Справа № 2а-3489/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 р. Справа № 107502/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

24.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області, в якому просив відновити пропущений строк для звернення до суду та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену надбавку до пенсії як дитині війни за період з 2010 по 2011рр. включно.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2011 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача протиправними щодо не нарахування та не виплати соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області провести на користь ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 24.08.2010р. по 24.02.2011р., виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз. 1 ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням уже виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлено всі обставини та прийнято постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування усіх суттєвих обставин справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою відмовити в позові у повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є дитиною війни, а відтак має право на встановлене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії.

Колегія суддів вважає підставними заявлені позовні вимоги в частині зобовязання відповідача нарахувати і виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період 2010 року, оскільки дія норм ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2010 рік не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами. Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На виконання пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України 06.07.2011р. прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з дня опублікування такої в Урядовому кур'єрі, 2011, 23.07.2011 № 133 23.07.2011р.

Оскільки даною постановою змінено розміри належних позивачу виплат, такі зміни неконституційними не визнавались, то суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги за 2011 рік належить задоволити по 22.07.2011р. включно.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

У відповідності до ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивач звернувся з позовом до суду 24.02.2011 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача щодо зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області провести нарахування та виплату на користь позивача підвищення до пенсії з 24.08.2010р.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, судом першої інстанції не враховано вимог ст.100 КАС України, згідно якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Поважності причин пропуску строку позивач не навів. Судом першої інстанції в частині вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про стягнення підвищення до пенсії в період з 01.01.2010 року по 24.08.2010 року строк не поновлено та відмовлено за цей період в позові, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що суду першої інстанції позовні вимоги в цій частині належало залишити без розгляду.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог позивача щодо зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області провести нарахування та виплату на його користь підвищення до пенсії за період з 24.08.2010 року по 22.07.2011 року включно, оскільки правових підстав для такої невиплати не має.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області, обовязок щодо нарахування і виплати спірної допомоги правильно покладено на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивача у передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірі колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 1832, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області задовольнити частково, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2011 року у справі № 2а-3489/11 скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в період з 24.08.2010 року по 22.07.2011 року включно з врахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про зобовязання здійснити перерахунок підвищення до пенсії в період з 01.01.2010 року по 23.08.2010 року залишити без розгляду.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_2