Справа № 813/4058/15
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року № 813/4058/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.

за участю : секретаря судового засідання Капустинської Н.М.

за участю : представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», в якому просить :

1) визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 щодо невключення ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

2) зобов»язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 включити ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3) визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4) зобов»язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «НВУ Піврічний» №853774/2014 від 10.10.2014 р відповідно до умов якого банком було прийнято від неї на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 200 000,00 грн строком на 13 місяців.

20 листопада 2014 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову №733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних", що стало підставою для запровадження у цій банківській установі тимчасової адміністрації.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на адресу позивача направлено лист про тимчасове призупинення виплати сум гарантованого відшкодування за всіма операціями, здійсненими ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли, оскільки були проведені операції, результатом яких стало збільнення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відтак, не погоджуючись з прийнятим рішенням та за захистом своїх прав позивач звернувся до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити повністю.

Відповідач 1 в судове засідання не з»явився, поважність причин неявки до суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалами справи доказами. Свою позицію проти позову виклав у письмових запереченнях, поданих суду 13.08.2015 року, суть яких зводиться до наступного. Включенню особи-вкладника банку до Загального реєстру вкладників певного банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, має передувати включення такої особи-вкладника до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО. Відповідач-1 припустив, що уповноважена особа Фонду виявила факт вчинення Позивачем сумнівних правочинів з метою штучного створення обовґязку Фонду ГВФО та відшкодування коштів за рахунок держави в особі Фонду ГВФО, а такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок. Вважає вимоги Позивача незаконними та необґрунтованими, отже в позовних вимогах слід відмовити.

Відповідач 2 в судове засідання не з»явився, поважність причин неявки до суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалами справи доказами. Свою позицію щодо позову уповноважена особа Фонду ОСОБА_3 виклала 01.09.2015 р. у відповіді на заяву Позивача. Вважає, що адміністративна справа №813/4058/15, що перебуває в провадженні Львівського окружного адміністративного суду, не дає підстави включити Позивача до переліку вкладників та що у разі задоволення позову по даній справі та набрання рішенням суду законної сили, Позивач може звернутися до уповноваженої особи Фонду ГВФО на ліквідацію банку.

Третя особа в судове засідання не з»явилась, хоча про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, пояснень по суті справи до суду не надала.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 (вкладник) та ПАТ "ВіЕйБі Банк" (банк) 10 жовтня 2014 року був укладений Договір банківського вкладу «НВУ «Піврічний»» №853774/2014 (надалі- Договір), за яким ОСОБА_5 прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 200 000,00 грн. (Двісті тисяч гривень 00 коп.) у тимчасове строкове користування на строк 13 місяців та зобов'язався сплачувати проценти за його користування. Відповідно до підпунктів 2.1.2, 2.1.3 пункту 2.1 договору банк зобов'язується при настанні дати повернення вкладу, при зверненні вкладника до банку за отриманням вкладу або в день розірвання договору, повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду ГВФО було прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду ГВФО на тимчасову адміністрацію ОСОБА_3, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків.

Дія тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» тривала до 20.03.2015 р.

Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду ГВФО від 20.03.2015 р. №63 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з відшкодуванням з боку Фонду ГВФО коштів за вкладами фізичних осіб та призначено ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду ГВФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

На офіційному сайті Фонду ГВФО 26.03.2015 р. опубліковано оголошення про те, що з 27.03.2015 року Фонд ГВФО розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ ПАТ «ВіЕйБі Банк»; для отримання коштів вкладники у Львівській області можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ "Альфа-Банк" з 27.03.2015 р. по 12.05.2015 р. включно; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду

Дізнавшись про відсутність його в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО , Позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3 із заявою від 07.04.2015 р., у якій просив здійснення відшкодування відповідно до вимог закону.

В ідентичних відповідях від 08.05.2015 р. №20-10694 та від 13.05.2015 р. №20-10911 уповноважена особа Фонду ГВФО повідомляє, що використання коштів на рахунках Позивача обмежено, бо є підстави вважати, що ним були проведені операції, результатом яких стало збільшення гарантованої Фондом ГВФО суми відшкодування та що вичерпна інформація буде надана після ретельної перевірки.

Не погоджуючись з отриманими відповідями, Позивач 22.05.2015 р. звернувся з скаргою до Відповідачів, у якій вимагав зняти обмеження щодо використання коштів на його рахунках та здійснити відшкодування відповідно до вимог закону.

На скаргу Позивача надійшла відповідь уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3 від 02.06.2015 р. №20-13646, яка за текстом ідентична попереднім відповідям, а від Фонду ГВФО надійшов лист від 08.07.2015 р. №21-036-22470/15, в якому Позивачу не надано відповіді по суті скарги та рекомендовано звернутися безпосередньо до уповноваженої особи Фонду ГВФО.

Суд, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду ГВФО, порядок виплати Фондом ГВФО відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд ГВФО є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведеннянеплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 1 та частини третьої статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частина перша статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вказує, що Фонд ГВФО гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду ГВФО складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду ГВФО протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду ГВФО зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів з дня отримання Фондом ГВФО рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд ГВФО публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що уповноважена особа Фонду ГВФО протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду ГВФО від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду ГВФО та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду ГВФО додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд ГВФО складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду ГВФО переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду ГВФО зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як вбачається із листів уповноваженої особи Фонду ГВФО від 08.05.2015 р. №20-10694, від 13.05.2015 р. №20-10911, від 02.06.2015 р. №20-13646 та від 01.09.2015 р. №21-28281 ОСОБА_1 не включено до переліку вкладників у зв'язку проведенням Позивачем операцій у період дії Постанови Правління Національного банку України від 03.10.2014 р., результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом ГВФО. Однак, такої підстави для відмови Позивачу у включенні до Переліку закон на час виникнення спірних правовідносин не містив.

Одночасно Суд звертає увагу, що у даній правовій ситуації відсутня будь-яка із вищевказаних ознак нікчемності правочину та у зазначених листах Відповідача 2 не вказано про визнання Договору банківського вкладу «НВУ «Піврічний»» №853774/2014 від 10.10.2014 р. нікчемним.

Щодо припущення Відповідача 1, висловленого у запереченні від 13.08.2015 року, про сумнівність укладеного Позивачом правочину, як спрямованого на заволодіння державними коштами, та порушення публічного порядку Суд зазначає наступне.

Частина перша статті 203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачами не наведено, а судом не встановлено підстав для визнання нікчемним Договору банківського вкладу «НВУ «Піврічний»» №853774/2014 від 10.10.2014 р., укладеного між Позивачем та ПАТ "ВіЕйБі Банк".Відповідачами також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Суд зауважує, що відповідного судового рішення про визнання недійсним Договору банківського вкладу «НВУ «Піврічний»» №853774/2014 від 10.10.2014 р., матеріали справи не містять, а про існування таких судових рішень суду не відомо.

Таким чином, Відповідачем 2 не наведено правових підстав для не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ "ВіЕйБі Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, а тому така бездіяльність уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3 суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправною бездіяльністю.

Враховуючи викладене, на думку суду, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3 щодо не включення Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, та зобов'язання включити Позивача до вказаного переліку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд також погоджується із позовними вимогами про зобов'язання Фонду ГВФО включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, оскільки зобов'язання уповноваженої особи Фонду ГВФО включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, є безумовною підставою для включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Суд відзначає, що Фонд ГВФО, отримавши скаргу ОСОБА_2 не розібрався у спірних правовідносинах, не відреагував належним чином на протиправну бездіяльність свого працівника- уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3, наслідком чого виявилася протиправна бездіяльність самого Фонду ГВФО по не включеннюДжалілова Н.А. до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому суд зазначає, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження Фонду, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права, та враховує, що у межах спірних правовідносин Відповідачами не доведено існування підстав для не відшкодування коштів за вкладом, що передбачені у частині четвертій статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діятилише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Суду, Відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для не включення Позивача до переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли 73,08 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 щодо невключення ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов»язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 включити ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов»язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 Насімі Айдин-огли 73 (сімдесят три ) грн. 08 грн відповідно до квитанції №15 від 28.07.2015 року.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 вересня 2015 року.

Суддя Гулкевич І.З.