Справа № 2-а-1464/11
Суддя: Попович С. М.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-1464/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" лютого 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Поповича С.М.

при секретарі Карпушевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови державного інспектора праці ОСОБА_2 від 10.01.2011 року про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності по ст. 1886 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Зазначав, що 01.12.2010 року відповідачем була проведена перевірка на КП «Теплокомуненерго», в ході якої виявлено ряд порушень законодавства про працю, в тому числі ст. 97 КЗпП України щодо встановлення схем посадових окладів та ставок, встановлених колективним договором, з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевою угодами, і в той же день позивачу був вручений припис для усунення виявлених порушень з терміном виконання до 15.12.2010 року. Однак, до зазначеної дати припис не було виконано із-за причин економічного і фінансового характеру.

КП «Теплокомуненерго» є комунальною власністю територіальної громади м. Олександрії і існує за рахунок оплати за послуги опалення споживачами міста за діючими тарифами, встановленими органами місцевого самоврядування. Діючі тарифи на послуги теплопостачання для населення міста введені в дію ще з 01.11.2007 року і розраховані в цінах 2006 року та на мінімальну заробітну плату 375 грн. Діючі тарифи відшкодовують економічно обґрунтовані витрати на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для населення лише на 56 %, для бюджетних організацій і установ на 94 %.

Таким чином, останні роки підприємство постійно знаходиться в фінансовій скруті, працює зі збитками і має значні борги за енергоносії та податкам. Загальні збитки підприємства за 2009 рік 6322200 грн., за 10 місяців 2010 року 5622000 грн. Заборгованість підприємства по податковим зобовязанням становить 5300000 грн., за спожитий природний газ в минулому опалювальному сезоні 5248600 грн., з початку поточного сезону 2010-2011 років 6535500 грн. В умовах значного дефіциту надходжень від споживачів міста підприємство змогло оплатити лише 26,3 % від нарахованого за спожитий природний газ поточного сезону, тому постійно працює на мінімальних лімітах на газ, які встановлює ДК «Газ України», а це призводить до зниження якості послуг теплопостачання та недоотримання тепла споживачами міста.

Здійснення перерахунку заробітної плати на законодавчо встановлену мінімальну заробітну плату з 01.12.2010 року 922 грн. призведе до зростання фонду оплати праці на 24 %, надмірно високого рівня заробітної плати працівників підприємства на фоні інших підприємств міста та відсутності наявних коштів для виплати заробітної плати в законодавчо встановлені терміни. Відсутнє джерело, за рахунок якого можливо платити заробітну плату в 2,5 рази більшу, ніж закладена в діючому тарифі.

Виконання припису можливо лише за умови затвердження економічно обґрунтованих тарифів на теплову енергію або виконання ст.ст. 31, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» по компенсації різниці в тарифах за рахунок місцевого або державного бюджету. Незважаючи на неодноразові звернення підприємства, тарифи на послуги теплопостачання на рівні 100 % відшкодування економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії не затверджені.

З наведених підстав позивач вважає виконання припису нездійсненним, а постанову державного інспектора праці необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, пояснили, що середня заробітна плата на підприємстві в грудні 2010 року становила 2590 грн., в січні 2011 року 2508 грн., її підвищення навіть на 11 % спричинить збільшення розміру середньої заробітної плати до 2875 грн. Здійснення перерахунку заробітної плати на законодавчо встановлену мінімальну заробітну плату призведе до зростання фонду оплати праці на 26 %, надмірно високого рівня заробітної плати працівників підприємства на фоні інших підприємств міста та відсутності наявних коштів для виплати заробітної плати в законодавчо установлені терміни. Відсутнє джерело, за рахунок якого можливо платити заробітну плату в 2,5 рази більшу, виходячи з мінімальної заробітної плати в розмірі 941 грн., в той час як в діючому тарифі мінімальна заробітна плата становить 460 грн.

Відповідач позов не визнав, вважає доводи позивача безпідставними, оскільки фактично порушення трудового законодавства на КП «Теплокомуненерго» мали місце, які після вручення припису частково були усунуті, але не повністю, що і стало підставою для відповідальності позивача по ст. 1886 КУпАП.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2010 року державним інспектором праці ОСОБА_2 була проведена перевірка на КП «Теплокомуненерго», в ході якої виявлено ряд порушень законодавства про працю, зокрема, ст. 97 КЗпП України щодо вставлення схем посадових окладів та ставок, передбачених колективним договором, з дотриманням норм і гарантій згідно діючого законодавства, генеральної та галузевої угоди. По результатам перевірки відповідач вручив позивачу припис від 01.12.2010 року щодо усунення виявлених порушень до 15.12.2010 року.

10.01.2011 року відповідачем була проведена перевірка виконання припису директором КП «Теплокомуненерго» і встановлено, що п. 2 припису щодо недопущення порушень ст. 97 КЗпП України, що стосуються встановлених схем посадових окладів та ставок з дотриманням вимог діючого законодавства не виконані. За результатами перевірки складений протокол від 10.01.2011 року про адміністративне правопорушення сторони директора підприємства ОСОБА_1 по ст. 1886 КУпАП і винесена відповідно постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу.

На думку суду, приймаючи рішення про адміністративну відповідальність позивача по ст. 1886 КУпАП, відповідачем не взято до уваги, що часткове невиконання зазначених у приписі порушень зумовлене причинами обєктивного характеру, коли позивач, як директор КП «Теплокомуненерго», в умовах економічної кризи і збитковості підприємства вимушений, посилаючись на економічно обґрунтовані розрахунки, не допустити збільшення фонду оплати праці з метою недопущення відключення мешканців міста від послуг теплопостачання, оскільки підвищення заробітної плати працівників підприємства неминуче зумовлює підвищення тарифів для населення і як наслідки неплатежі споживачів тепла і відповідна неможливість для підприємства своєчасно здійснити оплату за спожитий природний газ, електроенергію та податки, що становило реальну загрозу подальшого відключення теплопостачання і завдання значної шкоди державі та правам і інтересам мешканців міста.

Крім того, суд приймає до уваги, що постановою судді Олександрійського міськрайонного суду від 20.01.2011 року про притягнення ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 41 КУпАП за порушення вимог ст. 97 КЗпП України, на що також посилається в приписі державний інспектор праці ОСОБА_2, зазначене правопорушення визнано судом малозначним, що дало підстави відповідно до ст. 22 КУпАП для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Аналізуючи матеріали справи в сукупності та враховуючи, що розмір середньомісячної заробітної плати на КП «Теплокомуненерго» вищий, ніж по Україні, що підтверджується долученими до справи документами, відсутність зі сторони працівників підприємства будь-яких скарг щодо оплати праці, суд оцінює дії директора КП «Теплокомуненерго» ОСОБА_1 як вчинені в стані крайньої необхідності, що згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням. Невиконання позивачем в даному випадку припису державного інспектора праці суд визнає як значно меншу шкоду правам і інтересам працівників підприємства, ніж відвернену шкоду державному порядку, правам і інтересам громадян міста в разі відключення теплопостачання.

З наведених підстав в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1886 КУпАП, постанова державного інспектора праці ОСОБА_2 від 10.01.2011 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 9, 15, 17, 158 163, 1712 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області ОСОБА_2 № 11-04-054/0008-0001 від 10.01.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1886 КУпАП.

Постанова відповідно до ч. 2 ст. 1712 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: