Справа № 13690/10/2070
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 лютого 2011 р. № 2-а- 13690/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Крайник Т.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Текстиль-Полімер»до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії»про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Текстиль-Полімер»-звернувся до суду з позовними вимогами до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (надалі по тексту відповідач) та просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 21908315 від 24.09.2010р.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що оскаржувану в даній справі постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято на підставі виконавчого напису № 8582, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 31.08.2010р. Відповідно до зазначеного напису підлягає зверненню стягнення на майно позивача нежитлову будівлю літ. Ю-1 по вул. Шевченка, 24 в м. Харкові.

На думку позивача, дії відповідачів з відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса є неправомірними, оскільки позивач не отримував виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого провадження, інших документів виконавчого провадження. Крім того, посадові особи відповідача, в порушення вимог ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження»до початку примусового виконання рішення не пересвідчилися чи отримано позивачем копія постанови про відкриття виконавчого провадження та чи вчинені дії з добровільного виконання рішення, у звязку з чим вважає що вищезазначені обставини є підставою для скасування постанови про відкриття провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2010 р. до участі у справі у якості другого відповідача було залучено Головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3

У судове засідання відповідачі своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та прсив задовольнити їх у повному обсязі.

У судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

31.08.2010 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис за № 8575, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно нежитлову будівлю літ. Ю-1 загальною площею 1480,40 кв.м., що знаходиться в м. Харків по вул. Шевченка,24 та належить на праві власності позивачу, який є майновим поручителем ТОВ «Торговий дім «Макротрейд».

На підставі зазначеного напису 24.09.2010р. держаним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 21908315, відповідно до якої позивачу надано термін для добровільного виконання рішення до 01.10.2010р. та накладено арешт на зазначене вище майно.

Згідно копії супровідного листа, копії вищезазначеної постанови були направлені учасникам виконавчого провадження 24 вересня 2010 р.

Судом встановлено, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем вимог статей 24, 27, 30, 32 Закону України «Про виконавче провадження».

В звязку із встановленими обставинами справи суд відзначає, що відповідно до ст. 24 зазначеного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами начальнику відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду у 10-денний строк.

Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

За умови авансування стягувачем в порядку, передбаченому цим Законом, витрат на проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися учасникам виконавчого провадження рекомендованими листами.

За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам факсимільним зв'язком або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, направлені факсимільним зв'язком або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Державним виконавцем або іншою особою, уповноваженою державним виконавцем, документи виконавчого провадження можуть бути вручені особисто сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Згідно вимог статей 30, 32 зазначеного Закону державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем у порядку, встановленому статтею 24 цього Закону, накладено арешт на майно боржника, за погодженням з державним виконавцем боржник має право у строк, встановлений для добровільного виконання рішення, реалізувати належне йому майно в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У цьому разі покупець майна боржника повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк, встановлений для добровільного виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм цим Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторони, суд або інший орган, який видав виконавчий документ.

Перевіривши оскаржувані в даній справі дії та рішення відповідача згідно наведених норм, судом встановлено, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса в даній справі, у відповідача не було законних підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, дії з прийняття постанови вчинено у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження»та з дотриманням встановлених строків.

Доводи позовної заяви про не отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та виконавчого напису нотаріуса не можуть слугувати підставою для задоволення позовних вимог, оскільки не впливають на правомірність рішення (постанови) відповідача. Правило про необхідність пересвідчитися у отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження застосовується у разі вирішення державним виконавцем питання про примусове виконання рішення, якого в даній справі не вбачається.

Разом з тим, ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»чітко передбачає, що постанови державного виконавця направляються учасникам виконавчого провадження простою кореспонденцію, отже державний виконавець заздалегідь не має можливості отримати відомості про отримання чи не отримання боржником документу виконавчого провадження.

Доводи позовної заяви про необхідність скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з тих підстав, що він через її неотримання був позбавлений можливості подати заяву про відкладення виконавчих дій, суд вважає необґрунтованими та зазначає, що наявність такої постанови не перешкоджає боржникові (позивачу) звернутися з такою заявою та не порушує його прав відносно такого звернення.

Крім того, як вбачається з наведеної вище статті 32 Закону України «Про виконавче провадження», в разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм цим Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи.

Судом вбачається, що це є правом, а не обовязком державного виконавця, в даній справі позивач до нього з заявою про відкладення виконавчих дій не звертався та про фактичне вчинення будь-яких виконавчих дій в позовній заяві не зазначає. Саме лише відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника виконавчими діями не є.

Вирішуючи справу суд враховує, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В даній справі судом не вбачається порушення прав позивача, про які він зазначає у звязку з відкриттям виконавчого провадження та прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем суду не надано вичерпних доказів, які б свідчили про протиправність дій та рішення відповідача, які оскаржують ся в даній справі.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, у звязку з чим відмовляє в задоволенні позовних вимог ТОВ «Торговий дім «Текстиль-Полімер»про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 21908315 від 24 вересня 2010 р. задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 27, 30, 32 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Текстиль-Полімер»до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії»про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Постанову у повному обсязі виготовлено 08 лютого 2011 р.

Суддя Присяжнюк О.В.