Справа № 226/8099/12
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 226/8099/12

Головуючий у 1-й інстанції: Карнаух А. П.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

24 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 січня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до правління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області, в якому просив визнати дії управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області щодо відмови в нарахуванні та виплаті йому щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком - протиправними; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області виплатити йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 ЗУ» Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 грудня 2010 року з урахуванням фактично отриманих сум та нараховувати і виплачувати щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» і виплачувати щомісячно по день припинення такого права.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.01.2013 року позов задоволено частково: визнано дії управління ПФУ у Тульчинському районі Вінницької області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_2 підвищення до пенсії, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року, з 17.12.2010 року до 23.07.2011 року, протиправними; зобов'язано управління ПФУ у Тульчинському районі Вінницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону Україну „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 17.12.2010 року по 23.07.2011 року, виплативши заборгованість за цей період, з урахуванням раніше виплачених сум; подальшу виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року, проводити на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та враховувати Постанову Кабінету Міністрів України №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державної с бюджету» прийняту 06.07.2011 року, до втрати права на такі виплати.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, позивач є пенсіонером за віком та має статус дитини війни відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок підвищення до пенсії в розмірі та порядку, встановленому статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень статей 1, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача про нарахування та виплати 30% надбавки до пенсії як дитині війни.

УПФУ в Тульчинському районі відмовило ОСОБА_2 в здійсненні вказаного перерахунку пенсії, мотивуючи свою відмову відсутністю фінансування для забезпечення виплати вказаних надбавок до пенсії.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.ст. 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та в межах, визначених законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 січня 2013 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

Совгира Д. І.