Справа № 2а/2570/6168/2011
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/6168/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Геліодор» до Державної екологічної інспекції в Чернігівській області про визнання рішення нечинним, -

В С Т А Н О В И В :

06.12.2011 року позивач, Приватне підприємство «Геліодор», звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції в Чернігівській області, в якому остаточно просить суд визнати нечинним рішення Державної екологічної інспекції в Чернігівській області про тимчасову заборону (зупинення) будівництва об'єкту нерухомості на розі вулиць Горького та проспекту Перемоги (берег р. Стрижень) від 16.11.2011 року № 25.

Свої вимоги позивач обґрунтовує відсутністю порушення ним вимог природоохоронного законодавства України, що встановлено в ході перевірки, яка була проведена 10.11.2011 року Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області, про що складено акт №223/06. За результатами перевірки першим заступником Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області ОСОБА_1 прийнято рішення № 25 від 16.11.2011 року про тимчасову заборону (зупинення) будівництва об'єкту нерухомості на розі вулиць Горького та проспекту Перемоги (берег р. Стрижень), яке, на думку позивача, прийнято з перевищенням повноважень та без правового обґрунтування. До повноважень першого заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області не відноситься прийняття рішень про обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і обєктів. Будівництво обєкту нерухомості на розі вулиць Горького та проспекту Перемоги (берег р. Стрижень) проводиться позивачем на законних підставах згідно договору оренди земельної ділянки, яка надана йому в строкове платне користування для будівництва житлового комплекту з обєктами соціально-побутового призначення з вбудованими гаражами для мешканців будинку та зареєстрованого у Чернігівській міській раді від 31.10.2010 року за № 2478. Будівництво обєктів тимчасово забороняється (зупиняється) за умови, якщо воно здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у випадках, які визначені пунктом 4 Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і обєктів, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 29.10.1992 року № 2751-ХІІ, а оскільки такі порушення відсутні, тому позивач просить визнати рішення Державної екологічної інспекції в Чернігівській області від 16.11.2011 року № 25 нечинним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просив розглянути даний спір на розсуд суду, при цьому пояснив, що рішення Державної екологічної інспекції в Чернігівській області від 16.11.2011 року № 25 про тимчасову заборону (зупинення) будівництва об'єкту нерухомості на розі вулиць Горького та проспекту Перемоги (берег р. Стрижень), що здійснює Приватне підприємство «Геліодор» дійсно прийнято не уповноваженою посадовою особою, оскільки Положенням про Державну екологічну інспекцію в Чернігівській області, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 19.02.2007 року № 55, прийняття такого роду рішень не відноситься до повноважень першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області. Що стосується порушень, викладених в даному рішенні, то відповідачем не заперечується, що такі підстави для зупинення будівництва об'єкту, пунктом 4 Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і обєктів, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 29.10.1992 року № 2751-ХІІ не передбачені.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішення з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, використання повноваження з метою з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийнятого рішення.

Суд звертає увагу на те, що усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

На підставі наказу та направлення на проведення позапланової перевірки від 10.11.2011 року № 1280, Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області проведено позапланову перевірку приватного підприємства «Геліодор» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства України при будівництві багатоповерхового житлового будинку на березі р. Стрижень по вул. Горького, 51, за результатами якої складено акт перевірки від 10.11.2011 року № 223/06 (а.с.30-31, 33, 55, 58).

В акті перевірки вказано, що в ході перевірки встановлені порушення статті 61 Земельного кодексу України та статті 89 Водного кодексу України, а саме: за межами будівельного майданчику здійснюється планування території в межах прибережної захисної смуги р. Стрижень. Дозвільні документи для проведення цих робіт не надані. Також зазначено, що відповідно до акту перевірки головного управління Держкомзему у Чернігівській області від 14.10.2011 року зафіксоване самовільне зайняття земельної ділянки у прибережно захисній смузі р. Стрижень, а актом перевірки від 02.11.2011 року встановлено факт зняття та перенесення ґрунтового покриву без отримання спеціального дозволу. У висновку Державної екологічної інспекції в м. Чернігові № 01-2243 від 14.03.2005 року зазначено, що відсутні матеріали ОВНС до проекту будівництва, що є порушенням статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (а.с.33).

За результатами перевірки першим заступником головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області ОСОБА_1, прийнято рішення № 25 від 16.11.2011 року про тимчасову заборону (зупинення) будівництва об'єкту нерухомості на розі вулиць Горького та проспекту Перемоги (берег р. Стрижень), яким директору вказано: розробити проект відведення земельної ділянки під будівництво; отримати всі необхідні документи для проведення робіт по плануванню території за межами будівельного майданчику та в межах прибережної захисної смуги р. Стрижень; розробити проект будівництва з врахуванням розділу оцінки впливу на навколишнє природне середовище відповідно до ДБН А.2-2-2003 (а.с.30-31).

Тимчасова заборона (зупинення ) діяльності підприємств передбачена Порядком обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 29.10.1992 року № 2751-ХІІ, та застосовується до виконання необхідних природоохоронних заходів шляхом зупинення експлуатації підприємства чи окремих його цехів(дільниць) і одиниць обладнання.

За приписами чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року № 1264, зупинення діяльності підприємств і обєктів здійснюється тільки за умови, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Пункт 3 Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 29.10.1992 року № 2751 (далі - Порядок), встановлює вимогу про те, що рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) та припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища приймають у межах своєї компетенції Кабінет Міністрів України, Верховна Рада Республіки Крим, місцеві органи державної виконавчої влади, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та його органи на місцях, органи державного санітарно-епідеміологічного нагляду, інші спеціально уповноважені державні органи та органи місцевого самоврядування.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 19.12.2006 року № 548 (далі - Положення), державна екологічна інспекція в областях, містах Києві та Севастополі є спеціальним підрозділом Мінприроди, який підзвітний та підконтрольний в частині здійснення державного контролю Державній екологічній інспекції (далі - Інспекція).

Організація діяльності та межі повноважень Державної екологічної інспекції в Чернігівській області (на час виникнення спірних правовідносин) регулюються Положенням, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 19.02.2007 року № 55, далі-Положення (а.с.66-70).

Так, відповідно до пункту 5 Положення, Інспекція має право, зокрема, обмежувати чи зупиняти (тимчасово) в установленому порядку діяльність підприємств, установ і організацій та експлуатацію об'єктів у разі порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища(а.с.68).

Отже, вказаним підзаконним нормативно-правовим актом встановлені повноваження відповідного органу. Застосування та виконання цього Положення є обовязковими для відповідних посадових осіб, і останні не можуть уникати їх застосування.

Згідно пункту 8 та 9 Положення, Інспекцію очолює начальник, який здійснює керівництво діяльністю Інспекції (а.с.69-70).

Вищевказаним Положенням не визначено, що до повноважень першого заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області відноситься прийняття рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) та припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що також не заперечувалось відповідачем.

Таким чином, відповідачем порушено процедуру щодо прийняття такого роду рішень, передбачену вищевказаними підзаконними нормативно-правовими актами.

Що стосується порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища позивачем, які виявлені під час перевірки, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «Геліодор» зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 07.04.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО № 100993(а.с.9).

Одним із видів діяльності у позивача за КВЕД є будівництво будівель, що підтверджується копією Довідки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.8).

17.11.2010 року Чернігівською міською радою (третя сесія шостого скликання) прийнято рішення «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним особам та фізичним особам в межах м. Чернігова, надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою та затвердження проектів землеустрою щодо встановлення меж та розмірів захисних смуг річок», згідно якого в пункті 26 зазначено у звязку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки, Приватному підприємству «Геліодор» передати земельну ділянку в короткострокову оренду, строком на 2 роки, площею 0,5685 га на розі вулиць Горького та проспекту Перемоги для будівництва житлового комплексу з обєктами соціально-побутового призначення з вбудованими гаражами для мешканців будинку.

31.12.2010 року Чернігівською міською радою та приватним підприємством «Геліодор» укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,5685 га, яка надана в строкове платне користування для будівництва житлового комплекту з обєктами соціально-побутового призначення з вбудованими гаражами для мешканців будинку та зареєстрованого у Чернігівські міській раді 31.10.2010 року за № 2478 строком до 17.12.2012 року.

Позивачем отримана технічна документація із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) та присвоєнню кадастрового номеру.

Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Тобто, за змістом цієї норми Земельного кодексу встановлено, що надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пункту 5 статті 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Приватне підприємство «Геліодор» користується земельною ділянкою площею 0,5685га, що заходиться на розі вулиць Горького та проспекту Перемоги надану для будівництва житлового комплекту з обєктами соціально-побутового призначення з вбудованими гаражами для мешканців будинку ) на підставі рішення Чернігівської міської ради (третя сесія шостого скликання) від 17.12.2010 року та відповідно до договору оренди, зареєстрованого у Чернігівські міській раді 31.10.2010 року за № 2478 строком до 17.12.2012 року(а.с.20). Межі земельної ділянки встановлені в натурі (на місцевості), що підтверджується Технічною документацією із землеустрою (а.с.24-26).

Таким чином, вирішуючи питання про встановлення відсутності у позивача проекту відведення земельної ділянки відповідач діяв всупереч вищевказаним нормам Земельного кодексу України.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача в рішенні № 25 від 16.11.2011року на порушенням позивачем статті 61 Земельного кодексу України, статті 89 Водного кодексу України, статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», оскільки вказані факти порушень не доведені належними доказами.

Принцип викладення мотивів полягає в тому, що держаний орган повинен викласти фактичне та правове обґрунтування прийнятого рішення.

Пунктом 4 Порядку зазначено, що діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема: а) введення в дію підприємств, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних вимог і виконання заходів, передбачених проектами на їх будівництво (реконструкцію); б) відсутність споруд, устаткування і пристроїв для очищення викидів та скидів або їх знешкодження, а також приладів контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та характеристиками шкідливих факторів на підприємствах, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, або порушення правил експлуатації зазначених споруд, устаткування, пристроїв і приладів; в) використання природних ресурсів, викидів і скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, складування, захоронення, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів без відповідних дозволів; г) перевищення гранично допустимих чи тимчасово узгоджених викидів і скидів забруднюючих речовин в навколишнє природне середовище, рівнів акустичного, електромагнітного, іонізуючого та іншого шкідливого впливу фізичних факторів, біологічного впливу та радіоактивного забруднення; д) порушення екологічних вимог при виробництві, зберіганні, транспортуванні, знешкодженні, захороненні токсичних та інших речовин, небезпечних для навколишнього природного середовища, здоров'я та життя людей; е) відсутності або нездійснення заходів, спрямованих на запобігання залповим викидам і скидам, що створюють високі та екстремально високі рівні забруднення повітряного та водного басейнів і грунтів, становлять небезпеку для здоров'я та життя людей, тваринного і рослинного світу; є) виробництва й експлуатації транспортних та інших пересувних засобів і установок, у викидах і скидах яких вміст забруднюючих речовин перевищує встановлені нормативи; ж) впровадження відкриттів, винаходів, застосування нової техніки, імпортного устаткування, технологій і систем, що не відповідають екологічним вимогам; з) порушення екологічних вимог при дислокації військових частин, проведенні ними військових навчань, маневрів, переміщенні військ і військової техніки (крім випадків надзвичайних ситуацій, що оголошуються відповідно до законодавства України); и) порушення інших вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Представником відповідача в судовому засіданні не заперечувалось, що такі підстави для зупинення будівництва обєкту, які викладені в рішенні від 16.11.2011 року № 25 вищевказаним Порядком не визначено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки викладені відповідачем в рішенні № 25 від 16.11.2011 року мотиви порушень позивачем законодавства про охорону навколишнього природного середовища та необхідність зупинення з цих підстав будівництва обєкту не підтверджені жодними доказами, то відповідно і підстави для прийняття такого рішення відсутні.

Посилання відповідача на те, що позивачем на час розгляду справи виконані вимоги щодо розроблення проекту будівництва з урахуванням розділу оцінки впливу на навколишнє природне середовище (ОВНС) відповідно до ДБН А.-2-2003, які були зазначені в оспорюваному рішенні, судом також до уваги не приймаються, оскільки пунктом 4 Порядку не визначено такої підстави для тимчасової заборони (зупинення) будівництва обєкту.

Враховуючи відсутність вчинених позивачем порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем при прийнятті рішення № 25 від 16.11.2011 року порушено принципи Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, використання повноваження з метою з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийнятого рішення.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що оскільки правові підстави для зупинення будівництва об'єкту нерухомості на розі вулиць Горького та проспекту Перемоги (берег р. Стрижень) відсутні то відповідно рішення відповідача про обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів № 25 від 16.11.2011 року є нечинним і підлягає скасуванню.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 9, 11, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства «Геліодор» до Державної екологічної інспекції в Чернігівській області про визнання рішення нечинним, задовольнити повністю.

Визнати нечинним та скасувати рішення Державної екологічної інспекції в Чернігівській області про тимчасову заборону (зупинення) будівництва об'єкту нерухомості на розі вулиць Горького та проспекту Перемоги (берег р. Стрижень), що здійснює Приватне підприємство «Геліодор» № 25 від 16.11.2011 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Соломко І.І.