Справа № 10373/10/2070
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2010-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 серпня 2010 р. № 2-а- 10373/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біленського О.О. при секретарі судового засідання Мирошниченко С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване будівництво сигналізації, централізації та блокування на залізничному транспорті"
про продовження строку адміністративного арешту активів плітника податків ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Харкова звернулася до суду з адміністративним позовом про продовження строку арешту активів, застосованого до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване будівництво сигналізації, централізації та блокування на залізничному транспорті»() (далі за текстом ТОВ «Спецбуд СЦБ») на строк 720 годин.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для застосування адміністративного арешту стали матеріали про недопущення до проведення позапланової виїзної перевірки. А зокрема те, що 11.08.2010 року працівник Державної податкової у Ленінському районі м. Харкова, який прибув за адресою: м.Харків, вул.Малиновського, буд.3, к.19 для проведення вищезазначеної перевірки з питань правомірності декларування податкового кредиту по правових взаємовідносинах з ТОВ «ПБК «Вертикаль»() за липень 2008 року - жовтень 2008 року склав акт відмови від допуску до перевірки від 11.08.2010 року за №566/18-015/32759896. Позивач також вказує на те, що згідно Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями) (далі за текстом Закон України №2181-ІІІ) та Порядку застосування адміністративного арешту активів платників податків, затвердженого наказом ДПА України від 25.09.2001 №386, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.10.2001р. за №865/6056 за поданням начальника ВМП ДПІ у Ленінському районі міста Харкова від 18.07.2010 року, начальником ДПІ у Ленінському районі м. Харкова прийнято рішення від 18.08.2010 року про застосування умовного адміністративного арешту активів ТОВ «Спецбуд СЦБ».

Представник позивача у судовому засіданні надав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надав заперечення, згідно якого вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки у позивача були відсутні правові підстави для застосування адміністративного арешту активів платників податків та зазначає, у органу Державної податкової служби були відсутні законні підстави для проведення позапланової виїзної перевірки, згідно чинного законодавства позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі рішення суду.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що організація проведення перевірки була здійсненна із порушенням вимог ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року за №509-XІІ (з наступними змінами та доповненнями) (далі за текстом Закон України №509-ХІІ).

Заслухавши представників сторін, що беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідач взятий на податковий облік в ДПІ у Ленінському районі м.Харкова.

Законом України №2181-III регулюється запровадження адміністративного арешту активів платника податків (далі - арешт активів), а саме у відповідності до вимог підп. 9.1.1 п.9.1 ст.9 арешт активів є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

Адміністративний арешт активів може бути застосовано за наявності обставин визначених підпунктом 9.1.2 Закону України №2181-ІІІ, зокрема, і за обставин, коли платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування.

У відповідності до підп.9.3.3 п.9.3 ст.9 Закону України №2181-ІІІ, арешт може бути накладено на активи строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником податкового органу (його заступником). Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, за винятком випадків, коли власника заарештованих активів не встановлено (не виявлено), - у цьому випадку такі активи перебувають під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законодавством для визнання їх безхазяйними, або у разі коли такі активи є такими, що швидко псуються, - протягом граничного строку, визначеного законодавством, після якого вони підлягають продажу за процедурою, встановленою статтею 10 цього Закону. Керівник відповідного податкового органу (його заступник) має право звернутися до суду (арбітражного суду) з поданням про продовження строку арешту активів платника податків за наявності достатніх підстав вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням, а суд повинен прийняти відповідне рішення протягом 48 годин від моменту отримання зазначеного звернення.

В матеріалах справи наявне рішення начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова про застосування адміністративного арешту активів платника податків від 18.08.2010 року (а.с.7), згідно якого застосовано умовний адміністративний арешт активів платника податків відповідача, також наявний наказ начальника ДПІ у Ленінському районі м.Харкова від 10.08.2010 року за №512 Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спецбуд СЦБ»(а.с.17), з якого вбачається, що підставою для проведення перевірки визначені п.п.1, 3 ч.6 ст.11-1 Закону України №509-XII.

Як передбачено наведеним пунктом Закону України №509-XII позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.11 Закону України №509-XII органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених Законом України мають право: здійснювати документальні невиїзні перевірки, а також планові та позапланові віїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів (обовязкових платежів).

Відповідно до позовної заяви відповідачем, при опрацюванні розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість, в розрізі контрагентів, органами ДПІ проведено аналіз результатів автоматизованого співставлення податкової звітності з ПДВ на центральному рівні, згідно якого встановлено, що ТОВ «Спецбуд СЦБ»включено до складу податкового кредиту декларацій з ПДВ, додатку 5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів»податок на додану вартість з придбання товарів (послуг) у постачальника ТОВ «ПБК»Вертикаль».

У червні 2010 року позивач надіслав до ТОВ «Спецбуд СЦБ»лист №5868/10/18-012 від 25.06.2010 року, в якому зазначалось, що відповідно до п.п.3, 5, ч.6 ст.11-1 Закону України №509-XII відповідачу необхідно надати пояснення та їх документальне підтвердження взаємовідносин з ТОВ «ПБК»Вертикаль»() за період з липня 2008 року по жовтень 2008 року (а.с.13).

На виконання вищезазначеного листа, податковому органу відповідачем були надані письмові пояснення, а саме лист №21 від 13.07.2010 року (а.с.14-15). Згідно якого відповідач повідомив Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м.Харкова, що запитувані документи були вилучені з підприємства за постановою слідчого відділу обласної прокуратури Харківської області та в підтвердженні вказаних фактів надав копію протоколу виїмки від 27.10.2009 року.

Проте, начальником ДПІ у Ленінському районі м. Харкова не було прийнято до уваги пояснення відповідача та був виданий наказ №512 від 10.08.2010 року (а.с.17) Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Спецбуд СЦБ»на підставі п.п.1, 3 ч.6 ст.11-1 Закону України №509-ХІІ. Враховуюче викладене вище, суд зазначає, що п.1, п.3 ч.6 ст.11-1 Закону України №509-ХП визначено, що позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин: 1) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 2)за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформлюється наказом.

Згідно наказу начальника ДПІ У Ленінському районі м. Харкова від 10.08.2010 року №512 на підставі п.п.1, 3, ч.6 ст.11-1 Закону України №509-ХП головному державному податковому ревізору - інспектору відділу відпрацювання схем механізації платежів до бюджету, інспектору 1 рангу ОСОБА_1 виписане направлення на позапланову виїзну перевірку відповідача №515 від 10.08.2010 року (а.с.16). Метою перевірки визначена перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обовязкових платежів) за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності.

Статтею 11-2 Закону України №509-XII передбачено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, в якому визначається дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку; копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

11.08.2010 року головним державним податковим ревізором - інспектором відділу відпрацювання схем механізації платежів до бюджету, інспектором 1 рангу ОСОБА_1 при виході за місцем знаходження ТОВ «Спецбуд СЦБ»( м. Харків, вул. Малиновського, буд.3 к.19) встановлено що, директором ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_3 відмовлено у допуску до проведення перевірки на підставі відсутності рішення суду на проведення позапланової перевірки ТОВ «Спецбуд СЦБ», про що складено відповідний акт.

Посилання відповідача на те, що для проведення позапланової виїзної перевірки необхідне рішення суду, судом до уваги не береться, оскільки наявність рішення суду не є виключною підставою для проведення позапланової перевірки, а працівники органу Державної податкової служби діяли на підставі рішення керівника податкового органу, що передбачено вищенаведеними нормами Закону.

Окрім того, як передбачено п.5.4 Порядку застосування адміністративного арешту активів платників податків, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 25.09.2001 року за №386 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.10.2001 року за №865/6056 (з наступними змінами та доповненнями), у разі виникнення обставини недопуску до перевірки слід встановити факт відмови платника податку від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, зафіксувати його актом відмови, який складається оперативним працівником податкової міліції за місцезнаходженням такого платника податку, підписується працівником податкової інспекції, який повинен проводити перевірку, та понятими особами, а в разі незнайдення платника податку обов'язково скласти акт про факт його незнайдення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Акта відмови від допуску до перевірки за №566 від 11.08.2010 року, він складений не оперативним працівником податкової міліції та не підписаний понятими особами, а тому, у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КАС України, не може вважатись допустимим доказом на пітвердження факту недопуску працівників позивача до проведення перевірки.

18.08.2010 року начальником ДПІ у Ленінському районі м. Харкова було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту активів платника податків ТОВ «Спецбуд СЦБ»(а.с.7).

Зазначене рішення було прийнято за результатами розгляду подання начальника ВМП ДПІ у Ленінському районі м. Харкова від 18.08.2009 року (а.с.9) про застосування адміністративного арешту активів платників податків ТОВ «Спецбуд СЦБ». Правовою підставою для винесення рішення зазначені приписи пп. «г»п.9.1.2. п.9.1.ст.9. Закону України №2181-ІІІ, а саме: у звязку з недопуском до перевірки посадовими особами ТОВ «Спецбуд СЦБ»фахівців Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова.

Слід також зазначити, що п.п.9.1.1, 9.1.2 п.9.1, п.п.9.3.3, п.9.3 ст.9 Закону України №2181-ІІІ встановлено правовий механізм впливу на платника податків, у випадках відмови останнього від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень такого субєкта господарювання.

Також, суд не може залишити поза увагою той факт, що у відповідності до п.9.1 ст.9 Закону України №2181-ІІІ, адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

А відтак, у відповідності до вимог згаданої норми, суд повинен встановити наявність податкового боргу у відповідача, який підлягає забезпеченню шляхом застосування адміністративного арешту.

В судовому засіданні представник позивача повідомив про відсутність у відповідача податкового боргу, в забезпечення погашення якого повинен застосовуватися згаданий виключний спосіб.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, що дають підстави вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням та в судовому засіданні представником позивача підтвердженно факт відсутності загрози зникнення або знищення активів. Вказані обставини також є обовязковою умовою для продовження строку застосування арешту активів платника податків згідно підп.9.3.3 п.9.3 ст.9 Закону України №2181-ІІІ.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у звязку з його безпідставністю та необгрунтованістю.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі зі сторін не належить стягувати.

Керуючись Законом України «Про державну податкову службу України», Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ст.ст.8-14, 71, 159, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване будівництво сигналізації, централізації та блокування на залізничному транспорті" про продовження строку адміністративного арешту активів плітника податків відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 30.08.2010 року.

Суддя Біленський О.О.