Справа № 2-а-745/12
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2012-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-745/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2012 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого-судді Адамовича О.Й.

За участю секретаря Агейчевої Ю.А.

За участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку ст.171-2 КАС України адміністративну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Російські залізничні дороги" до Житомирського прикордонного загону північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

ВАТ "Російські залізничні дороги" (позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Житомирського прикордонного загону північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (відповідач), про скасування постанови.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ВАТ "Російські залізничні дороги" не є належним відповідачем, оскільки не здійснює перевезень на території України у звязку з відсутністю ліцензії для здійснення цього виду діяльності, при цьому, діяльність з перевезення пасажирів в дальньому слідуванні здійснює Відкрите акціонерне товариство «Федеральна пасажирська компанія». Крім того, в протоколі про правопорушення відсутній підпис представника перевізника та підпис особи, яка управляє транспортним засобом, а сам протокол не був вручений вказаним особам. Таким чином, службовими особами відповідача були допущені порушення процесуальних норм. Дані обставини, є підставою для скасування постанови про накладення штрафу на перевізника та закриття справи про відповідальність перевізника за здійснення міжнародних пасажирських перевезень

Також позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови від 24.04.2012р. з тих підстав, що ВАТ "Російські залізничні дороги" отримало її лише 21.05.2012 року. 25.05.2012 року був поданий позов до Житомирського окружного адміністративного суду про скасування постанови від 24.04.2012р. Однак, ухвалою від 28.05.2012р. позов було повернуто позивачу із зазначенням, що спір підсудний Корольовському районному суду м. Житомира. Дана ухвала була отримана позивачем 02.07.2012р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції. У звязку з цим, існують обєктивні причини пропуску строку для оскарження постанови.

Оцінивши подані позивачем докази в підтвердження поважності причин пропуску строку оскарження постанови, суд вважає, що строк був пропущений з поважних причин, а тому встановлений в Законі України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" строк звернення з позовом про оскарження постанови підлягає поновленню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача позов не визнали, просили відмовити в його задоволені в повному обсязі. Представник відповідача пояснив, що перевізника, який скоїв правопорушення під час міжнародного перевезення, було встановлено на підставі усних пояснень представника перевізника - провідника вагону з урахуванням фірмових логотипів позивача на вагоні та форменому одязі провідника. Крім того Головне пасажирське управління Укрзалізниці листом повідомило адміністрацію Державної прикордонної служби України, що перевізникам, які здійснюють залізничні міжнародні пасажирські перевезення на території України від Російської Федерації є «ОАО "Федеративная пассажирская дирекция" та «ОАО "Российские железные дороги".

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.

07 квітня 2012 року старшим інспектором прикордонної служби ВПС "Овруч" лейтенантом ОСОБА_4 було складено протокол № 950014 про правопорушення повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, яке було допущено при виїзді з території України в поїзді №20 сполучення «Одеса ОСОБА_5», в вагоні №5. В протоколі назва перевізника, який вчинив правопорушення, вказана як ВАТ "Російські залізниці". Згідно протоколу зазначеним перевізником не виконано обовязок перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для виїзду до держави прямування (транзиту), що призвело до спроби перевезення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якого був відсутній документ який дає право на перетинання державного кордону України та вїзду до держави прямування, а саме даний громадянин намагався перетнути державний кордон України в Російську Федерацію по свідоцтву про народження, яке не дає право для перетину державного кордону України (а.с. 64-65).

В пункті 17 протоколу було вказано, що розгляд справи відбудеться 07.05.2012р. у приміщенні Житомирського прикордонного загону: м.Житомир, вул. Баранова, 125.

З даним протоколом була ознайомлена представник перевізника провідниця ОСОБА_7 про що свідчить її підпис в протоколі, яка отримала і другий примірник протоколу, що також підтверджується її підписом.

Таким чином, є безпідставними твердження позивача щодо порушення уповноваженою особою відповідача процесуальних норми з оформлення та ознайомлення представника позивача з протоколом, а також щодо не отримання ним його копії.

24.04.2012 року тимчасово виконуючим обовязки начальника Житомирського прикордонного загону Північного регіонального округу Державної прикордонної служби України була прийнята постанова № 950014 про правопорушення повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. В постанові назва перевізника вказана як ТОВ "Російські залізничні дороги". В постанові зазначено, що представник перевізника ОСОБА_7 перед посадкою пасажирів порушила вимоги Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень". За постановою на перевізника ТОВ "Російські залізничні дороги" було накладено штраф у розмірі 8500,00 гривень, відповідно до ст. ст. 2, 12, 13 та 14 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" (а.с. 10-12).

Згідно преамбули Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" (далі за текстом Закон) цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_8 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_8 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

Згідно ст. 45 Угоди "Про міжнародне пасажирське сполучення", учасниками якої є як Україна, так і Російська Федерація, пасажир, відправник та одержувач багажу зобовязані дотримуватись паспортно-адміністративних (в тому числі візових), митних та інших правил, які встановлені при проїзді залізничним транспортом у міжнародному сполучені як відносно себе, так і відносно до своєї ручної поклажі, багажу та товаробагажу. Залізниця не вправі контролювати виконання вказаних правил, за винятком встановлених органами залізниць або міжнародними угодами в області залізничного транспорту.

Таким чином, суд вважає, що посилання позивача на те, що позивач не є перевізником на території України та не може відповідати за невиконання обовязку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для вїзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, суперечить міжнародним зобовязанням, прийнятих на себе Російською Федерацією. Крім того, виходячи з положень Закону до обовязків посадової особи відповідного органу охорони державного кордону України не входить перевірка наявності чи відсутності ліцензії у перевізника.

Разом з тим, з урахуванням завдань адміністративного судочинства, встановлених ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що постанова про накладення штрафу на перевізника підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги або заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності окладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення.

В статті 3 Закону вказується перелік відомостей, які має містити протокол про вчинення правопорушення, зокрема в протоколі мають бути вказані назва перевізника, його юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце реєстрації.

Як вбачається з протоколу №950014 про правопорушення повязане із здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 07.04.2012р. вказується назва перевізника «ВАТ «Російські залізниці» (п.1), адреса перевізника м.Москва , вул..Ново Басманна, 2 (п.3), розрахунковий рахунок, при цьому без зазначення банківської установи в якій відкрито рахунок (п.5), ідентифікаційний код перевізника (п.7) дата і місце реєстрації перевізника (п.8).

Суд зазначає, що відомості внесенні до протоколу мають бути достовірними.

Проте, в протоколі не вказуються на підставі чого посадовою особою відповідача були внесенні ці відомості та чим вона керувалася при встановленні конкретного перевізника.

Докази, які б давали змогу чітко встановити перевізника відсутні і в матеріалах справи. В підтвердження своїх заперечень представниками відповідача були надані копії документів, а саме: паспорта представника перевізника ОСОБА_7, пояснення представника перевізника, свідоцтво про народження ОСОБА_6, паспорта ОСОБА_9, рапорт від 07.04.2012р та маршрут машиніста №364 від. 07.04.2012р.

Проте, жоден із вказаних документів не містить достовірних відомостей щодо перевізника. Більше того, маршрут машиніста №364 виданий Білоруською залізничною дорогою (а.с. 84).

В судовому засіданні представники відповідача пояснили, що перевізника, який скоїв правопорушення під час міжнародного перевезення, було встановлено на підставі усних пояснень представника перевізника-провідника вагону ОСОБА_7 з урахуванням фірмових логотипів позивача на вагоні та на форменому одязі провідника.

Проте, як вказується в позовній заяві та що підтверджується установчими документами, а також листом головного пасажирського управління Укрзалізниці №11/554 від 05.04.2011р. (а.с.66-67) діяльність з пасажирських перевезень дальнього слідування на території України здійснюється також і ВАТ «Федеральна пасажирська компанія», яка є окремою юридичною особою, хоча і підконтрольна ВАТ «Російські залізничні дороги»

Таким чином, суд приходить висновку, що в уповноваженої особи прикордонної служби ВПС "Овруч" не було достатньо підстав вважати, що перевізником, який допустив порушення Закону є ВАТ «Російські залізничні дороги», а не інша особа. Не було надан доказів в підтвердження правильності висновку щодо перевізника і в судовому засіданні.

Проте, на думку суду, труднощі у встановлені особи перевізника носять обєктивний характер та обумовленні особливостями перевезення пасажирів залізничним транспортом, оскільки локомотив поїзда та вагони можуть належати різним юридичним особам, при цьому провідник вагону може бути представником (працівником) третьої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначення в протоколів №950014 від 07.04.2012р. та в постанові №950014 про правопорушення повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 24.04.2012р. як перевізника на поїзді №20 сполучення «Одеса ОСОБА_5» ВАТ «Російські залізничні дороги», а відповідно порушника норм Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" не ґрунтується на належних доказах та не відповідає встановленим судом обставинам справи.

Таким чином постанова № 950014 про правопорушення повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 24.04.2012 року підлягає скасуванню, а справа про правопорушення, передбачене Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.159-163, 121-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити пропущений строк оскарження постанови.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Житомирського прикордонного загону північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 950014 від 24.04.2012 року про накладення на перевізника ВАТ "Російські залізничні дороги" штрафу у сумі 8500 грн.

Справу про правопорушення, передбачене Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. Й. Адамович