Справа № 2а-10177/12/2670
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2012-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 листопада 2012 року № 2а-10177/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Заступника начальника спеціального загону дорожньо-патрульної служби при МВС України ОСОБА_2

про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Заступника начальника спеціального загону дорожньо-патрульної служби при МВС України ОСОБА_2, в якому позивач просив:

1. Визнати протиправними дії Заступника начальника спеціального загону дорожньо-патрульної служби при МВС України ОСОБА_2 щодо надання можливості інспектору спецпідрозділу ДПС при МВС України ОСОБА_3 ознайомитись з матеріалами скарги ОСОБА_1 від 08.08.2011 року;

2. Визнати протиправними дії Заступника начальника спеціального загону дорожньо-патрульної служби при МВС України ОСОБА_2 щодо надання можливості інспектору спецпідрозділу ДПС при МВС України ОСОБА_3 ознайомитись з персональними даними ОСОБА_1, що містилися у скарзі від 08.08.2011 року;

3. Визнати протиправними дії Заступника начальника спеціального загону дорожньо-патрульної служби при МВС України ОСОБА_2 щодо неповідомлення ОСОБА_1 про умови надання інспектору спецпідрозділу ДПС при МВС України ОСОБА_3 доступу до персональних даних ОСОБА_1, що містилися у скарзі від 08.08.2011 року та доданих до неї матеріалах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.08.2012р. відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2012 року м. Києва в задоволенні позову ОСОБА_1 до Заступника начальника спеціального загону дорожньо-патрульної служби при МВС України ОСОБА_2 про визнання дій протиправними відмовлено повністю.

23 листопада 2012 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалою суду від 27 листопада 2012 року призначено розгляд вказаного клопотання на 29 листопада 2012 року із викликом сторін.

Так як в судове засідання ніхто із сторін не прибув, жодних клопотань чи заяв до суду не надав, то розгляд питання, порушеного у згаданому клопотанні позивача відбулось в порядку письмового провадження.

На думку позивача, при вирішенні справи по суті, судом не було досліджено п. 3 позовних вимог, тому слід прийняти додаткову постанову.

Суд не може погодитись із такими твердження, у звязку з чим звертає увагу на наступне.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував зокрема ст. 19 Конституції України, ст. 10 Закону України «Про звернення громадян», ст. 2, 8, 14 Закону України «Про захист персональних даних».

При вирішенні спору по суті судом були дослідженні вказані Закони, Конституція України, а також надано правову оцінку спірних правовідносин.

Так, на сторінці 3 постанови цитується ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», дослідивши яку можна прийти до висновку про те, що повідомлення ОСОБА_1 про умови надання інспектору спецпідрозділу ДПС при МВС України ОСОБА_3 доступу до персональних даних першого не є обовязковим. Відповідно дії відповідача не можуть бути визнані неправомірними в цій частині, про що просив позивач в п. 3 позовних вимог.

Таким чином, враховуючи наведене, а також інші норми та обставини, які були досліджені та викладені в постанові, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, включаючи п. 3 позовних вимог, про що зазначено на тій же сторінці 3 згаданої постанови суду.

Відповідно до ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

У звязку з викладеним суд вважає, що клопотання позивача про прийняття додаткового судового рішення є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вєкуа Н.Г.