Справа № 22-а-2642/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації на постанову Таращанського районного суду Київської області від 26 травня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И Л А:

29.04.2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, натомість відповідачем у 2008 році йому виплачено вказану допомогу у значно нижчому розмірі. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача недоплачену частину щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 2625 грн.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 26 травня 2009 року позов задоволено. Визнано відмову управління праці та соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації Київської області щодо перерахунку одноразової грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2008 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - неправомірною.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 недоотриману одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 2925 грн.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в позові, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що було встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали від Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС 2-ої категорії в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат.

Однак відповідачем у 2008 році щорічна допомога на оздоровлення нараховувалася та виплачувалася позивачу на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів», згідно з якими одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім»ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов»язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Висновок суду першої інстанції про порушення прав та законних інтересів позивача при нарахуванні та виплаті йому щорічної одноразової допомоги на оздоровлення відповідачем на підставі постанови КМУ від 12 липня 2005 року № 562 та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів» є правильним, і з ним погоджується колегія суддів, з наступних підстав.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров»я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи із пріоритетності Законів України над підзаконними нормативно-правовими актами, суд першої інстанції, з яким погоджується і колегія суддів, дійшов правильного висновку, що при вирішенні даного спору необхідно застосовувати положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що виплата позивачу щорічної грошової допомоги на оздоровлення повинна проводитися на підставі постанови КМУ від 12 липня 2005 року № 562 та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» є необгрунтованими, оскільки на підставі ст.ст. 62, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз»яснення порядку застосування цього Закону та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшувати їх та встановлювати у твердій сумі, що не відповідає Закону.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у 2008 році виплата такої допомоги здійснювалась відповідачем із порушенням спеціального законодавства, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп було визнано неконституційним внесення змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів» до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема до ст. 48 цього Закону.

Тому правильними є висновки суду першої інстанції щодо протиправності виплати відповідачем допомоги у розмірах, встановлених не Законом № 796-ХІІ, а підзаконним нормативним актом, оскільки такі дії призвели до істотного звуження прав позивача, що суперечить змісту ст. 22 Конституції України, в якій зазначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Разом з тим колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині зобов»язання відповідача провести перерахунок та виплату недоплаченої позивачу суми щорічної допомоги на оздоровлення та стягнення її в твердій грошовій сумі, оскільки суду належало зобов»язати відповідача провести нарахування відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стягувати ж вищевказану допомогу у конкретному розмірі суд не мав права, оскільки не є органом, до компетенції якого відноситься призначення та перерахування соціальних виплат. Оскільки усунути помилку суду першої інстанції у рішенні можливо без його скасування, колегія суддів вважає за можливе рішення суду змінити відповідно до ст. 201 КАС України.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б стали підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації Київської області - задовольнити частково.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 26 травня 2009 року в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 недоотриманої одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 2925 грн. змінити.

Зобов»язати управління праці та соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії, відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплаченого.

В іншій частині постанову Таращанського районного суду Київської області від 26 травня 2009 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: