Справа № 814/1872/15
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р. Справа № 814/1872/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Запорожана Д.В.
судді -Коваля М.П.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Миколаївської митниці ДФС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Техноторг-Дон» звернулося до суду з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 20.05.2015 року №504070000/2015/000022/2, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №504070000/2015/00037 від 21.05.2015 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржувані рішення прийняті у зв'язку з безпідставними висновками митного органу про те, що при митному оформлені товару товариством були заявлені неповні/недостовірні відомості про митну вартість товарів, а при витребуванні додаткових документів товариство не надало їх в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач не надав витребувані документи, тому митницею правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів та картка відмови в прийняті митної декларації.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товару №504070000/2015/000022/2 від 20.05.2015 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови 504070000/2015/0037 від 21.05.2015 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Миколаївська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

01.04.2015 року між позивачем (покупець) та компанією «EKU FREN KAMPANA VE DOCUM SAN A. S.» Туреччина (продавець) був укладений зовнішньоекономічний контракт № 11-2015, за умовами якого продавець продає, а позивач купує запасні частини до комерційних автомобілів згідно Специфікації, яка є невід'ємною частиною контракту та в якій зазначається кількість та найменування придбаної продукції ( п.1.2 контракту). Відповідно до п.2.1 контракту продавець зобов'язаний поставити покупцю продукцію на умовах ЕХW. Ціна кожної одиниці придбаної продукції встановлюється в специфікації (п.4.2). У специфікації № 1 від 21.04.2015 року сторони контракту зазначили кількість та назву запасних частин, які купує позивач.

З метою переміщення через митний кордон запасних частин до вантажних автомобілів позивачем 18.05.2015 року була подана електронна митна декларація № 504070000/2015/002215 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товару за основним методом оцінки за ціною контракту. Для підтвердження митної вартості товару були надані : контракт від 01.04.2015 року, специфікація № 1 від 21.04.2015 року, рахунок-фактура від 12.05.2015 року № MSSX 00002365, платіжне доручення від 05.05.2014 року № 124, товарно-транспортна накладна № 075124 від 12.05.2015 року, довідка про транспортні витрати №50 від 15.05.2015.

В повідомленні від 18.05.2015 року митний орган зазначив, що подані позивачем документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: надані документи не містять інформацію щодо числових значень складових митної вартості: відсутня інформація щодо транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження, інформація щодо витрат на навантаження, зазначена в довідці про транспортні витрати від 15.05.2015 № 50, суперечить п.3.2 Договору № 038/10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.09.2011 року, відсутня інформація щодо страхових витрат. Відповідно до ч.3 ст.53 МК України для підтвердження митної вартості товару та її складових необхідно надати: 1) виписку з бухгалтерської документації щодо складових митної вартості (пакування, страхування, транспортних витрат), а також бухгалтерські документи, передбачені розділом 4 договору № 038/10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.09.2011 року, 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника, 3) Копію митної декларації країни відправника. 4). Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару.

Листом від 20.05.2015 року, на вимогу митниці позивачем було надано додаткові документи, зокрема: 1) бухгалтерські документи - заявка № 137 від 12.05.2015 року на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні та рахунок-фактура на оплату № СФ-0000081 від 19.05.2015 року, в якому в першій графі сума перевезення до кордону становить 25 000 грн., з цієї суми 500 грн. вартість перевезення товару разом з витратами на навантаження. Пояснення стосовно того, що товар не страхувався, оскільки умовами поставки ЕХW, Инкотермс 2010, не передбачено обов'язок продавця чи покупця по страхуванню товару, 2) копію комерційної пропозиції від 01.04.2015 року компанії «EKU FREN KAMPANA VE DOCUM SAN A.S.», 3) копію декларації країни відправлення № 15341200ЕХ121618 від 12.05.2015 року,4) Повідомили митницю, що у позивача відсутні висновки про якісні та вартісні характеристики товарів.

В рішенні про коригування митної вартості товарів від 20.05.2015 року № 504070000/2015/000022/2 відповідачем було зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у зв'язку з невідповідністю обраного декларантом основного методу визначення митної вартості товару, а саме: 1. Документи не містять інформації щодо страхування товару, 2. Надані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме в контракті зазначено «запасні частини комерційних автомобілів», а в специфікації № 1 «запасні частини до вантажних автомобілів», 3.Номер рахунку зазначений в СМR від 12.05.2015 року № 075124 не відповідає наданому рахунку до митного оформлення, 4.Копія експортної декларації країни відправлення надана не на бланку, що унеможливлює її як підтверджуючий документ, 5. В наданій комерційній пропозиції не вказані умови поставки на яких пропонуються товари, 6.Сума в заявці від 12.05.2015 № 137 не відповідає сумі, заявленої в заявці про транспортні витрати від 15.05.2015 № 50, 7.Декларантом не надано витребуваних митницею документів.

В рішенні про коригування митної вартості відповідач зазначає зовсім інші підстави, ніж зазначав у повідомленні, та не прийняв до уваги ті документи та пояснення стосовно того, що товар не страхувався, що позивач надав всі документи, які були у нього в наявності. Відповідач в рішенні про коригування митної вартості зазначив про розбіжності стосовно «запасні частини комерційних автомобілів» та «запасні частини до вантажних автомобілів», щодо експортної декларації країни відправлення не на бланку, щодо відсутністю у комерційної пропозиції умови поставки, але не надав законодавчого обґрунтування стосовно того, що вказані на його думку недоліки, могли вплинути на ціну товару. Невідповідність номеру рахунку зазначеного в СМR від 12.05.2015 року № 075124 та наданому рахунку до митного оформлення склалося, в зв'язку з тим, що перевізник в товарно-транспортній накладній СМR від 12.05.2015 року № 075124 зазначив номери бланків інвойсу № 971761, № 971762, замість номеру інвойсу, але ідентифікувати, що це один й той же рахунок-фактура можливо, оскільки вони містять правильний номер зазначений позивачем № MSSX 00002365 та неправильний, зазначений контрагентом позивача № 971762. Відповідач також зазначив у рішенні, як підстава незастосування основного методу те, що сума у заявці від 12.05.2015 року № 137 не відповідає сумі, заявленої в заявці про транспортні витрати № 50 від 15.05.2015 року. Довідка від 15.05.2015 року містить транспортні витрати до митного кордону та складає 25 000 грн., а в заявці № 137 від 12.05.2015 року зазначена сума 43 000 грн., яка складається за перевезення по маршруту Косаеlі (Туреччина) Миколаїв. Також позивач надавав митниці рахунок-фактуру від 19.05.2015, в якому окремо зазначені транспортні витрати до митного кордону України та окремо транспортні витрати після перетину митного кордону України до пункту призначення.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № 504070000/2015/00037 від 21.05.2015 року позивача повідомлено про відмову у митному оформлені (випуску) товарів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не містять розбіжностей, наявних ознаки підробки, містять всі відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що була фактично сплачена за ці товари, тому метод визначення митної вартості за ціною контракту є правильним, а рішення митниці від 20.05.2015 року та картка відмови від 21.05.2015 року є протиправними та підлягають скасуванню.

В апеляційній скарзі Миколаївської митниці вказується, що подані декларантом документи містили розбіжності та неточності та не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, тому оскаржувані рішення є правомірними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч.3).

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч.2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.3).

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (ч.5).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч.7).

З аналізу наведених норм законодавства з питань митної справи вбачається, що право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

З матеріалів справи вбачається, що після подання декларантом документів для митного оформлення товару, митниця направила декларанту електронне повідомлення, в якому зазначила, що надані документи не містять інформацію щодо числових значень складових митної вартості, а саме:

- відсутня інформація щодо транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження (відповідно до «Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті», затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65);

- інформація щодо витрат на навантаження, зазначена в довідці про транспортні витрати від 15.05.2015 №50, суперечить п.3.2 Договору №038/10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.09.2011 року;

- відсутня інформація щодо страхових витрат.

Стосовно посилань митниці на відсутність інформації щодо транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об'єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів (ч.10 ст. 58).

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні (ч.11 ст. 58).

Серед перелічених, не визначені транспортні витрати при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження, у зв'язку з чим посилання митного органу на те, що такі витрати відносяться до митної вартості є необґрунтованим.

Також, є незрозумілим посилання митного органу на «Методичні рекомендації з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті», затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, оскільки згідно з п.2 цих Методичних рекомендацій, вони можливі для застосування, тобто, не є обов'язковими для застосування.

Отже, перша підстава для витребування у позивача додаткових документів - відсутність інформації щодо транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження, є необґрунтованою.

Стосовно посилань митниці на те, що інформація щодо витрат на навантаження, зазначена в довідці про транспортні витрати від 15.05.2015 №50, суперечить п.3.2 Договору №038/10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.09.2011 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з довідкою про транспортні витрати від 15.05.2015 №50 (а.с.36), в транспортні витрати - 25000 грн. включені витрати на навантажувальні роботи у розмірі - 500 грн.

Відповідно до п.3.2 Договору №038/10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.09.2011 року (а.с.33), Замовник зобов'язаний провести навантаження/розвантаження та митне оформлення, загальний час якого не повинен перевищувати 24 години на навантаження/розвантаження і 24 години на митне оформлення, незалежно від кількості місць навантаження, якщо вони знаходяться в межах одного міста.

Таким чином, згідно з договором, навантажувальні роботи зобов'язався виконати позивач (Замовник), а згідно з довідкою від 15.05.2015 №50, навантажувальні роботи виконав Перевізник, що на думку митного органу, суперечить договору між Замовником і Перевізником та є підставою для витребування у позивача додаткових документів.

Колегія суддів вважає, що якщо договором за 2011 рік було передбачено виконання навантажувальних робіт Замовником і цей договір, згідно з його п.6, автоматично подовжував свою дію на кожен наступний рік, у тому числі й на 2015, то сторони договору, враховуючи своє тривале співробітництво, могли усно домовитись про те, що при певному перевезенні вантажу у 2015 році обов'язок щодо виконання навантажувальних робіт буде покладений на Перевізника. Також, колегія суддів вважає, що така домовленість не суперечить змісту договору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в транспортній довідці від 15.05.2015 №50 (а.с.36), поданій декларантом, відображені як сугубо транспортні витрати, так і витрати на навантаження, тобто складові митної вартості, які передбачені п.п.5, 6 ч.10 ст. 58 МК України.

Отже, друга підстава для витребування у позивача додаткових документів, а саме, те, що інформація щодо витрат на навантаження, зазначена в довідці про транспортні витрати від 15.05.2015 №50, суперечить п.3.2 Договору №038/10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.09.2011 року, також є необґрунтованою.

Стосовно останньої підстави для витребування у позивача додаткових документів - відсутності інформації щодо страхових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.8 ч.2 ст. 53 МК України, у разі, якщо страхування не здійснювалося, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування не подаються.

В транспортній довідці від 15.05.2015 №50 (а.с.36) декларант повідомив митницю про те, що страхування не здійснювалось, тобто, фактично надав інформацію про відсутність страхових виплат у зв'язку з не здійсненням страхування.

Таким чином, посилання митниці на відсутність інформації щодо страхових виплат цілком суперечить довідці від 15.05.2015 №50, яка містила таку інформацію.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що електронне повідомлення митниці від 18.05.2015 року, яким у декларанта були витребувані додаткові документи є повністю безпідставним.

В рішенні про коригування митної вартості товарів від 20.05.2015 року №504070000/2015/000022/2 (а.с.13, 14) зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у зв'язку з невідповідністю обраного декларантом основного методу визначення митної вартості товару, а саме: 1. Документи не містять інформації щодо страхування товару, 2. Надані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме в контракті зазначено «запасні частини комерційних автомобілів», а в специфікації №1 «запасні частини до вантажних автомобілів», 3. Номер рахунку зазначений в СМR від 12.05.2015 року №075124 не відповідає наданому рахунку до митного оформлення, 4. Копія експортної декларації країни відправлення надана не на бланку, що унеможливлює її ідентифікувати як підтверджуючий документ, 5. В наданій комерційній пропозиції не вказані умови поставки на яких пропонуються товари, 6. Сума в заявці від 12.05.2015 №137 не відповідає сумі, заявленої в заявці про транспортні витрати від 15.05.2015 № 50, 7. Декларантом не надано витребуваних митницею документів.

Стосовно п.1 - Документи не містять інформації щодо страхування товару, колегія суддів зазначає, що вище вже була доведена повна необґрунтованість цієї підстави.

Стосовно п.2 - Надані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме в контракті зазначено «запасні частини комерційних автомобілів», а в специфікації №1 «запасні частини до вантажних автомобілів», колегія суддів зазначає, що митницею не доведено, що вказана неточність має будь-яке значення для визначення митної вартості товару та взагалі є суттєвою у спірних правовідносинах.

У зв'язку з цим, вказана підстава є необґрунтованою.

Стосовно п.3 - Номер рахунку зазначений в СМR від 12.05.2015 року №075124 не відповідає наданому рахунку до митного оформлення, колегія суддів зазначає наступне.

У міжнародній товарно-транспортній накладній CMR №075124 від 12.05.2015 року (а.с.35) Перевізник зазначив замість номеру інвойсу - №MSSX00002365 від 12.05.2015 номери бланків цього інвойсу: номер першої сторінки бланку інвойсу №971761 (а.с.30) та номер другої сторінки бланку - інвойсу №971762 (31).

На думку колегії суддів, вказане не дає підстави для ствердження, що під час процедури митного оформлення за митною декларацією №504070000/2015/002215 від 18.05.2015 року декларант надав інший рахунок фактуру (інвойс), а ніж той, що був зазначений у міжнародній товарно-транспортній накладній CMR №075124 від 12.05.2015 року.

Таким чином, підстава п.3 є необґрунтованою.

Стосовно п.4 - Копія експортної декларації країни відправлення надана не на бланку, що унеможливлює її ідентифікувати як підтверджуючий документ, колегія суддів зазначає, що митницею не вказано, яка саме норма законодавства передбачає, що декларацію іноземного відправника неможливо ідентифікувати як підтверджуючий документ, якщо вона надана не на бланку.

У зв'язку з цим, підстава п.4 є необґрунтованою.

Стосовно п.5 - В наданій комерційній пропозиції не вказані умови поставки на яких пропонуються товари, колегія суддів зазначає, що митниця також не вказала, яка саме норма законодавства, вимагає обов'язкового зазначення у комерційних пропозиціях умов поставок, на яких пропонуються товари.

Крім того, згідно з п.2.1 контракту №11-2015 від 01.04.2015 року, продукція поставляється на умовах EXW - склад Продавця згідно Инкотермс 2010.

Таким чином, підстава п.5 є необґрунтованою.

Стосовно п.6 - Сума в заявці від 12.05.2015 №137 не відповідає сумі, заявленої в заявці про транспортні витрати від 15.05.2015 №50, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у довідці Перевізника - ТОВ «ЄвроАзія Транс Груп» №50 від 15.05.2015 році (а.с.36) зазначені транспортні витрати до митного кордону України в сумі 25000 грн., а у заявці №137 від 12.05.2015 року про транспортно-експедиторські обслуговування в міжнародному сполученні (а.с.40) сторони погодили ставку за перевезення в сумі 43000 грн. за маршрутом: КосаеІІ (Туреччина) - м. Миколаїв

Отже, довідка про транспортні витрати №50 від 15.05.2015 року стосується транспортних витрат до митного кордону України, а заявка №137 від 12.05.2015 року включає як транспортні витрати до кордону України, так і після перетину митного кордону України до пункту призначення.

Позивач надав митниці рахунок-фактуру на оплату послуг з перевезення №СФ-0000081 від 19.05.2015 року (а.с.41), де зазначені транспортні витрати до митного кордону Україні та транспортні витрати після перетину митного кордону України до пункту призначення.

За таких обставин, підстава п.6 є необґрунтованою.

Стосовно п.7 - Декларантом не надано витребуваних митницею документів, колегія суддів зазначає, що декларантом на вимогу митниці було надано:

- виписку з бухгалтерської документації (заявку №137 від 12.05.2015 року на транспортно-експедиторське обслуговування в міжнародному сполученні та рахунок-фактура на оплату № СФ- 000081 від 19.05.2015 року);

- копію комерційної пропозиції компанії «EKU FREN KAMPANA VE DOKUM SAN A.S. від 1115 року»;

- копію декларації країни відправлення №15341200ЕХ121618 від 12.05.2015 року.

Також, декларант повідомив митницю про відсутність у нього висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч.3 ст. 58 МК України, додаткові документи надаються декларантом за їх наявності.

Колегія суддів вважає, що не представлення позивачем одного з кількох витребуваних документів не можна розглядати як не виконання вимоги митниці про надання додаткових документі.

Отже, п.7 також є необґрунтованим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що необґрунтованість п.7 фактично вже була доведена вище, під час встановлення необґрунтованості вимог митниці про надання додаткових документів.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних рішень та необхідність задоволення позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 вересня 2015 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: Д.В. Запорожан
Суддя: М.П. Коваль