Справа № 2а-0770/3416/11
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/3416/11
Ряд стат. звіту № 9.1.1
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 р. 16.16 год. м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю. за участю секретаря судового засідання Рекунової К.А., та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: Приватного акціонерного товариства «Закарпатінтерпорт»представник ОСОБА_1;

відповідача: Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції в Закарпатській області представник ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Закарпатінтерпорт»до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції в Закарпатській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 17 листопада 2011 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 18 листопада 2011 року.

Приватне акціонерне товариство «Закарпатінтерпорт»звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції в Закарпатській області про скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 06.10.2011 р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, що наведені в позовній заяві. Позовні вимоги мотивує тим, що Ужгородською МДПІ було проведено перевірку ПАТ «Закарпатінтерпорт»та складено відповідний акт. На підставі Акту №1111/23-1/10/22104970 від 26.09.11 р. «Про результати проведення виїзної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та іншого законодавства приватного акціонерного товариства «Закарпатінтерпорт»Ужгородською МДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.10.11 р. про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення валютного законодавства у розмірі 2720,00 грн. Оскільки законом та Податковим кодексом не передбачено зазначеної штрафної санкції, то позивач вважає таку санкцію протиправною.

Відповідач проти позову заперечив, надавши суду письмові заперечення (а.с.50-54). В судовому засідання представник відповідача повідомив, що позивач допустив порушення Декрету КМУ від 19.02.93 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»та статті 1 Указу Президента України від 18.06.94 р. №319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами»зі змінами та доповненнями, внесеними Указом Президента України від 06.11.97 р. №1246/97, а саме декларуванню підлягає наявність у резидентів валютних цінностей та майна, які перебувають за межами України. Декларування суб'єктами підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, наявності належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, здійснюється щоквартально, проте таких декларацій позивач не подавав, а відтак, до нього правомірно застосовано штрафну санкцію.

Заслухавши пояснення сторін та зясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що Ужгородською МДПІ в період із 15.08.2011 року по 19.09.2011 року було проведено перевірку ПАТ «Закарпатінтерпорт», про що було складено акт від 26.09.2011 року №1111/23-1/10/22104970 (а.с.8-37). В результаті було виявлено, що ПАТ «Закарпатінтерпорт»у ІІІ кварталі 2009 р. здійснило інвестицію за кордон шляхом переказу 21500 доларів США в рахунок придбання 100% корпоративних прав Компанії «Intermodaltrans Kft»(Угорщина). На підставі даного акту було винесено податкове повідомлення-рішення від 06.10.2011 року, яким застосовано штрафну санкцію до ПАТ «Закарпатінтерпорт»в сумі 2720,00 грн. (а.с.6), відповідно до поданого розрахунку (а.с.7). Дана штрафна санкція застосована за порушення статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»та статті 1 Указу Президента України від 18.06.94 р. № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами»зі змінами та доповненнями, внесеними Указом Президента України від 06.11.97 р. № 1246/97, а саме за недекларування наявних у резидента валютних цінностей та майна, які перебувають за межами України.

Факт переказу зазначених коштів та придбання 100% корпоративних прав Компанії «Intermodaltrans Kft»(Угорщина) сторонами не оспорюється та визнається, як позивачем так і відповідачем.

Зазначена штрафна (фінансова) санкція за порушення валютного законодавства є адміністративно-господарською санкцією в розумінні ст. 238 ГК України. Згідно ч.2 вказаної статті адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами. Згідно ч.2 ст.241 ГК України розмір штрафів визначається законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення. Згідно ст.11 Закону України «Про державну податкову службу»податкові органи мають право застосовувати фінансові санкції у порядку та розмірах, встановлених законом. Не дивлячись на вищенаведені положення чинного законодавства, розмір застосованої відповідачем штрафної (фінансової) санкції встановлено не законом України, а п. 2.7. «Положення про валютний контроль»(затверджене. постановою Правління НБУ № 49 від 08.02.00 р.), тобто підзаконним актом.

Відповідно до ст. 109.2 ПК України, передбачено, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст.. 111.2 ПК України - фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Ст.113.3 ПК України передбачає, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм, законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.»

Обовязок щоквартального декларування валютних цінностей які знаходяться закордоном передбачено Указом Президента України, від 18.06.1994, № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами». Відповідальність за недекларування передбачається Декретом КМУ від 19.02.1993, № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а саме ст. 16 за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету передбачено штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України. Окрім цього, даною статтею передбачено, що санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 11 пункту 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право, в тому числі, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Отже, передбачені статтею 16 пунктом 2 Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 міри відповідальності (фінансові санкції) до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю застосовуються Національним банком України та підпорядкованими йому установами. При цьому, зазначеним Декретом органи податкової служби не уповноважені застосовувати штрафні санкції. А від так, Ужгородська МДПІ Закарпатської області не мала права застосовувати до позивача фінансові санкції, що передбачені статтею 16 пунктом 2 Декрету Кабінету Міністрів України №15-93.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову.

Оскільки судове рішення винесене на користь сторони, яка не являється субєктом владних повноважень, то слід стягнути, відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати в сумі 3,40 грн. за сплату судового збору.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Закарпатінтерпорт»до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання протиправним у повному обсязі податкового повідомлення рішення № від 06.10.2011 р. про застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства у розмірі 2720,00 грн., - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 06.10.2011 р. про застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства у розмірі 2720,00 грн.

3. Стягнути із державного бюджету на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 копійок).

4. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дору Ю.Ю.