Справа № 2а-1191/10/2570
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2010-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1191/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Київській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

11.03.2010 року позивач, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1М.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в Київській області (далі ДЕІ в Київській області), в якому просить поновити на посаді провідного спеціаліста відділу екологічного контролю та радіаційної безпеки на державному кордоні в зоні діяльності митниць призначення та відправлення - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Київській області; стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 07.12.2009 року по день поновлення на роботі та стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Відповідно до ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач подав письмову заяву про зміну позовних вимог та остаточно просить визнати дії щодо внесення запису в трудову книжку про звільнення позивача неправомірними; зобовязати відповідача усунути допущене порушення прав позивача і внести запис у трудову книжку про дату звільнення у точній відповідності з формулюванням і вимогою чинного законодавства тобто наступним днем після закриття листка непрацездатності та здійснити відповідні виплати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 17 серпня 2009 року позивач працював на посаді провідного спеціаліста відділу екологічного контролю та радіаційної безпеки на державному кордоні в зоні діяльності митниць призначення та відправлення - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Київській області. 01.12.2009 року, у звязку з реорганізацією та згідно змін до структури і штатного розпису Державної екологічної інспекції в Київській області ним подано заяву про переведення з займаної посади на іншу. 02.12.2009 року він був допущений до здачі екзамену на відповідність займаній посаді, який відповідно до протоколу екзаменаційної комісії не здав. Наказом № 408-о від 04.12.2009 року позивач звільнений з займаної посади 07.12.2009 року згідно з п.2 ст. 40 КЗпП України. Однак, з 04.12.2009 року по 12.02.2010 року він хворів, та перебував на лікуванні, що на думку позивача, само по собі, не дає можливості звільнення його з ініціативи власника. При зверненні до відповідача щодо внесення змін до наказу про звільнення, позивачу було відмовлено. Вказані дії позивач вважає такими, які суперечать нормам чинного законодавства та порушують його права.

Позивач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що заяву про зміну позовних вимог підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання, не зявився про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заперечення на заяву про зміну позовних вимог не надав, правом участі в судовому засіданні не скористався. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17 серпня 2009 року працював в ДЕІ в Київській області на посаді провідного спеціаліста відділу екологічного контролю та радіаційної безпеки на державному кордоні в зоні діяльності митниць призначення та відправлення - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Київській області і йому було присвоєно 13 ранг державного службовця в межах штатної категорії посад, що підтверджується відомостями з трудової книжки позивача серії БТ № 1749263 (а.с.8-9).

01.12.2009 року в зв'язку зі зміною в організації структури та штатного розпису ДЕІ в Київській області позивач, за його згодою, переведений на посаду провідного спеціаліста відділу екологічного контролю та радіаційної безпеки на митній території Київської області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Київській області відповідно до наказу ДЕІ в Київській області від 30.11.2009 року № 377-о (а.с.49-50).

02.12.2009 року згідно протоколу № 30/04-П засідання екзаменаційної комісії визначено, що ОСОБА_1 іспит по перевірці знань: законодавчо-нормативних актів України з питань радіаційної безпеки, здійснення екологічного і радіологічного контролю на митній території України повторно не здав (а.с. 44). Рішення комісії позивач не оскаржував.

04.12.2009 року ДЕІ в Київські області видано наказ № 408-о про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади з 07.12.2009 року відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.41).

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Оскільки позивач звільнений з 07.12.2009 року, то відповідно до вищевказаної норми відповідач зобовязаний був цього дня видати позивача трудову книжку. Доказів щодо видачі трудової книжки 07.12.2009 року та проведення відповідних розрахунків з позивачем відповідач суду не надав.

З 04.12.2009 року по 12.02.2010 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Чернігівській міській лікарні № 2, що підтверджується листками непрацездатності про його тимчасову непрацездатність серії АФБ № 490317, серії АФБ № 490756, серії АФБ № 488577 (а.с.10, 11, 12).

Згідно з ч. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці.

Отже суд зазначає, що відповідач порушив вимоги трудового законодавства при звільненні позивача з займаної посади, оскільки останній в період з 04.12.2009 року по 12.02.2010 року, тобто в період його звільнення, перебував на лікарняному.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу, що дії відповідача щодо внесення запису в трудову книжку позивача про звільнення в період тимчасової непрацездатності вчинені з порушенням принципу пропорційності, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія. Принцип пропорційності передбачає, що здійснення повноважень субєктом владних повноважень не має спричиняти будь-яких негативних наслідків для позивача, що не відповідали б цілям, яких заплановано досягти, а також несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів позивача внаслідок дії субєкта владних повноважень мають бути значно меншими від тієї шкоди, яка б могла настати за відсутності такої дії.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осі, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справ керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши наявні в матеріалах докази, суд дійшов висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Київській області, підлягають задоволенню, оскільки є законними та обґрунтованими, а дії відповідача щодо внесення запису в трудову книжку про звільнення позивача в період тимчасової непрацездатності є неправомірними.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 9, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Київській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Державної екологічної інспекції в Київській області щодо внесення запису в трудову книжку про звільнення ОСОБА_1.

Зобовязати Державну екологічну інспекцію в Київській області усунути допущене порушення права позивача і внести запис в трудову книжку ОСОБА_1 про дату звільнення у точній відповідності з формулюванням і вимогою чинного законодавства тобто наступним днем після закриття листка непрацездатності та здійснити відповідні виплати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата складання та підписання повного тексту постанови 02 липня 2010 р.

Суддя Соломко І.І.