Справа № 488/6076/14-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 488/6076/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Безпрозванний В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И В:

20.11.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва, в якому просила визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача №39/1 від 31.10.2014 щодо відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника та стягнення переплати у сумі 3244,97 грн.; зобов'язати відповідача здійснювати виплати пенсії по втраті годувальника на утримання неповнолітнього ОСОБА_3; стягнути з Державного бюджету України судові витрати у сумі 73,08 грн.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.04.2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 18.05.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва подано апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що постанова Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.04.2015 року прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Свою позицію апелянт аргументував відсутністю необхідного трудового стажу для призначення пенсії по втраті годувальника

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що сину позивача - ОСОБА_3 з липня 2014 року виплачувалась пенсія у зв'язку зі втратою годувальника.

ОСОБА_4 - батько ОСОБА_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.07.2014. ( а.с. 12)

03.09.2014 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою №146 про призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітнього сина ОСОБА_3.

10.09.2014 року позивачу призначено пенсію по втраті годувальника.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва №39/1 від 31.10.2014 у зв'язку із відсутністю необхідного трудового стажу померлого годувальника на момент його смерті, позивачу відмовлено в призначенні пенсії та надано дозвіл на перерахування коштів, що вже були сплачені, як пенсія по втраті годувальника у сумі 3244,97 грн. на рахунок відповідача

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 виходив з того, що померлий годувальник на момент смерті мав достатній стаж для призначення його утриманцям пенсії по втраті годувальника.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року для інвалідів 2 та 3 групи при досягненні вікової групи від 32 років до 33 років включно встановлено необхідний страховий стаж - 5 років.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Оскільки Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року набрав чинності з 01.01.2004 року, періоди трудової та іншої діяльності ОСОБА_4, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії, повинні визначатися відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, який діяв до 01.01.2004 року.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року для призначенні пенсії в разі втрати годувальника враховується стаж роботи, до якого згідно ч. 1 ст. 56 цього Закону зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання.

Однак, ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Колегія суддів з наявної у матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_2, вбачає, що загальний стаж роботи ОСОБА_4 складає 5 років 8 місяців 29 днів, який зараховується до страхового стажу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року.(а.с. 11)

Ту обставину, що в період з 20.06.1997 року по 27.11.1998 року ТОВ "БФ"Терра-Інвест" працювало та було зареєстроване як суб'єкт господарювання, підтверджено інформацією ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва від 22.04.2015 року про облік зазначеного підприємства з 09.04.1994 року по 25.01.2006 року. (а.с. 38)

Що ж стосується посилань відповідача на те, що період роботи ОСОБА_4 з 20.06.1997 року по 27.11.1998 року в ТОВ "БФ "Терра-Інвест"помилково внесений до страхового стажу з причини ненарахування фонду оплати праці підприємством за вказаний період, то згідно вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року для визначення періоду трудової діяльності та інших періодів, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії, інформація про наявність фонду оплати праці не вимагається.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить висновку, що Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва безпідставно відмовило ОСОБА_2 у призначенні пенсії по втраті годувальника та порушене право позивача підлягає поновленню з моменту винесення протиправного рішення.

Разом з тим, ч. 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Доказом сплати судового збору ОСОБА_2 є квитанція №2610 від 20.11.2014 року на суму 73,08 грн. (а.с. 1)

З огляду на зазначене, сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу за рахунок Державного бюджету України.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В.Бойко

Суддя: Т.М.Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв