений договір № П/НВС-05 152/НЮ на проведення медичних оглядів структурних підрозділів Південної залізниці. Додатковими угодами від 28.12.2005 року № 2 та від 29.12.2006 року № 4 строк дія договору була пролонгована до 31.12.2006 року та 31.12.2007 року відповідно. В п.7.2. додаткової угоди від 04.06.2007 року № 5 визначено, що договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік за умови, якщо жодна із сторін письмово не заявить про розірвання договору за 15 календарних днів до закінчення строку дії договору.

В акті ревізії зазначено, що в результаті включення до актів приймання виконаних робіт завищеного обсягу послуг по проведенню передрейсових та післярейсових медичних оглядів загальна вартість послуг була завищена на 2,12 тис. грн.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині на підставі наступного.

Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Позивач виконував умови договорів, та перераховував грошові кошти Відділковій клінічній лікарні ст. Полтава Південної залізниці та Вузловій лікарні станції Кременчук.

Доводи КРУ в Харківській області, які викладені в акті ревізії судом до уваги не приймаються, оскільки до обовязків фельдшера здравпункта КМС-132 СТГО «Південна залізниця», відповідно до його посадової інструкції, не входить обовязок по проведенню попередніх, періодичних профілактичних медичних оглядів, які є предметом укладеного між СТГО «Південна залізниця»та Відділковою клінічною лікарнею ст. Полтава Південної залізниці договору.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав будь-яких доказів щодо завищеного обсягу послуг в сумі 2155,74 грн. по проведенню передрейсових та післярейсових медичних оглядів, що надавались позивачу ДЗ «Вузлова лікарня станції Кременчук».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо включення до акту ревізії перелічених вище висновків суд зазначає наступне.

Акт ревізії - службовий двосторонній документ, який стверджує факт ревізійних дій та їх результатів, і є носієм доказової інформації про виявлені недоліків в господарюванні. Метою документування ревізійних дій та їх результатів є надання власникові та іншим користувачам матеріалів ревізії, визначених законодавством, суттєвої, повної і обґрунтованої інформації про стан збереження і використання коштів, цінних паперів, матеріальних цінностей і нематеріальних активів, ведення бухгалтерського обліку і стану фінансової дисципліни, а також про обставини допущення, встановлення і розміри фінансових порушень.

Згідно ст. 3 КАС України адміністративний позов є звернення до суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Обовязковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обовязків, їх зміни чи припинення.

Акт КРУ є документом внутрішньої діяльності КРУ, не містить у собі будь-яких владних управлінських приписів, а тому не є рішенням субєкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на зазначене, акт КРУ та додатки до нього не можуть бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства через відсутність публічно-правового спору.

Також необхідно зазначити, що на підставі акту перевірки КРУ вправі надсилати вимоги щодо усунення недоліків, встановлених перевіркою, які є обовязковими для виконання та можуть оскаржуватись в порядку адміністративного судочинства.

Акт ревізії від 28.09.2010 року № 05-20/72 із зазначеними в ньому порушеннями не створює для позивача юридичних наслідків у формі обовязку щодо усунення зазначених порушень.

Отже, висновки КРУ в Харківській області, які не знайшли свого відображення у відповідній вимозі не зобов"язують позивача до вчинення будь-яких дій або утримання від їх вчинення.

Вимога від 02.11.2010 року № 05-21/10599 про усунення порушень законодавства з фінансових питань не містить переліку питань, визначених в акті ревізії як порушення, відносно яких заявлені вимоги про визнання протиправними дій КРУ в Харківській області у зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач погодився з правильністю обґрунтувань із зазначених питань, викладених у запереченні на акт ревізії, що свідчить про відсутність порушень прав позивача.

За таких обставин, суд вважає за необхідне в частині визнання протиправними дій відповідача щодо включення до акту ревізії висновків суд провадження у справі закрити.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 94, 104, 159, 160-162 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Статутного територіально - галузевого об'єднання Південна залізниця до Контрольно-ревізійного управління в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги задовольнити частково.

Скасувати п. 1-4, 6-9 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Харківській області № 05-21/10599 від 02 листопада 2010 року.

В частині скасування п. 5 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Харківській області № 05-21/10599 від 02 листопада 2010 року - в задоволенні позову відмовити.

Провадження у справі в частині визнання протиправними дій Контрольно-ревізійного управління в Харківській області щодо включення висновків до акту ревізії - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 07 лютого 2011 року.

Суддя Ральченко І.М.