Справа № 2-а-257/10
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 вересня 2010 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі Пасічній Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора РР ДПС ВДАІ для ОДДЗ УДАІ у Рівненській області Голінського Юрія Миколайовича, УДАІ у Рівненській області про скасування постанови серії ВК № 131409 від 01.07.2010 року у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.08.2010 року звернувся до суду із зазначеною скаргою, покликаючись на те, що01.07.2010 року постановою інспектора РР ДПС ВДАІ для ОДДЗ при ГУМВСУ у Рівненській області Голінського Ю.М. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за вчинення правопорушення передбаченого п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 грн.

Зазначає, що він зупинився неподалік м. Дубно Рівненської області, на узбіччі в місці, де була обладнана торгова точка, з метою придбання продуктів харчування.

Вказує, що через декілька хвилин після зупинки, до нього підійшов інспектор ДАІ і зазначив, що його автомобіль знаходиться, в межах дії прибору фіксування швидкості автомобілів, яким користувалися працівники ДАІ та таким чином, на час зупинки, перешкоджав працівникам ДАІ здійснювати вимірювання швидкості руху автомобілів.

Зазначає, інспектор ДАІ звернув його увагу на те, що він здійснив зупинку біля зупинкового майданчику на меншій відстані ніж передбачено ПДР, в ході його розмови з інспектором ДАІ було узгоджено, що його покарання обмежиться усним попередженням, за отримання якого він розписався в протоколі.

З огляду на наведені обставини просить поновити строк на оскарження постанови, оскільки таку отримав 16.08.2010 року у відділі державної виконавчої служби та спірну постанову скасувати, а справу закрити.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просить суд врахувати, що на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей.

Відповідач представник УДАІ у Рівненській області був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення скаржника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2010 року інспектором РР ДПС ВДАІ для ОДДЗ при ГУМВСУ у Рівненській області Голінським Ю.М складено протокол про адміністративне

правопорушення відносно ОСОБА_1, тобто скаржника по справі, згідно з яким останній цього ж дня о 17.30 год. на 374 км автодороги «Київ-Чоп» керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив правила зупинки, здійснивши зупинку автомобіля ближче 30 м. від посадкового майданчика для зупинки транспортних засобів, чим порушив п.15.9 «е» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу цим же інспектором 01.07.2010 року винесено постанову про притягнення скаржника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 гривень.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 01.07.2010 року неподалік м. Дубно Рівненської області ним була здійснена зупинка, на узбіччі в місці, де була обладнана торгова точка, з метою придбання продуктів харчування. Підійшовши через декілька хвилин до нього інспектор ДАІ зазначив, що він здійснив зупинку біля зупинкового майданчика на відстані меншій ніж передбачено ПДР. В ході їхньої розмови було узгоджено, що його покарання обмежиться усним зауваженням, так як він пояснив інспектору ДАІ, що зупинковий майданчик не обладнаний відповідними розпізнавальними знаками і він не міг розгледіти місце зупинки.

Проте, пояснення позивача ОСОБА_1 інспектором ДПС взяті до уваги не були, тобто не повно та всебічно зясовано обставини вчинення правопорушення, що свідчить про необґрунтованість висновку інспектора.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, проте, враховуючи обставини вчинення правопорушення, відсутність шкідливих наслідків, особу порушника, котрий має на утриманні двох малолітніх дітей, його майновий стан, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за малозначністю скоєного на підставі ст.22 КУпАП, провадження по справі закрити та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 288, 293 КпАП України, ст.ст. 69-71, 86, 158-163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову інспектора РР ДПС ВДАІ для ОДДЗ при ГУМВСУ у Рівненській області Голінського Юрія Миколайовича серії ВК № 131409 від 01 липня 2010 року відносно ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю скоєного, провадження в справі закрити та обмежитись усним зауваженням.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак