Справа № 812/942/15
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/942/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Михальченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Новопсковського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1712,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Новопсковського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1712,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне, 11.01.2013 відповідач звернувся до Новопсковського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. У зв'язку з відсутністю підходящої роботи ОСОБА_1 11.01.2013 був наданий статус безробітного. В Новопсковському районному центрі зайнятості відповідач перебував на обліку як безробітний з 11.01.2013 по 09.09.2013, допомога по безробіттю призначена з 18.01.2013 та виплачена по 08.09.2013.

09.09.2013 припинена реєстрація відповідача, як безробітного на підставі поданої ним заяви про припинення реєстрації у зв'язку з відмовою від послуг служби зайнятості.

На підставі даних з ПФУ та з метою перевірки правомірності отримання відповідачем допомоги по безробіттю позивачем зроблено запит до ТОВ «Будівельна компанія «Дельта». Товариством було надано копії наказів про прийняття на роботу, звільнення з роботи ОСОБА_1 та довідку про отримані ним доходи.

Позивачем проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та встановлено, що в період перебування в статусі безробітного і отримання допомоги по безробіттю з 15.07.2013 по 31.07.2013 відповідач працював в ТОВ "БК "Дельта" та отримав заробітну плату, про що не повідомив центр зайнятості.

Допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період з 15.07.2013 по 08.09.2013 склала 1812,55 грн. Позивачем прийнято наказ від 16.01.2014 № 10 про повернення коштів ОСОБА_1.

Повідомлення про повернення коштів, копію наказу та копію акту страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_1 отримав 23.01.2014 особисто.

18.03.2014 відповідач надав заяву про добровільне погашення боргу в строк до 01.06.2014 та в рахунок погашення боргу сплатив 100,55 грн. Залишок боргу складає 1712 грн.

На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 1712 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається повідомленим належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неприбуття не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття врегульовані Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 2 березня 2000 року № 1533-ІІІ (надалі - Закон України № 1533-ІІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до статті 7 Закону України № 1533-ІІІ одним із видів соціальних послуг, які надаються безробітним, є пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних; фінансування організації оплачуваних громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 статті 31 Закону України № 1533-ІІІ тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі звільнення з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін.

Згідно з п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 № 7-1 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Судом установлено, що 11.01.2013 відповідач звернувся до Новопсковського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та в зв'язку з відсутністю підходящої роботи ОСОБА_1 з 11.01.2013 надано статус безробітного (арк. справи 6-7).

09.09.2013 припинена реєстрація відповідача, як безробітного на підставі поданої ним заяви про припинення реєстрації у зв'язку з відмовою від послуг служби зайнятості (арк. справи 10).

Судом установлено, що відповідно до витягу інформації ПФУ ОСОБА_1 у період з 15.07.2013 по 31.07.2013 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Будівельна компанія «Дельта» (арк. справи 12). Зазначена обставина також підтверджується розпорядженням ТОВ «Будівельна компанія «Дельта» від 15.07.2013 № 812, відповідно до якого це основне місце роботи відповідача з окладом 1400,00 грн. (арк. справи 14).

Наказом ТОВ «Будівельна компанія «Дельта» від 31.07.2013 № 922 припинено трудовий договір з ОСОБА_1 (арк. справи 15).

Відповідно до частини другої та третьої статті 36 Закону України № 1533-ІІІ передбачено наступне: застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Позивачем проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результати якого складено акт від 16.01.2014 № 9. Розслідуванням встановлено, що в період перебування в статусі безробітного і отримання допомоги по безробіттю з 15.07.2013 по 31.07.2013 відповідач працював в ТОВ "БК "Дельта" та отримав заробітну плату, про що не повідомив центр зайнятості (арк. справи 17-18).

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 не повідомив позивача, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Будівельна компанія «Дельта», внаслідок чого отримав допомогу по безробіттю на підставі неправдивих відомостей. Сума виплаченої допомоги по безробіттю склала 1812,55 грн. (арк. справи 19).

16.01.2014 позивач видав наказ № 10 про повернення коштів ОСОБА_1 (арк. справи 20). Наказ Новопсковського районного центру зайнятості про повернення коштів від 16.01.2014 № 10 відповідач не оскаржив.

Позивачем було направлено лист від 17.01.2014 № 22/04-206 на адресу відповідача щодо повернення незаконно отриманої суми допомоги, який ОСОБА_1 отримав 23.01.2014 (арк. справи 21-22).

18.03.2014 відповідач подав заяву про добровільне погашення боргу в строк до 01.06.2014 (арк. справи 23).

Відповідачем в добровільному порядку сплачено кошти в сумі 100,55 грн. (арк. справи 24), несплаченою залишається заборгованість в розмірі 1712,00 грн.

Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення ОСОБА_1 вимог статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, які слід задовольнити повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки на час звернення до суду позивач був звільнений від їх сплати в установленому порядку, а статтею 94 КАС України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Новопсковського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1712,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (іден. № НОМЕР_1) на користь Новопсковського районного центру зайнятості суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 1712,00 грн. (одна тисяча сімсот дванадцять грн. 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2015 року.

Суддя ОСОБА_2