Справа № 2а-5393/10/0470
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 р. Справа № 2а-5393/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потолової Г.В.

при секретарі Кузнецові С.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» до Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування акту перевірки, рішення про застосування економічних санкцій та припису,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про скасування припису №131 від 07.04.2010р. Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області; рішення №60 від 13.04.2010р. та акту перевірки №131 від 07.04.2010р. в частині висновків стосовно не проведених перерахунків зі споживачами послуг; завищення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Надав заперечення, в обґрунтування яких посилається на законодавчі підставі своїх дій та діяльність в межах закону та наданих повноважень.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» (надалі ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ») (), зареєстроване Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради від 07.05.2008р. Позивач перебуває на податковому обліку у податкового органу, що підтверджено матеріалами справи.

Отже, позивач належним чином зареєстрований, як юридична особа, а тому на нього поширюється дія законів та інших нормативно-правових актів, які регулюють здійснення підприємницької діяльності в Україні.

Так, на підставі Рішення XVIII сесії пятого скликання Новомосковської міської ради від 14.05.2008р. №526 «Про реформування та розвиток житлово-комунального господарства міста Новомосковськ» та договору на послуги з управління, утримання та ремонту житлового фонду м.Новомосковськ від 19.06.2008р. №б/н укладеного між ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» (виконавцем) та Новомосковською міською радою (замовником), виконавцем здійснюється надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в 224 житлових будинках у місті Новомосковську.

Матеріалами справи встановлено, що за період з 14.07.2008р. по 01.10.2009р. виконавчим комітетом Новомосковської міської ради приймались рішення (від 16.07.2008р. №576 «Про надання дозволу ТОВ «Керуюча компанія 2КомЕнерго-Новомосковськ» на використання тарифів» з 14.07.2008р.; від 21.01.2009р. №12; від 20.05.2009р. №393; від 24.06.2009р. №445; від 19.08.2009р. №593) про поширення на Товариство тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які затверджені рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 23.04.2008р. №337, для інших підприємств: Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційного об'єднання" та Соціально-комунального управління "Трубник".

Тобто, рішенням від 23.04.2008р. №337 затверджено тарифи по категоріям житла, до складу тарифу квартплати входять послуги, які надаються згідно затверджених порядку та періодичності. І тільки 16.09.2009р. прийнято рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради №636 про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» з урахуванням витрат та умов ведення господарської діяльності Товариства та відповідно до вимог постанови КМУ від 20.05.2009 №529 по кожному будинку окремо, які введені в дію з 01.10.2009року

Отже, на підставі ст.31 Закону України «Про жилого-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України №529 від 20.05.2009р. «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», Рішення виконкому міської ради №585 від 19.08.2009р. «Про внесення змін до Рішення №173 від 18.03.2009р. «Про затвердження переліку та періодичності надання житлових послуг з утримання будинків і при будинкових територій», керуючись ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування України» Виконавчий комітет Новомосковської міської ради прийняв рішення №636 від 16.09.2009р. «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» (а.с.9).

Так, згідно посвідчення від 12.03.2010р., відповідно до ст.13 Закону України «Про ціни і ціноутворення», постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000р. №1819 «Питання Державної інспекції з контролю за цінами» та п.4.1.4 плану роботи на І кв. 2010 року відповідними фахівцями відповідача проведена планова перевірка ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» з питань додержання державної дисципліни цін на житлово-комунальні послуги за період 2009 рік та січень лютий 2010р., за результатами якої складено акт №131 від 07.04.2010р.

В ході перевірки встановлено, що позивачем при наданні житлово-комунальних послуг були завищені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Також, за результатами проведеної перевірки 07 квітня 2010 року Інспекцією з контролю за цінами був прийнятий припис №131 про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін.

Крім того, на підставі Акту №131 від 07.04.2010р. та згідно зі ст.14 Закону України "Про ціни та ціноутворення", керуючись Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами начальником інспекції було винесено рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №60 від 13.04.2010р., та про вилучення в доход бюджету суми економічних санкцій у загальному розмірі 6352390грн.26коп., в т.ч. 2117463грн.42коп. сума необґрунтовано отриманої виручки і 4234926грн.84коп. штрафу у двократному розмірі необґрунтовано отриманої суми виручки, який нараховується згідно п.1.3 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вищезазначені акт, припис і рішення є необґрунтованими та винесені з порушенням норм чинного законодавства України, підлягають скасуванню. А також вважає, що при проведенні перевірки відповідачем порушені принципи гарантій прав субєкта господарювання, обєктивності та неупередженості здійснення нагляду тощо.

На думку позивача, висновки в акті перевірки суперечать дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства України. Оскільки згідно пп.5 п.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законом; згідно пп.6 п.2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги. Так, позивач звертає увагу, що за період , який перевірявся відповідачем, на адресу позивача не надходило претензій та скарг від споживачів стосовно не проведених перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги.

Позивач вважає, що висновки в акті перевірки щодо непроведення перерахунку із споживачами не відповідають дійсним обставинам справи, враховуючи той факт, що період й методика для проведення такого перерахунку не визначена чинним законодавством України, а позивач з метою виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» проводить такі перерахунки за відповідні звітні періоди.

Також, позивач стверджує, що невідповідність цінам затвердженим тарифам не відповідають дійсності, адже основні послуги надаються в межах тарифів, а інші послуги згідно тарифів враховуючи п.4 Рішення, відповідно до якого позивачу дозволено при виконанні робіт в межах затвердженого тарифу самостійно здійснювати перерозподіл витрат у структурі тарифу, залежно від фактичної вартості надання послуг.

Позивач зазначає, що при виявленні (нарахуванні) необґрунтовано отриманого доходу, відповідачем не врахований факт зміни тарифів та не проведене розмежування між сплатою послуг за фактично отримані послуги та передоплатою за послуги, що будуть надаватись в майбутньому.

Крім того, на думку позивача при оформленні акту перевірки відповідачем порушені вимоги ст.3 Закону України «Про державний нагляд» в частині того, що при обґрунтуванні висновків застосувались поняття, які мають інші навантаження ніж ті, що передбачені Інструкцією, а тому не може бути підставою для застосування економічних санкцій.

Таким чином, позивач враховуючи , що висновки в акті перевірки не відповідають нормам чинного законодавства за дійсним обставинам справи, вважає, що припис і рішення є безпідставними та необґрунтованими, отже підлягають скасуванню.

Відповідач надав заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування яких стверджує, що рішення від 16.07.2008р. №576 «Про надання дозволу ТОВ «Керуюча компанія КомЕнерго-Новомосковськ» на використання тарифів» з 14.07.2008р.; від 21.01.2009р. №12; від 20.05.2009р. №393; від 24.06.2009р. №445; від 19.08.2009р. №593 Виконавчого комітету Новомосковської міської ради прийняті з порушенням вимог ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідач зазначає, що рішенням від 23.04.2008р. №337 затверджено тарифи по категоріям житла, до складу тарифу квартплати входять послуги, які надаються згідно затверджених порядку та періодичності. І тільки 16.09.2009р. прийнято рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради №636 про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ТОВ "КК "Коменерго-Новомосковськ" з урахуванням витрат та умов ведення господарської діяльності Товариства та відповідно до вимог постанови КМУ від 20.05.2009 №529 по кожному будинку окремо, які введені в дію з 01.10.2009року.

Так, на думку відповідача, в поширених на Товариство тарифах у порівнянні із затвердженими з 01.10.2009р. для Товариства, мало місце перевищення проти попередніх тарифів по таких послугах:

- обслуговування систем диспетчеризації - на 0,016 грн./м2;

- обслуговування димовентиляційних каналів - на 0, 116грн./м2;

- поточний ремонт - на 0,067грн./м2;

- інші прямі витрати - на 0,013 грн./м2.

Також відповідач вказує, що вищезазначені розбіжності у тарифах в розрізі послуг, виникли в зв'язку з грубими порушеннями позивачем при розрахунку тарифу, що діяв до 01.10.2009р.

Тобто, відповідач вважає, що сума витрат по послузі "обслуговування димовентиляційних каналів" розрахована за довільної формою, без дотримання вимог п.16 Порядку формування тарифів, і склала 0,168грн./м2 проти 0,03грн./м2 виходячи із розрахованої суми витрат 16244грн.00коп. та загальної площі 598196,75м2.

Відповідач стверджує, що завищення планових витрат по послузі "інші витрати" виникло в зв'язку з врахуванням витрат по вивезенню та утилізації листя незважаючи на те, що згідно діючого в перевіряємому періоді наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.01.2006 № 7 "Про затвердження Норм утворення твердих побутових відходів для населених пунктів України" норми утворення твердих побутових відходів для житлових будинків включають обсяги утворення змету та відходів з площі зеленого насадження на прибудинковій території.

Таким чином, на думку відповідача, аналогічно виявлені порушення вимог постанови КМУ від 20.05.2009р. №529 і проведені побудникові розрахунки тарифів, затверджених з 01.10.2009р., так як по кожному будинку прийняті різні рівні накладних витрат, які мають значні розбіжності, тоді як відповідно до постанови КМУ від 20.05.2009р. №529 обсяг накладних витрат повинен визначатись у відсотках до фонду заробітної плати основних робітників та відповідно до діючого законодавства повинен бути однаковий в цілому по підприємству.

Отже, відповідач зазначає, що нарахування за послуги з утримання будинків та прибудинкової території здійснюється підприємством відповідно до укладених зі споживачами договорів у розмірі планового тарифу. Не зважаючи на те, що тарифи на надання послуг затверджені з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 окремо по кожному будинку з врахуванням індивідуального характеру витрат, підприємством не ведеться облік фактичних витрат по кожному будинку. Крім того, звертає увагу, що підприємством позивача у 2009 році проведено перерахунок розміру плати лише по деяким послугам - "освітлення місць загального користування і підвалів", "прибирання прибудинкової території"", "дератизація", "поточний ремонт" та "електропостачання ліфтів".

Також відповідач вказує, що проведеним в ході перевірки аналізом фактичного надання послуг у порівнянні з фактичними нарахуваннями за даними підприємства по кожній послузі окремо по 224 будинкам, встановлено факти проведення перерахунків не в повному обсязі. Розрахунок фактичних витрат по послугам за 2009рік та січень-лютий 2010 року у відповідності до вимог Порядків формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій наведені в додатку 17 до акту перевірки, порівняльний аналіз - в додатку 18 акту перевірки. В результаті викладеного, відповідач посилається, що загальна сума не наданих або наданих не в повному обсязі послуг, визначена по кожному будинку окремо, склала 3065269грн.44коп. з ПДВ.

Дослідивши матеріали справи та надані у судовому засіданні докази, суд виходить з наступного.

Згідно ст.14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» передбачена відповідальність за порушення державної дисципліни цін, а саме, вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Порушеннями порядку встановлення і застосування цін, за які накладаються економічні санкції, є, зокрема:

нарахування непередбачених законодавством націнок до цін і тарифів, що регулюються;

застосування вільних цін (тарифів) на продукцію (послуги, роботи) за умови запровадження для них режиму державного регулювання;

застосування цін (тарифів) на продукцію (послуги, роботи) з рентабельністю, рівень якої перевищує встановлений відповідно до законодавства граничний;

застосування цін (тарифів) з порушенням запровадженого порядку обов'язкового декларування їх зміни;

завищення або заниження розміру передбачених законодавством податків та обов'язкових зборів, що включаються в структуру ціни, або їх невключення в структуру ціни, що регулюється;

включення в структуру регульованих цін (тарифів) не передбачених законодавством витрат або витрат понад установлені розміри;

включення у вартість продукції та послуг, ціни (тарифи) на які регулюються, фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг (робіт);

застосування торговельних і постачальницько-збутових надбавок (націнок) понад установлений граничний розмір;

застосування цін (тарифів) суб'єктами господарювання за види послуг (робіт), які не передбачені визначеними нормативно-правовими актами, що встановлюють для них відповідні переліки платних послуг;

застосування цін і тарифів з порушенням інших запроваджених методів регулювання.

Таким чином, з наявних у справі матеріалів та згідно пояснень представника позивача, встановлено, що законодавством України не врегульовано в який саме термін остаточно повинні бути здійснені перевірки.

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженою Наказом міністерства економіки України №298/519 від 03.12.2001р., необґрунтовано одержана суб'єктом підприємницької діяльності сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, обчислюється як різниця між фактичною виручкою від реалізації продукції (послуг, робіт) та її вартістю за цінами і тарифами, сформованими згідно з вимогами законодавства. Отже, виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) є сума фактично отримана субєктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

В той час, як стверджує позивач, Інспекцією ж обрахована сума виручки, яку ТОВ «Керуючій компанії «КомЕнерго-Новомосковськ» отримало, з перевищенням, від надання послуг згідно укладених договорів та нарахований штраф за порушення встановлених тарифів. Проте, ніяких доказів на підтвердження конкретної формули нарахування зазначеного штрафу відповідачем не надано.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що згідно акту перевірки Інспекцією зазначено про перевищення доходу, однак відповідно рішення №60 від 13.04.2010р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін стягнення відбувається лише з виручки, проте дохід та виручка різні поняття.

Акт не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, - відтак не підлягає скасуванню.

Враховуючи, що припис є протиправним та підлягає скасуванню, одночасному скасуванню підлягає й рішення №60 від 13.04.2010р.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням приписів зазначених нормативно-правових актів та приписів Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд, як зазначено вище, у разі задоволення адміністративного позову може прийняти постанову, в тому числі, про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень і про скасування рішення.

З матеріалів справи та наданих представником позивача у судовому засіданні пояснень вбачається, що субєкт владних повноважень (відповідач) діяв по відношенню до позивача не на підставі та не у межах повноважень і способу, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи протиправність дій та рішення відповідача, а також те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України, відповідних доказів суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України повернути з Державного бюджету України позивачу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуючій компанії «КомЕнерго-Новомосковськ» судові витрати у розмірі 01грн.70коп., сплачені квитанцією №68 від 29.04.2010р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» до Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування акту перевірки, рішення про застосування економічних санкцій та припису задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної Інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області №131 від 07.04.2010 року «про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін».

Скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Дніпропетровській області №60 від 13.04.2010р. «про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін» на загальну суму 6 352 390,26грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» (51200, Дніпропетровська обл., м.Новомосковськ, пров.Парковий, 1, ) 01грн. 70коп. (одна грн. 70коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 23.01.2012 р.

Суддя Г.В. Потолова