Справа № 727/1445/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 727/1445/15-а

24 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Гонтарука В. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях задоволено частково, постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 квітня 2015 року скасовано. Адміністративний позов в частині позовних вимог в період з 06.08.2014 року по 05.02.2015 року залишено без розгляду. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях щодо неврахування до складу заробітної плати при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації відпустки, а також зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 06.02.2015 року, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації відпустки, відповідно до довідки № 2350/04 від 06.02.2015 року, з урахуванням виплачених сум. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03 серпня 2015 року позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про роз'яснення рішення, колегія суддів вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зазначена стаття наводить на висновок, що роз'яснено може бути постанову або ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати, оскільки високою є ймовірність неясності резолютивної частини рішення. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Чернівцях та з 17.06.2011 року отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

06 лютого 2015 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях із заявою про врахування під час перерахунку пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та компенсації відпустки.

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях від 16.02.2015 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації відпустки оскільки інші виплати відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" не враховуються для призначення пенсії.

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, звернулась за захистом своїх прав до суду.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно з ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

При цьому, внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08 липня 2011 року зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Враховуючи вищезазначене, позивач дійсно має право на перерахунок пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу", з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто ст.37 Закону України "Про державну службу" в редакції до внесення змін Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що спір між сторонами виник з приводу неврахування відповідачем при розрахунку пенсії державного службовця таких видів виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати. Управлінням Пенсійного фонду України в м.Чернівцях право позивача на обчислення пенсії за віком в розмірі 87% від сум заробітної плати на час розгляду справи не було порушено, оскільки відсутні докази відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії саме у вказаному розмірі.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Виходячи із системного тлумачення положень статті 170 КАС України, роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як свідчить зміст постанови, її описова, мотивувальна частина є логічною, чіткою та зрозумілою, і не містить в собі суперечностей, її резолютивна частина містить чіткий висновок суду за наслідками розгляду позовних вимог позивача, строк і порядок набрання постанови законної сили та її оскарження. Жодних доводів, які б об'єктивно свідчили про доцільність роз'яснення судового рішення заявником не наведено.

Отже, заява ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року є необґрунтованою, а тому суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись 170, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Гонтарук В. М.

Сторчак В. Ю.