Справа № 2-а-126/10
Суддя: Бойко В. І.
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бобровицький районний суд Чернігівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада Чернігівської області

в складі: головуючого -судді Бойко В.І.

при секретарі- Чухіній О.В.,за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Бобровиця адміністративний позов ОСОБА_1 УДАІ УМВС України в Чернігівській області, прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

в становив:

Позивач в заяві до суду та в судовому засіданні просить скасувати постанову серії СВ № 147331 від 26 вересня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі260 гривень, посилаючись на те, що 26.09.2010 року відповідач ОСОБА_2 склав на нього протокол про скоєння ним адміністративного правопорушення і наклав на нього адміністративне стягнення за те,що він керуючи транспортним засобом перетнув суцільну смугу розділу дороги.

Вказану постанову він вважає не законною,так як правил дорожнього руху не порушував, вона є необгрунтованою і такою ,що не відповідає нормам КУпАП, так як під час її винесення інспектором не було з»ясовано всіх обставин справи .3»їжжаючи з мосту він не перетинав суцільної смуги,так як її взагалі не було видно. Про це він пояснив відповідачу ,але він повідомив , що дане порушення знято на відеозйомку ,хоча на ознайомлення її ніхто йому не надавав.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову не подали , про причини неявки до суду не повідомили . Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.ст.41,128 ч.4 КАС України розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність відповідачів.

Вислухавши позивача ,вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до и. З ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що 26.09.2010 року відповідачем ОСОБА_2 відносно позивача винесена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за те, що він керуючи транспортним засобом перетнув суцільну смугу розділу дороги і за це на нього накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 260 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП.

Відомостей ,які б підтверджували, що саме позивач перЕтнув суцільну смугу дорожньої розмітки відповідачами не було надано і не було вжито заходів щодо опитування свідків події, а також не було надано суду відео зйомку даної події. .

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Таким чином, відповідач, працюючи наданій дільниці по виявленню порушень ПДР України і перевіряючи дотримання вимог водіями ПДР, при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не навів ніяких доказів, які б в повній мірі підтверджували в його діях факт скоєння ним порушення вказаних в протоколі і постанові правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Цротокол про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом скоєння адміністративного правопорушення В судовому засіданні було встановлено ,що він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП,так як в ньому не вірно вказаний нормативно правовий акт ,який передбачає відповідальність за вказане порушення. В протоколі вказано ,що позивач порушив п.5.21.1 ПДР України якого в правилах дорожнього руху не існує ,що є грубим порушенням зі сторони відповідача ОСОБА_2 при складанні протоколу ,що і призвело до винесення ним не законної постанови. Інших доказів вини позивача судом не встановлено.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачі не тільки не надали ніяких доказів на спростування доводів позивача, але й не з'явилися в судове засідання без поважних причин, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином,про що свідчать поштові повідомлення про отргтання судових повісток .

А тому, крім написаної відповідачем постанови про скоєння інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, відповідачами в суд не надано ніяких доказів на підтвердження прийнятого рішення. Про це мало

бути відомо відповідачам , так як позивач не визнавав свою вину в порушеннях ПДР України. Однак відповідачі , отримавши повістку в суд і матеріали адміністративного позову і ознайомившись з їх змістом, не з'явилися в суд і не довели свою правомірність

Таким чином, в ході судового розгляду даного адміністративного позову не знайшло свого підтвердження порушення позивачем ПДР України, як про це зазначено в постанові, а навпаки було ним спростовано наданими доказами. При таких обставинах суд вважає за необхідне скасувати винесену відповідачем постанову серії СВ № 147331 від 26.09.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 гривень.

Керуючись ,ст.ст. .9,10,11, 14,159-163,167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії СВ № 147331 від 26 вересня 2010 року винесену інспектором Чернігівського ГДАІ прапорщиком міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 гривень.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає відповідно до ст. 171-2 КАС України.

СУДДЯ