Справа № 2а-0770/1041/11
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/1041/11
Ряд стат. звіту № 3.4
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2011 р. 10.45 год. м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя : Дору Ю.Ю.

Судді: Андрійцьо В.Д., Рейті С.І.,

за участю секретаря судового засідання Рекунова К.А., та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2;

відповідача 1: Державної митної служби України - представник ОСОБА_3;

відповідача 2: Чопської митниці Державної митної служби України - представник ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної митної служби України та до Чопської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу про припинення перебування на державній службі від 04.03.2011 року № 343-к, та наказу № 304-к від 04.03.2011 року; про поновлення на державній службі в митних органах України на посаді начальника сектору митного оформлення № 2 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 08 листопада 2011 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано , у звязку із перебуванням одного із членів колегії на лікарняному 21 листопада 2011 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Державної митної служби України та до Чопської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу про припинення перебування на державній службі від 04.03.2011 року № 343-к, та наказу № 304-к від 04.03.2011 року та про поновлення на державній службі в митних органах України на посаді начальника сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення №2 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що наказом Державної митної служби України №343-к від 04.03.2011 року «По особовому складу митних органів»за порушення Присяги державного службовця припинено перебування ОСОБА_1 - начальника сектору митного оформлення №2 відділу митного оформлення №2 митного поста «Чоп-залізничний»Чопської митниці, на державній службі в митних органах України відповідно до п. 6 ч.1ст. 30 ЗУ «Про державну службу». Так, на підставі зазначеного наказу винесено наказ Чопської митниці Державної митної служби України № 304-к від 04 березня 2011 року, яким наказано: 1) службі фінансів, бухгалтерського обліку та звітності провести розрахунок ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за невикористані ним 60 календарних днів щорічної відпустки за період роботи з 17.08.2009 року по 04.03.2011 року відповідно до ст. 24 ЗУ «Про відпустки»; 2) відділу інформаційної роботи та митної статистики забезпечити позбавлення ОСОБА_1 доступу до ЄАІС ДМСУ; 3) ОСОБА_1 здати у відділ кадрового забезпечення та з питань запобігання корупції службове посвідчення №064353; 4) відділу кадрового забезпечення та з питань запобігання корупції відповідно до встановленого порядку видати трудову книжку ОСОБА_1

Позивач вважає даний наказ ДМСУ №343-к та винесений на його підставі наказ Чопської митниці №304-к від 04.03.2011 року незаконними, оскільки звільнення позивача із посади відбулося на підставі аналізу його службової діяльності, проте такий аналіз не передбачено жодним нормативним актом. Крім цього, в оскаржуваному наказі ДМСУ, в якості обгрунтування його прийняття, зазначено неодноразові дисциплінарні стягнення, які були накладені на ОСОБА_1, проте такі дані не відповідають дійсності, оскільки всі дисциплінарні стягнення, які колись накладалися на позивача були зняті до винесення оскаржуваних наказів ДМСУ та Чопської митниці від 04.03.2011 року, а останнє взагалі зняте достроково. Також, позивач зазначив, що в якості підстав звільнення за порушення присяги державного службовця, зазначено ту підставу, що позивач ОСОБА_1 не забезпечував належну організацію роботи підпорядкованих підрозділів. Даний висновок зроблено на підставі актів службових розслідувань дій ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, проте жодних розслідувань щодо дій самого позивача ОСОБА_1 не проводилося, а такі висновки зроблені на підставі актів розслідувань дій ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в актах яких жодним чином не зазначено незаконності дій саме ОСОБА_1 Також позивач вважає незаконними оскаржувані накази, оскільки такі винесені відповідачами в період перебування його на лікуванні, на якому позивач перебуває із 24 грудня 2010 року.

Під час судового розгляду даної справи позивач та його представник підтримали позовні вимоги з мотивів, що наведені в позовній заяві. Вважають, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідачі Державна митна служба України та Чопська митниця Державної митної служби України, проти позову заперечили та надіслали суду свої письмові заперечення (т. 1 а.с. 49-52, 68-71), відповідно до яких не погоджуються з позовною заявою і просять суд в її задоволенні відмовити. Зокрема, відповідачі вказують на те, що оскаржуваний наказ ДМСУ №343-к від 04.03.2011 року був винесений на підставі аналізу результатів службової діяльності позивача ОСОБА_1 В результаті даного аналізу встановлено факти неналежної організації роботи підпорядкованих підрозділів, відсутність належного контролю, в результаті чого було звільнено підлеглих позивача ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5. Також позивач за час проходження служби неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а відтак відповідач-1 ДМСУ прийшов до висновку про недотримання ОСОБА_1 основних принципів державної служби.

В судовому засіданні представник відповідачів позовні вимоги не визнав з мотивів, що викладені в письмових запереченнях Державної митної служби України та Чопської митниці Державної митної служби України, а відтак просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення виходячи з наступних мотивів.

ОСОБА_1 працював на посаді начальника сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення №2 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці, з якої був звільнений оскаржуваним наказом 04.03.2011 року. Присягу державного службовця склав 11.04.1994 року (т.2 а.с.202).

На адресу Державної митної служби України в лютому місяці 2011 року було внесено подання начальника Чопської митниці про припинення перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_1 (т.3 а.с.19-22). Встановити точну дату подання не виявилося можливим, оскільки в такому не вказано дня, а зазначено тільки місяць та рік. В даному поданні зазначено, що Чопською митницею додатково опрацьовано питання складення протоколів про порушення митних правил працівниками Чопської митниці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 В результаті такого додаткового опрацювання встановлено, що дані порушення стали можливими через відсутність належної організації роботи ОСОБА_1 (т.3 а.с.19). Також Чопською митницею додатково проаналізовано акт службового розслідування, в результаті якого було звільнено ОСОБА_4 Відтак, начальник Чопської митниці дійшов висновку про незабезпечення службової дисципліни ОСОБА_1 (т.3 а.с.20).

В даному поданні та оскаржуваному наказі №343-к від 04.03.2011 року ДМСУ, як на обґрунтованість порушення присяги, зазначається про застосування до ОСОБА_1 неодноразових дисциплінарних стягнень, останнє із яких накладене 27.02.2010 року (т.3 а.с.21). Дані обставини, які викладені в поданні та оскаржуваному наказі спростовуються матеріалами справи. Зокрема, щодо дисциплінарних стягнень, як вбачається із подання, яке слугувало підставою винесення оскаржуваного наказу (т.3 а.с.19-22), то останнє дисциплінарне стягнення накладене 27.02.2010 року (тобто понад рік до дня винесення оскаржуваних наказів). Відповідно до п. 39 Закону України від 06.09.2005 "Про Дисциплінарний статут митної служби України" - дисциплінарні стягнення діють протягом одного року від дня їх застосування. Даний наказ міститься в матеріалах справи (т.2 а.с.32). Проте, в поданні не зазначено, що навіть це, найпізніше дисциплінарне стягнення, було достроково зняте 22 липня 2010 року відповідно до наказу №449-к від 22 липня 2010 року (т.2 а.с.20).

Щодо посилання в поданні та оскаржуваних наказах на проведення аналізу службової діяльності ОСОБА_1 (т.1 а.с.9-11, т. 3 а.с.19-22), то в судовому засіданні було зясовано та підтверджено представником відповідача-1 та відповідача-2 , що проведення такого аналізу не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Також, представник відповідачів не зміг пояснити, хто ж саме здійснював цей аналіз і як саме він відбувався. Відтак, суд приходить до висновку, що проводячи такий аналіз відповідач-2 Чопська митниця, як субєкт владних повноважень, діяв не у відповідності до нормативно-правових актів та компетенції. Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також, в оскаржуваному наказі ДМСУ №343-к від 04.03.2011 року (т.2 а.с.202) та в поданні начальника Чопської митниці від лютого 2011 року (т.3 а.с.19-22) йде посилання на неналежне виконання своїх функціональних обовязків позивачем ОСОБА_1, що виявилося у неправомірних діях підлеглих ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Проте, як вбачається і з матеріалів справи службового розслідування по ОСОБА_7 не проводилося, а у всіх службових розслідуваннях щодо ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (т.3 а.с.41-64) взагалі не вказувалося на неналежну діяльність позивача ОСОБА_1

Відповідачем-1 та відповідачем-2 не було надано доказів на підтвердження невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків ОСОБА_1, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також здійснення вчинку, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону України "Про державну службу", крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

В якості підстави для звільнення позивача з займаної посади зазначено п. 6 ч. 1 Закону України "Про державну службу", згідно якого державна служба припиняється у випадку порушення присяги державним службовцем.

Підстави для припинення державної служби, передбачені ст. 30 Закону України "Про державну службу", є додатковими підставами для припинення трудових правовідносин, що підлягають до застосування до конкретної категорії працівників - державних службовців. Більш детально питання встановлення факту порушення державним службовцем присяги законодавством не врегульовано.

Порядок проведення службових розслідувань регулюється Постановою КМУ від 13.06.2000 р., № 950 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». Відповідно до п. 1 даного Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування може бути проведено службове розслідування у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, порушення етики поведінки. Тобто обовязку щодо проведення такого розслідування нема. Проте, з огляду на заявлену підставу звільнення, суд вважає проведення службового розслідування було обов'язковим, оскільки відповідно до п.1 Порядку передбачено, що таке розслідування може бути проведене в тому числі і за порушення законодавства про державну службу і на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри. Отже, звільнення позивача без проведення розслідування, позбавило його права на ініціювання такого розслідування. Крім цього, відповідно до вимог ст.. 11 Закону України «Про державну службу»- державний службовець має право вимагати службового розслідування з метою зняття безпідставних, на думку службовця, звинувачень або підозри.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про державну службу»ОСОБА_1 зобов'язаний суворо дотримуватись Конституції та законів України, сприяти їх втіленню в життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої службові обов'язки.

Згідно з пунктом 6 статті 30 Закону України «Про державну службу», крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі порушення державним службовцем Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову та необхідність в його задоволенні, а саме скасування оскаржуваних наказів ДМСУ №343-к від 04.03.2011 року та Чопської митниці №304-к від 04.03.2011 року та поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення №2 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці днем 04.03.2011 року.

Керуючись статтями 2, 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України та до Чопської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу про припинення перебування на державній службі від 04.03.2011 року № 343-к, та наказу № 304-к від 04.03.2011 року; та про поновлення на державній службі в митних органах України на посаді начальника сектору митного оформлення № 2 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу Державної Митної служби України №343-к від 04.03.2011 року та наказ Чопської митниці Державної митної служби України № 304-к від 04.03.2011 року.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення №2 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці днем 04.03.2011 року.

4. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення на роботі.

5. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: Дору Ю.Ю.

Судді: Андрійцьо В.Д.

ОСОБА_8