Справа № 545/4551/14-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 р.Справа № 545/4551/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

прокурора Стрельнікова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокурора Полтавського району Полтавської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 02.12.2014р. по справі № 545/4551/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Завідувача сектором землеустрою та ринку земель Відділу держземагенства у Полтавському районі ОСОБА_3 третя особа Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області

про визнання неправомірною, скасування відмови та зобов"язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до завідувача сектором землеустрою та ринку земель відділу Держземагентства у Полтавському районі ОСОБА_3, третя особа-Щербанівська сільська рада Полтавського району в якому просив суд:

-скасувати відмову завідувача сектору землеустрою та ринку земель відділу Держземагентства у Полтавському районі у наданні переліків обмежень у використанні земельних ділянок, які відводяться у власність та погодити викопіювання з планово-картографічних матеріалів та проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності гр.. ОСОБА_1, яка знаходиться в с. Розсошенці на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області;

-зобов»язати відділ Держземагентсва у Полтавському районі Полтавської області надати перелік обмежень у використанні земельної ділянки, яка відводиться у власність, погодити викопіювання з планово-картографічних матеріалів, а також розглянути і погодити проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності гр.. ОСОБА_4, яка знаходиться в с. Розсошенці, на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.12.2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано відмову Завідувача сектору землеустрою та ринку земель Відділу Держземагентства у Полтавському районі у наданні переліків обмежень у використанні земельних ділянок, які відводяться у власність та погодити викопіювання з планово - картографічних матеріалів та проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності гр. ОСОБА_1, яка знаходиться в с.Розсошенці, на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Зобов'язано Відділ Держземагентства у Полтавському районі Полтавської області (далі Орган земельних ресурсів) (36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 7), надати перелік обмежень у використанні земельної ділянки, яка відводяться у власність, погодити викопіювання з планово - картографічних матеріалів, а також розглянути і погодити проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності гр. ОСОБА_1, яка знаходиться в с. Розсошенці, на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Прокурор Полтавського району Полтавської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 02.12.2014 р. скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу № 4935 від 30.12.2006 року позивач є власником земельної ділянки загальною площею 1,82 га, що знаходиться в с. Розсошенці на території Щербанівської сільської ради.

На підставі зазначеного договору було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

Позивач звернувся до проектної організації та замовив виготовлення відповідного проекту землеустрою.

В процесі здійснення своєї діяльності виконавець землевпорядних робіт отримав висновок Відділу містобудування та архітектури Полтавської РДА про відсутність заперечень та можливість розміщення на вказаній території житлових будинків. Також Позивачем було отримане Містобудівне обгрунтування щодо можливості зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва житлових будинків, висновок археологічної служби про відсутність перешкод у зміні цільового призначення земельної ділянки.

Листом № 312 від 02.10.2014 року Виконавець робіт із землеустрою звернувся до Відділу Держемагентства у Полтавському районі Полтавської області про надання переліку обмежень у використанні земельних ділянок, які відводяться у власність та погодити планово-картографічні матеріали, які є підставою для погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки гр. ОСОБА_1, яка знаходиться в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області на території Щербанівської сільської ради.

Листом-відповіддю № 0320/3201 від 07.10.2014 року Завідувачем сектору землеустрою та ринку земель Відділу Держземагентства у Полтавському районі було відмовлено у наданні зазначених вище переліків та погодження планово-картографічних матеріалів, що унеможливлює подальше погодження проекту із посиланням на те, що дана земельна ділянка в місцевому фонді по зберіганню технічної документації із землеустрою Відділу є земельною часткою (паєм), згідно проекту поділу земель на земельні частки (паї) в межах розпайованих земель бувшого КСП АФ ім. Т.Г. Шевченка на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач помилково і безпідставно відмовив у наданні переліків обмежень у використанні земельних ділянок, які відводяться у власність та погодити викопіювання з планово - картографічних матеріалів та проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області, яка не приймала участі у розгляді справи, подано Прокурором Полтавського району Полтавської області.

Відповідно до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги) з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги) представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Частинами 3,4 статті 36-1 цього Закону передбачено, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту (ч.6 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції чинній на момент розгляду справи) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 вказаного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 цього Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Отже, звертаючись до суду як представник інтересів держави прокурор повинен обґрунтувати в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Як вбачається з апеляційної скарги та додаткових письмових пояснень прокурора, обґрунтуванням підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області є те, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державною здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом про визнанння незаконними рішень органів державної влади та місцевого самоврядування, визнання недійсними правочинів та повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Між тим, колегія суддів зазначає, що відсутність повноважень у державного органу на звернення до суду з відповідним позовом не може свідчити про порушення або загрозу порушення інтересів держави та необхідність їх захисту. Прокурором не наведено саме які інтереси держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області в даному випадку порушені та якою особою.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до Указу Президента України № 459/2011 від 13.04.2012 року «Про державну інспекцію сільського господарства в України» центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі є Держсільгоспінспекція України.

Приписами ст.ст. 6,9,10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено повноваження Держсільгоспінспекції України, визначено способи здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, а також встановлено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Між тим, з матеріалів справи не вбачається, що Держсільгоспінспекцією України вчинялися дії проведення перевірки щодо спірної земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що власником земельної ділянки площею 1,82 га, що знаходиться в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, є ОСОБА_1, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 14.09.2007.

Отже, спірна земельна ділянка відноситься до приватної, а не державної власності.

Прокурор не звертався з вказаним позовом в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області, а є заявником апеляційної скарги в інтересах зазначеного органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу вказаної норми випливає, що особи, які не брали участі у справі, можуть оскаржити рішення суду, якщо доведуть, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

В обґрунтування підстав для оскарження рішення суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги прокурором не доведено суду апеляційної інстанції, яким чином оскаржуване у справі рішення стосується прав, свобод та інтересів Держсільгоспінспекції України, а також, що судом першої інстанції під час розгляду вказаної справи та прийняття оскаржуваного рішення було вирішено питання про права, свободи, інтереси чи обов'язки Держсільгоспінспекції України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи постанову суд першої інстанції не вирішував питання про права, свободи, інтереси чи обов'язки Держсільгоспінспекції України та прийняте рішення не впливає на її права, інтереси та обов'язки, а тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокурора Полтавського району Полтавської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 02.12.2014р. по справі № 545/4551/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 28.09.2015 р.