Справа № 640/11423/15-а
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Холявка Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з вимогою до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова про зобовязання включити до загального трудового стажу час здійснення ним догляду за його 80-річною матірю. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при нарахуванні йому пенсії за віком відповідачем було виключено з його загального трудового стажу три роки за період з 23.03.2000 року по 11.04.2007 року, коли він здійснював догляд за його 80-річною матірю. Зазначає, що відповідач відмовляючи у включенні часу догляду за 80-річною матірю до загального трудового стажу послався на пункт «є» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено наявність висновку медичного закладу на підтвердження того факту, що особа потребує постійного стороннього догляду. Також зазначає, що на час призначення йому пенсії отримати висновок з медичного закладу вже було неможливо, оскільки його матір померла у 2007 році, факт прийняття його на облік в управління праці та соціального захисту населення Київського районного суду м. Харкова та призначення компенсації як непрацюючій особі, що здійснює особі, що здійснює нагляд за громадянином похилого віку свідчить про те, що його матір дійсно потребувала на вказаний період стороннього догляду .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2015 року відмовлено у відкритті провадження в частині вимоги про визнання обставини, що матір позивача потребувала стороннього догляду, оскільки вказані вимоги слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі на підставах, викладених в адміністративному позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, заперечувала проти адміністративного позову. Пояснила, що на момент призначення пенсії позивач не надав у відповідності до пункту «є» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» висновок медичного закладу про те, що його матір ОСОБА_3 потребує стороннього догляду, що є обовязковою умовою для зарахування до стажу роботи час догляду за його престарілою матірю. Зазначила, що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 є його власноручно написана заява від 20.02.2012 року до начальника УПФУ в Київському районі м. Харкова в якій він просить тимчасово не враховувати період догляду з 28.03.2000 року по 31.12.2003 року, через неможливість надати довідку, що матір потребує постійного догляду. Також посилаючись на статтю 99 КАСУ зазначила про пропущення позивачем встановленого шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, оскільки про існування вказаних обставин йому було відомо ще 20.12.2012 року. Просила відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі за недоведеністю та необґрунтованістю.

Суд, заслухавши думки присутніх сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. «є» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року про «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у редакції від 12.08.1993 року, який діяв на той час, час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів І групи і дітей-інвалідів) і вік (для престарілих і дітей-інвалідів).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що в період з 11.12.1996 року по 20.05.2007 року позивач офіційно не працював, оскільки відсутні відповідні записи про перебування його у трудових правовідносинах. Згідно записів в трудовій книжці вбачається, що позивач за період з 23.03.1997 року по 18.06.1998 року отримував допомогу по безробіттю відповідно до статті 28 Закону України «Про зайнятість населення» (арк. справи 5-8).

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Київської районної ради м. Харкова № 744 від 23.05.2007 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні та отримував компенсацію непрацюючій працездатній особі, що здійснює догляд за престарілім громадянином старше 80-ти років з 28.03.2000 року по 11.04.2007 року (арк. справи 14).

Згідно копії Акту від 18.04.2000 року, укладеного інспектором Київського відділу соціального захисту населення вбачається, що ОСОБА_4К, проживає разом з сином ОСОБА_1, який здійснює догляд за матірю.

Згідно відповіді УПФУ в Київському районі м. Харкова № 319/х-7 від 06.01.2015 року вбачається, що позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу період догляду за престарілою особою з 28.03.200 року по 31.12.2003 року через ненадання висновку лікарського закладу про те, що ОСОБА_4 потребувала стороннього догляду у звязку з чим пенсія обчислюється та виплачується за матеріалами пенсійної справи відповідно до вимог чинного законодавства України (арк. справи 9-11).

Згідно відповіді УПФУ в Київському районі м. Харкова № 20/X-7 від 04.02.2015 року вбачається, що у звязку з відсутністю відомостей про наявність висновку медичного закладу про те, що ОСОБА_4 потребувала постійного стороннього догляду, зарахувати до страхового стажу період догляду за престарілою особою з 28.03.2000 року по 31.12.2003 року без надання зазначеного висновку підстав немає. Зазначено, що проведення експертних дій для встановлення потреби постійного стороннього догляду за медичними показниками не входить до компетенції органів Пенсійного Фонду України та органів соціального захисту населення. При цьому, акт обстеження від 18.04.2000 року підтверджує лише факт здійснення позивачем догляду за ОСОБА_3 та не містить інформації про наявність висновку лікарського закладу про те, що ОСОБА_4 потребувала постійного стороннього догляду (арк. справи 12-13).

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 9 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що суду не надано достатніх належних доказів в підтвердження того, що особа, за якою здійснювався догляд, потребувала постійного стороннього догляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача оскільки відповідач по справі Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Посилання позивача на те, що відповідач неправомірно відмовив у включенні часу догляду за 80-річною матірю до загального трудового стажу є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, а тому не приймаються судом до уваги під час ухвалення судового рішення,

На підставі викладеного, керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 2, 4, 8, 11, 17, 18, 69, 71, 154, 158-164 Кодексу адміністративного судочинства України, п. «є» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст постанови виготовлено 09 вересня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях