Справа № 488/610/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 488/610/13-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Циганок В.Г.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову від 05 вересня 2013 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про оскарження дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та вказав, що на підставі ст. ст. 55, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 18 листопада 2001 року йому, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії, у віці 50 років, була призначена пенсія на пільгових умовах, обчислена із стажу роботи 33 роки. У зв'язку з тим, що після призначення пенсії та досягнення загального пенсійного віку 60 років ОСОБА_1 продовжував працювати та набув страхового стажу 44 повних років, 02 січня 2013 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва (надалі - УПФУ) про призначення йому з 01 січня 2013 року пенсії відповідно до ст.ст. 26, 27, 28, 29, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 01 жовтня 2011 року.

Рішенням комісії з призначення пенсій при УПФУ від 04 січня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його звернення з тих підстав, що з 02 червня 2003 року він отримує пенсію за віком, призначену згідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (з 01 січня 2004 року перераховану згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», також - додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалому 2 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Не погоджуючись з рішенням УПФУ позивач просив суд: визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача, які привели до порушення права ОСОБА_1 на призначення до виплати пенсії відповідно до вибраних ним конституційних норм діючого пенсійного законодавства; Зобов'язати відповідача вчинити певні дії : 4.1 Відповідно до пункту 13 розділу XV та ст.ст. 26, 27,40,45 діючого на 01.01.2013 р. Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначити ОСОБА_1 з 01.01.2013 р. одну пенсію за віком за рахунок коштів Пенсійного фонду України , відповідно до діючої редакції закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме: відповідно до наданих довідок про страховий стаж обчислити пенсію із страхового стажу - 44 роки 2 міс. (530 місяців); виключити з періоду 01.07.2000-31.12.2012 ,за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, невигідні періоди,які в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу позивача(не більше 53 місяців); визначити середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують 2013 року-2010, 2011 та 2012 роки; Керуючись ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, збільшити розмір пенсії, обчисленої відповідно ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на: 0,5%*13 міс. = 6,5% (шість цілих п'ять десятих відсотка); підвищити пенсійну виплату позивача на 1% за кожний рік стажу, зверх 20 років (на 24 % при стажі 44 роки.), відповідно до діючої на 01.01.2013 р. ч. 2 ст.56 закону № 796-ХІІ. Керуючись вимогами п.1 частини 1 ст.256 КАС України, допустити негайне виконання постанови суду - зобов'язати відповідача негайно підготовити документи для виплати та виплачувати ОСОБА_1 новопризначену пенсію за рахунок коштів Пенсійного фонду України , обчислену відповідно до діючої редакції закону " « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» додатково підвищену за рахунок коштів державного бюджету, на 1% за кожний рік стажу, зверх 20 років, відповідно до частини 2 ст.56 закону № 796-ХІІ; Керуючись ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень надати у встановлений судом строк звіт про негайне виконання судового рішення.

За наслідками розгляду адміністративного позову Корабельним районним судом м. Миколаєва 05 вересня 2013 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Суд першої інстанції визнав незаконними дії УПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на призначену вперше після досягнення пенсійного віку 60 років пенсію за віком із солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, підвищену відповідно до ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи». Зобов'язав відповідача, керуючись ст. 26, п. 13 розділу IV «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ТА Ч.2 СТ. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян. Які постраждали від Чорнобильської катастрофи» призначити виплату ОСОБА_1, починаючи з 08 серпня 2012 року пенсію за віком із солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, у підвищеному на 1% за кожний повний рік страхового стажу зверх 20 років, розмірі. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно редакції статті 26.Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", чинної на час виникнення спірних правовідносин, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Відповідно до редакції пункту 13 розділу IV «Прикінцеві Положення» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", чинної на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України" (2591-17 ), "Про державну службу" ( 3723-12 ), "Про Національний банк України" ( 679-14 ), "Про дипломатичну службу" ( 2728-14 ), "Про службу в органах місцевого самоврядування" ( 2493-14 ), "Про прокуратуру" (1789-12 ), "Про статус народного депутата України" ( 2790-12 І), "Про судоустрій і статус судців" ( 2453-17 ), "Про судову експертизу" ( 4038-12 ), "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" (796-12) цього Закону призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Відповідно частини 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", діючої на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

В апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав, що посилання ОСОБА_1 на невикористане право вибору однієї з двох можливих пенсій не знаходить свого підтвердження, оскільки при призначені пенсії йому була встановлена саме пенсія за віком. Відповідно до п. 13 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вибір пенсії надається громадянину саме під час її призначення. Таке призначення пенсії позивачу відбулося, тому його посилання на невикористане право вибору виду пенсії безпідставне. Оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» був прийнятий 09 липня 2003 року, а ОСОБА_1 вийшов на пенсі. 18 листопада 2001 року - закон зворотної дії у часі не має.

Крім того, УПФУ вказало на ту обставину, що питання про призначення позивачу пенсії за віком після досягнення 60 річного віку вже розглядалося в судовому порядку - справа Корабельного районного суду м. Миколаєва №1414/1317/2012.

В письмових запереченнях ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як убачається з матеріалів справи УПФУ мотивує свою відмову у задоволенні звернення ОСОБА_1 тим, що передбачені ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", пільги щодо обчислення стажу роботи реалізовуються особою лише для призначення пенсії і не застосовуються для подальшого її перерахунку у зв'язку із зміною цього стажу. Також, на переконання відповідача, перерахунок пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці 1 цієї частини.

Судом першої встановлено, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. Станом на день звернення до органів пенсійного забезпечення мав стаж роботи 33 роки, та йому виповнилося 50 років, як передбачено частиною 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", як підстава для призначення спеціальної пенсії, позивачу було нараховано пенсію у відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Обставини справи свідчать про те, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені загальними законами: «Про пенсійне забезпечення», а з -1 січня 2004 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» . Статтею 56 цього Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно з пунктом 2 зазначеної статті право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше ніж 20 років чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_1 продовжував працювати і, після досягнення загального пенсійного віку 60 років, за наявності стажу роботи 43 роки звернувся до УПФУ з заявою про відмову від пільгової державної пенсії та перехід на інший вид пенсії, передбачений загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Порядок перерахунку пенсій Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частині 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини 2 статті 28 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Наведене правова позиція, стосовно тлумачення положень Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», викладена в постанові Верховного суду України від 10 червня 2008 року № 21-1748во07.

Отже, зважаючи на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що пенсію за віком позивачу призначено з 18 листопада 2001 року, з відповідним зменшенням віку.

Тобто посилання апелянта на невикористане право вибору однієї з двох можливих пенсій не знайшло свого підтвердження, оскільки пенсія йому була призначена саме за віком.

Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги п. 13 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» де визначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Звідси, можна зробити висновок, що вибір пенсії надається саме під час її призначення. Таке призначення, як зазначено вище відбулось, а тому посилання позивача на невикористане право вибору пенсії є безпідставним.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо "виключення в автоматичному режимі з періоду 01.07.2000-31.12.2012 за який враховується заробітна плата невигідних періодів" на думку суду апеляційної інстанції не можуть бути окремими позовними вимогами, оскільки є лише процесом призначення пенсії відповідно до діючого законодавства, що проводиться за допомогою відповідного програмного забезпечення без додаткових заяв осіб, що звернулись за призначенням пенсії.

Згідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України: «Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання…».

Зважаючи на те, що при прийнятті постанови від 05 вересня 2013 року Корабельним районним судом м. Миколаєва допущено порушення норм матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати це рішення та ухвалити нову постанову суду про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Корабельного районним судом м. Миколаєва від 05 вересня 2013 року скасувати та прийняти нову постанову суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про оскарження дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: