Справа № 2-а-120/10
Суддя: Бойко В. І.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бобровицький районний суд Чернігівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010року Бобровицъкий районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого -судді Бойко В.І. при секретарі ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора Броварського взводу ДПС при ДПС РУ МНС України в Київській області ОСОБА_3 про визнання не чинною скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідаїьност:

в становив:

Позивач в заяві до суду просить скасувати постанову серії ЛІ 336013 від 16.09.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 cm. 122 КУпАП та накладення стягнення виОі штрафу в розмірі 255 гривень, посилаючись на те, що 16.09.2010 року відповідач ОСОБА_4 склав на нього протокол про скоєння hilm адміністративного правопорушення і наклав на нього адміністративне стягнення за те,що він перевищив швидкість руху більш ніж на 20 км/год.

Вказану постанову він вважає не законною,так як правил дорожнього руху не порушував, вона є необгрунтованою і такою ,що не відповідає нор.мам. КУпАП, так як під час її винесення інспектором не було з»ясовано всіх обставин справи. Приблизно о 18 год. ЗО хв. його було зупинено праіівником ДАІ та продемонмстровано йому вимірювальний прилад, на яко.му було зафіксовано швидкість, яка була на 28 км/год більша за припустиму та повідомлено, що він перевищив допустиму швидкість. Проте на його запитання, яким чином співробітник ДАІ ідентифікував показання свого приладу з його автомобілем, останій не зіг нічого пояснити. У дано.му населеному пунткі до зупинки його т/з інспектором ДПС, він рухався із швидкістю допустимою 65-70 км/год, оскільки рухаючись через населений пункт періодично звіряв швидкість із показами спідометра автомобіля. Рух його автомобіля відбувався у щільному потоці автотранспорту. Крім того з правого боку по ходу руху, його автомобіль періодично обганячи інші автотранспортні засоби. Безпосередньо перед зупинкою його т/з працівниками міліції він рухався із дозволеною швидкістю, не перевищуючи допустиму .межу. Уцьому він переконаний, оскільки безпосередньо перед зупинкою його т/з він звернув увагу на покази його спідометра, вони склали менш 70 км/год. Вважає, що протокол та постанова не відповідають вимогам cm. 256 ,268 КУпАП. є не законною за відсутністю події та складу адміністративного с правопорушення.

Позивач в судове засідання не з »вився , в заяві до суду просітіь поз,:- вимоги задовольнити ,справу розглянути у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позоєї подав , про причини неявки до суду не повідомив . Суд вважає за нес 5'*' -. відповідно до вимог cm.cm.41,128 ч.4 КАС України розглянути спрло -. підставі наявних у ній доказів у відсутність відповідача.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у г р докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволе - таких підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до и. З ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що 16.09.2010 року відповідачем ОСОБА_4 відносно позивача винесена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за те, що він перевищив швидкість руху більш ніж на 20 км/год і за це на нього накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 255 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відомостей ,які б підтверджувачи, що саме позивач здійснив перевищення швидкості, відповідачем не було надано і не було вжито заходів щодо опитування свідків події.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Таким чином, відповідач, працюючи наданій дільниці по виявленню порушень ПЛР України і перевіряючи дотримання вимог водіями ПДР, при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 не навів ніяких доказів, які б в повній мірі підтверджували в його діях факт скоєння ним порушення вказаних в протоколі і постанові правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач не тільки не надав ніяких доказів на спростування доводів позивача, сіле й не з'явився в судове засідання без поважних причин, хоча проце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що чове повідомлення про отримання судової повістки . іу, крім написаної відповідачем постанови про скоєння го ОСОБА_2 правопорушення, відповідачем в суд не надано з на підтвердження прийнятого рішення. Про це мало бути ідачу , так як позивач не визнавав свою вину в порушеннях ПДР чак відповідач , отримавши повістку в суд і матеріали івного позову і ознайомившись з їх змістом, не з'явився в суд і не оавомірність

І чином, в ході судового розгляду даного адміністративного іайшло свого підтвердження порушення позивачем ПДР України, ізначено в постанові, а навпаки було ним спростовано наданими При таких обставинах суд вважає за необхідне скасувати дповідачем постанову серії АІ № 336013 від 16.09.2010 року гнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 пАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в 5 гривень.

руючись ст.ст. 9,10,11, 14,159-163,167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, изнати нечинною та скасувати постанову серії АІ № 336013 )10 року винесену інспектором Броварського взводу ДПС при ДПС 'країни в Київській області ОСОБА_3 знення ОСОБА_2 до адміністративної пості за ст. 122 ч.І КУпАП і накладення на нього тивного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Постанова останова остаточна і оскарженню не підлягає відповідно до ст. України.

Суддя В.І.Бойко