Справа № 2-а-316/10
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2010 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі Рушеляк Г.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 у Львівській області, третя особа інспектор ДПС взводу ДПС ДАІ із ЗС Сеник ОСОБА_3 про скасування постанови серії ВС № 252164 від 23.11.2010 року в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, покликаючись на те, що23.11.2010 року постановою інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ із ЗС ОСОБА_4 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вважає, що постанова є безпідставною, не базується на доказах, зазначене правопорушення не відповідає обставинам справи, а постанова не відповідає вимогам закону.

Зазначає, що зі змісту постанови його притягнуто до відповідальності за керування автомобілем без ременів безпеки та при відсутності поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Вказує, що керував автомобілем з пристебнутими ременями безпеки, а інспектор ДПС зупинив для того, щоб вияснити який груз він перевозить. Переконавшись у відсутності грузу інспектор ДПС почав складати протокол про адміністративне правопорушення, про те, що нібито він керував автомобілем без ременів безпеки, при цьому незалучивши понятих, а коли він звернув йому на це увагу, той почав вимагати від нього страховий поліс, який йому він предявив.

З огляду на наведені обставини просить спірну постанову скасувати, а справу закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши при цьому, що поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів предявив інспектору ДПС, однак такий при складанні протоколу вказав про її відсутність. Копію постанови та протоколу на мою вимогу не надав, повідомивши, що мені дані документи будуть надіслані поштою. Просить постанову скасувати, а справу закрити.

Відповідач представник Управління ОСОБА_2 у Львівській області та третя особа інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ із ЗС ОСОБА_4 в судове засідання не заявилися, хоча були своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, а також від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.11.2010р. інспектором ДПС взводу ДПС ДАІ із ЗС ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, тобто позивача по справі, згідно з яким останній 23.11.2010 року о 11 год.15 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 75 км автодороги «Львів-Шегині» в с.Шегині Мостиського району Львівської області не був пристебнутий ременем безпеки та на якому відсутній договір обовязкового страхування цівільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ», п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України.

На підставі вказаного протоколу цим же інспектором 23.11.2010 року винесено постанову про притягнення скаржника до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 121, ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Відповідно до п.2.1 (ґ) Правила дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не предявили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, талона до нього, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом, а у випадках, передбачених законодавством, належно оформленого дорожнього (маршрутного) листа або документів на вантаж, що перевозиться, ліцензійної картки на транспортний засіб, а так само поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка").

Диспозиція ч.1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами водіями які не мають поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, разом з тим законодавець не визначає обовязковість мати при собі оригінал зазначеного полісу. Крім цього копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який мав при собі позивач під час його зупинки відповідачем, має юридичну силу.

Відповідно до п.2.3.(в) Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Сумніватися і недовіряти наданим у судовому засіданні поясненням позивача у суду не має підстав, а відповідач без поважних причин не висловив своєї позиції стосовно заявленого позову і не навів жодних доказів на підтвердження правомірності своєї поведінки чи на спростування пояснень позивача.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (субєкта владних повноважень, посадову особу інспектора ДАІ), якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Окрім того, частиною 3 статті 70 КАС України визначено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а у відповідності з частиною 4 цього Кодексу обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніяким іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Інспектор ДАІ не представив суду жодних доказів правомірності винесеної ним постанови.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.. 55 Конституції України).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведені обставини суд приходить до висновку, що спірна постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст.ст. 288, 293 КпАП України, ст.ст. 69-71, 86, 158-163 КАС України, суд-,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ із ЗС Сеника ОСОБА_3 від 23 листопада 2010 року серії ВС № 252164 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП скасувати, а справу закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак