Справа № 2а-6842/11/1270
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2011-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія №11.5
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2011 року Справа № 2а-6842/11/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Каюди А.М.,

при секретарі: Єгоровій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Кіровського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України у м. Кіровську Луганської області, про визнання протиправними дій та скасування постанови ВП №26501693 від 18.05.2011,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Кіровського міського управління юстиції (далі Кіровського ВДВС) в якому просив:

- Визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Кіровського МУЮ по відкриттю виконавчого провадження з виконання вимоги №264/1 від 22.04.2011 Управління Пенсійного фонду в м. Кіровську Луганської області (далі УПФУ в м. Кіровськ) про стягнення з позивача боргу в сумі 1760 грн. 80 коп.

- Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2011 з виконання вимоги №264/1 від 22.04.2011 УПФУ в м. Кіровську про стягнення з позивача боргу в сумі 1760 грн. 80 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності з 01.01.2011, були виключені частини 1-9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а ч.3 цієї статті передбачала, що вимога пенсійного фонду про сплату боргу є виконавчим документом. Згідно з ч. 14 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" лише рішення Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу є виконавчим документом.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження лише на підставі виконавчого документа зазначеного в статті 17 цього закону. Відповідно ж до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі неподання виконавчого документа зазначеного у статті 17 цього закону, однак такі дії на були вчинені відповідачем.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити їх повністю.

Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності з вимогами позову не погодився. Посилаючись на норми пунктів 8.1, 8.2, 8.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України відповідач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2011 ВП №26501693 на підставі вимоги УПФУ в м. Кіровську №264/1 від 22.04.2011 була прийнята ним на законних підставах та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа у справі УПФУ в м. Кіровську заперечень на позов не надала, не забезпечили участі повноважного представника у судовому засіданні, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд встановив наступне.

22.04.2011 УПФУ в м. Кіровську винесено вимогу про сплату боргу №264/1 у відношенні позивача у справі на суму 1760 грн. 80 коп. (а.с. 8).

18.05.2011 відповідачем ВДВС Кіровського МУЮ було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №26501693 на підставі вимоги УПФУ в м. Кіровську №264/1 від 22.04.2011 (а.с. 9).

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 визначено виконавчі документи за рішеннями, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою, а саме:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Відповідно до частини 3 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058) в редакції, що діяла до 01.01.2011 визначено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до підпункту 12 пункту 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010, який набрав чинності з 01.01.2011 внесено зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме частини першу - дев'яту статті 106 виключено.

Одночасно, пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, на момент прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі вимоги Пенсійного фонду стаття Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", яка містила фразу: "Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом" (ч. 3 ст. 106) була виключена.

Посилання відповідача на пункт 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі Інструкція), яка і на даний час містить фразу: "Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом" не приймаються судом, оскільки відповідно до пункту 1.1 цієї ж Інструкції ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням принципів верховенства права та законності, закріплених у статтях 8, 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" має вищу юридичну силу порівняно з Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зміст якої не повинен суперечити змісту Закону №1058.

Таким чином, при вирішенні даного спору суд керується вимогами Закону №1058, а не Інструкції.

Стосовно ж посилань на пункт 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010, який набрав чинності з 01.01.2011 суд зазначає наступне.

Даним пунктом перехідних положень встановлюються повноваження саме фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування щодо застосування існувавшего раніше порядку стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків. Даною нормою закону не встановлюються обов'язки державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження на підставі вимоги Пенсійного фонду, прийнятої на підставі норм Закону №1058 у період після 01.01.2011 стосовно заборгованості, що склалася за період до 01.01.2011, так само дана норма перехідних положень не містить вказівки про те, що вимога Пенсійного фонду є виконавчим документом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №26501693 від 18.05.2011 на підставі вимоги Пенсійного фонду №264/1 від 22.04.2011.

Позовна вимога щодо визнання неправомірними дій державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження залишається судом без задоволення з огляду на таке.

Вчинення дій субєктом владних повноважень є способом реалізації наданої субєкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій субєкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несуть акти індивідуальної дії, а даному випадку постанова про відкриття виконавчого провадження. Саме ця постанова і впливає на права та інтереси позивача. Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної особи прав (чи інтересів).

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню через відсутність порушення прав діями відповідача, а обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не відповідає обєкту порушеного права.

Одночасно суд зазначає, що зважаючи на відсутність строків позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків, третя особа у справі, Управління Пенсійного фонду України у м. Кіровську Луганської області, не позбавлена права звернутися з відповідним позовом до суду і у разі його задоволення отримати виконавчий лист в адміністративній справі, що буде належним виконавчим документом для відкриття виконавчого провадження про стягнення з відповідача суми заборгованості зі сплати страхових внесків за період з липня по грудень 2010 року.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 71, 94, 158-163, 167, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Кіровського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України у м. Кіровську Луганської області, про визнання протиправними дій та скасування постанови ВП №26501693 від 18.05.2011 задовольнити частково.

< Текст >

< Текст >

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Кіровського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №26501693 від 18.05.2011.

< Текст >

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 29.08.2011.

Суддя ОСОБА_2