Справа № 2а-1299/10
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 р. Справа № 27753/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 19.11.2010р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

06.09.2010р. ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області про визнання дій відповідача неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії як дитині війни, відновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів з 01.01.2007р. по даний час та зобов'язання відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії з врахуванням ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.01.2007р. по даний час.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 19.11.2010р. позов задоволено частково, визнано дії управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області щодо не нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії незаконними. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та за періоди з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, 2009 рік та за період з 01.01.2010 року по листопад 2010 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області оскаржило його в апеляційному порядку у звязку з тим, що судом неповністю досліджено докази і обставини справи. Вважає, що до усунення колізій на законодавчому рівні по даній категорій справ вирішення таких спорів є поспішним, а виконання неможливим. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 197 КАС України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є дитиною війни, а відтак має право на встановлене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії.

Колегія суддів вважає підставними заявлені позовні вимоги в частині зобовязання відповідача нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період 2010 року, оскільки дія норм ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2010 рік не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами. Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

У відповідності до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України, оскільки такий позивачем пропущено без поважних причин, а судом першої інстанції без достатніх правових підстав поновлено такий строк і задоволено позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача та зобовязання його провести нарахування й виплату на користь позивача підвищення до пенсії за період з 09.07.2007р. по 05.03.2010 року, а тому в цій частині позовні вимоги належить залишити без розгляду.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог позивача щодо зобовязання управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області проводити нарахування та виплату на його користь підвищення до пенсії починаючи з 06.03.2010 року по 06.09.2010 року та правомірність задоволення вимог в цій частині судом першої інстанції.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області, обовязок щодо нарахування і виплати спірної допомоги правильно покладено на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивача у передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірі колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення, які передбачають виплату підвищення до пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є чинними, а позивач належить до вказаної групи осіб і має право на її отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати розмір такої допомоги.

Колегія суддів вважає, що відсутність бюджетного фінансування на виплату, передбаченого Законом України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним субєктом владних повноважень покладених на нього зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповноту зясування ним обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Відтак, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови, якою позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області задовольнити частково, рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 19.11.2010 року у справі № 2-1299/10 скасувати та прийняти постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області щодо невиплати на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області нараховувати та виплачувати на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 06.03.2010 року по 06.09.2010 року з врахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог з 01.01.2007р. по 05.03.2010р. залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.П.Сапіга

Судді: Т.В.Онишкевич

ОСОБА_2