Справа № 2-а-124/10
Суддя: Петушков С. А.
Дата ухвалення: 2010-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
Справа 2-а-124/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Петушкова С. А.,

при секретарі - Безкоровайній А. І.,

з участю представників відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання незаконним надання недостовірної чи неповної інформації, -

УСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати незаконними дії відповідача щодо надання йому неповної та недостовірної інформації, що міститься у листі № 17-22/1.

Свої вимоги мотивує наступним.

Голова Кіровоградської обласної ради ОСОБА_4 надіслав йому листа № 17-22/1 від 15.06.2009р., в якому повідомив, що його розпорядженням № 129-гр від 20.05.2009 р. начальника Олександрійського комунального міжміського БТІ ОСОБА_5 звільнено із займаної посади у зв'язку із закінченням терміну дії контракту.

Однак за минулі 5 (п'ять) місяців наведені ОСОБА_4 факти не знайшли свого підтвердження, а саме ОСОБА_5 весь цей час продовжує виконувати обов'язки начальника БИ у повному обсязі, підписуючи юридичні документи.

Таким чином інформація наведена у листі № 17-22/1 від 15.06.2009р. або взагалі не відповідає дійсності, або являється не повного.

Таким чином ОСОБА_4 порушив його законні інтереси та право на отримання достовірної інформації від посадової особи, яка законом зобов'язана надати таку інформацію.

Його вимоги грунтуються на п. 2 ст. 5 ЗУ, Дро боротьбу з корупцією", згідно якого на осіб, що уповноважені на виконання функцій держави (а саме такою особою є ОСОБА_4) накладене спеціальне обмеження, а саме заборона у відмові в наданні інформації, наданні неповної інформації, або у наданні недостовірної інформації. В останнє судове засідання не явився.

Представники відповідача просять в задовленні позову відмовити з наступних підстав.

Конституційні права людини і громадянина в Україні на інформацію, її вільне отримання, використання, поширення та зберігання в обсягах, необхідних для реалізації кожним своїх прав, свобод і законних інтересів, чинним законодавством держави закріплюються і гарантуються, Нормативна основа інформаційних правовідносин у державі визначені статтею 32 Конституції України, Законом України "Про інформацію", Цивільним та Кримінальним кодексами України, спрямованими на захист честі, гідності та ділової репутації особи внаслідок поширення неправдивої інформації, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, збереженням, використанням та розголошенням свідчень про особу.

Ч. 2 ст. 32 Конституції України не допускає збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Ч. З ст. 31 ЗУ "Про інформацію" заборонено доступ сторонніх осіб до відомостей про іншу особу, зібраних відповідно до чинного законодавства державними органами, організаціями і посадовими особами.

П. 14 ПВСУ від 25.05.1998 № 13 "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією" встановлено, що вирішуючи питання щодо винності особи в ненаданні, затриманні або наданні недостовірної чи неповної інформації, суди мають керуватися вимогами ЗУ "Про інформацію", а також відповідними правовими актами, які регулюють інформаційні відносини в державі. При цьому належить враховувати, що особа, уповноважена на виконання функцій держави, вправі відмовити в наданні інформації або надати її в неповному обсязі у випадках, передбачених статтями 28-38, 46 ЗУ "Про інформацію".

Згідно зі статтею 37 ЗУ "Про інформацію" не підлягають обов'язковому наданню для ознайомлення за інформаційними запитами офіційні документи, які містять у собі конфіденційну інформацію.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 30 жовтня 1997 року № 5-зп "частину четверту статті 23 Закону України "Про інформацію" треба розуміти так, що забороняється не лише збирання, а й зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди". До конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров'я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані). При цьому "рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим".

Крім того, згідно із частиною 10 пункту 6 статті 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" голова обласної ради здійснює керівництво виконавчим апаратом ради, а відповідно до пункту 4.6 Примірної Інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 1997 року № 1153 "Документи підписуються посадовими особами установи відповідно до їх компетенції, встановленої чинними нормативно-правовими актами. В установах, що діють на основі єдиноначальності, документи підписуються лише керівником установи або його заступником, відповідно до їх повноважень.", тому прохання позивача визнати дії по підписанню листа № 17-22/1 від 15.06.2009 року ОСОБА_6 незаконними є безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню.

Судом встановлено наступне.

Згідно із ст. 19 КАС, 2. Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Згідно із ст. 17 КАС, 1. Компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно із ст. 6 КАС, 1. Кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

ОСОБА_7, позивач отримав листа за підписом відповідача листа № 17-22/1, із змісту якого слідує, що його розпорядженням № 129-гр від 20.05.2009 р. начальника Олександрійського комунального міжміського БТІ ОСОБА_5 звільнено із займаної посади у зв'язку із закінченням терміну дії контракту.

ОСОБА_7 ОСОБА_5 на даний час працює в ОКМБТІ та підписує документи як його начальник.

Однак, позивачем не надано ніяких доказів того, що даною обставиною, чи наданою відповіддю якимось чином порушено його права. Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 17,-19, 158-163, 167 КАС, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в задоволенні адміністративного позову до ОСОБА_4 про визнання незаконним надання недостовірної чи неповної інформації, - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду, або апеляційну скаргу на неї, може бути подано до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її виготовлення в повному обсязі через Олександрійський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Олександрійський міськрайонний суд.

Головуючий: