Справа № 2-а-2684/11
Суддя: Попович С. М.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-2684/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" жовтня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Поповича С.М.

при секретарі Карпушевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання дій неправомірними щодо соціальних виплат та зобовязань, зобовязання донарахувати на здійснені соціальні виплати,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував наступним.

Позивач є потерпілим від аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, інвалід 3 групи від наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону № 796-ХІІ) йому повинна бути виплачена одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоровю, а також щорічна допомога на оздоровлення за 2009 рік та 2010 рік в сумі 7528 грн. Однак виплачена щорічна допомога на оздоровлення за 2 роки всього 180 грн.

Також він має право на позачергове щорічне безплатне надання санаторно-курортних путівок або одержання за їх бажанням грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки по Україні. Але йому та його сину-інваліду ОСОБА_2, інвалідність якого повязана з наслідками аварії на ЧАЕС, жодного разу компенсацію за невикористану санаторно-курортну путівку не виплачено.

Згідно ст. 20 Закону № 796-ХІІ позивач має право на забезпечення продуктами харчування з компенсацією 50 % вартості продуктів харчування. Натомість йому виплачують компенсацію вартості продуктів харчування в розмірі 293 грн., що значно нижче від реальної вартості продуктів харчування.

Не дивлячись на письмові звернення до відповідача, його порушені права не відновлені.

Неправомірними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10000 грн.

Посилаючись на ст. 48 Закону України № 796-ХІІ та інші нормативні акти, позивач просить суд:

- визнати дії управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради по не донарахуванню та не виплаті позивачу компенсаційних виплат, передбачених п. 2 ст. 9, 11, 13, 14, 20, 29, 30, 48 Закону № 796-ХІІ, неправомірними;

- визнати дії управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради по не донарахуванню та невиплаті сину позивача ОСОБА_2 компенсаційних виплат, передбачених ст.ст. 29, 30, 48 Закону № 796-ХІІ, неправомірними;

- зобовязати відповідача відшкодувати шкоду на його користь з розрахунку мінімальної заробітної платина момент виплати за завдану неправомірними рішеннями та діями по невиплаті одноразової компенсації за шкоду здоровю відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ;

- зобовязати відповідача відшкодувати шкоду на користь позивача з розрахунку мінімальної заробітної плати на момент виплати за завдану неправомірними рішеннями та діями по невиплаті одноразової компенсації за шкоду здоровю сину позивача ОСОБА_2 відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ;

- зобовязати відповідача відшкодувати шкоду на користь позивача, завдану неправомірними рішеннями та діями по недовиплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 рр. відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ;

- зобовязати відповідача відшкодувати шкоду на користь позивача, завдану неправомірними рішеннями та діями по недовиплаті щорічної допомоги на оздоровлення сину позивача ОСОБА_2 за 2010 р. відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ;

- зобовязати управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради зробити перерахунок компенсаційних виплат з 01.01.2000 року, а саме грошової компенсації 70 % середньої вартості за невикористану щорічну санаторно-курортну путівку;

- зобовязати відповідача зробити перерахунок компенсаційних виплат сину позивача ОСОБА_2 з 01.01.2000 року, а саме грошової компенсації 50 % середньої вартості за невикористану щорічну санаторно-курортну путівку;

- зобовязати відповідача зробити перерахунок позивачу компенсації вартості продуктів харчування щомісячно відповідно до медичних, фізіологічних норм по п.п. 4, 5 ст. 29 Закону № 796-ХІІ та постанови КМ України № 258 від 21.05.1992 року;

- зобовязати управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради зробити перерахунок компенсації вартості продуктів харчування для сина позивача ОСОБА_2 за кожен день щомісячно, а не лише за дні відвідування шкоди, відповідно до медичних, фізіологічних норм по п.п. 4, 5 ст. 29 Закону № 796-ХІІ та постанови КМ України № 258 від 21.05.1992 року;

- зобовязати відповідача відшкодувати шкоду, завдану неправомірними рішеннями та діями по невиплаті сум шляхом відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн.;

- зобовязати управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради провести донарахування та виплати з дня призначення групи інвалідності, а не з дня видачі посвідчення позивачу та його сину ОСОБА_2, а також проводити в майбутньому нарахування та виплати в повному обсязі з урахуванням змін до прожиткового мінімуму.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, за виключенням вимог щодо одноразової компенсації за шкоду здоровю його синові.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на безпідставність вимог позивача.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити на підставі наступного.

Згідно ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що на підставі наявних у справі документів позивач не є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і не є потерпілим від Чорнобильської катастрофи. Заперечення позивача стосовно зазначених понять «учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» і «потерпілий від Чорнобильської катастрофи» суд визнає помилковими.

До 10.08.2009 року позивач перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення як особа, яка постійно проживала на території безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії (посвідчення 3 категорії серії Б), а з 11 серпня 2009 року по теперішній час як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії 3 групи інвалідності.

З наведених підстав відповідно до свого статусу позивач не має права на виплату одноразової компенсації при встановленні інвалідності, повязаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Щодо щорічної допомоги на оздоровлення позивачу зазначена допомога була виплачена за 2009 рік у вересні 2009 року в розмірі 90 грн. та за 2010 рік у жовтні 2010 року в розмірі 90 грн. відповідно до постанови КМ України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З урахуванням вимог ст. 99 КАС України щодо шестимісячного строку звернення до суду за захистом своїх прав суд не вбачає неправомірних дій відповідача стосовно зазначених виплат позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки.

Вимоги позивача щодо зобовязання відповідача зробити перерахунок компенсаційних виплат за невикористані санаторно-курортні путівки та компенсації вартості продуктів харчування позивачу та його синові суд також визнає безпідставними.

Згідно п. 10 Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2000 року № 800, зазначена категорія громадян забезпечується путівками на підставі письмової заяви та довідки ЛКК.

Як встановлено судом, докази такого звернення позивача з письмовою заявою з 2000 року по 2008 рік відсутні. У 2009 році на 2010 рік зареєстровано заяви на санаторно-курортне лікування 03.04.2009 року для дорослого, 30.09.2009 року для дитини. У 2010 році на 2011 рік зареєстрована заява 30.08.2010 року для дорослого. Позивач забезпечений путівкою 29.07.2011 року. За путівкою для сина звернення не було.

Згідно п. 4 ст. 20 Закону № 796-ХІІ порядок надання путівок та розмір їх середньої вартості визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час розмір середньої вартості путівки за 2008-2011 роки Кабінетом Міністрів України не визначені.

У відповідності до ст.ст. 20, 30, 48 Закону України № 796-ХІІ компенсація вартості продуктів харчування для позивача та його сина за 2009-2010 роки відповідають положенням діючого законодавства, неправомірних дій відповідача суд не вбачає.

Відсутність ознак неправомірності в діях відповідача не дає підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постановою КМ України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Положенням про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2000 року № 800, ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області про:

- визнання дій управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради по не донарахуванню та не виплаті позивачу компенсаційних виплат, передбачених п. 2 ст. 9, 11, 13, 14, 20, 29, 30, 48 Закону № 796-ХІІ, неправомірними;

- визнання дій управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради по не донарахуванню та невиплаті сину позивача ОСОБА_2 компенсаційних виплат, передбачених ст.ст. 29, 30, 48 Закону № 796-ХІІ, неправомірними;

- зобовязання відповідача відшкодувати шкоду на його користь з розрахунку мінімальної заробітної платина момент виплати за завдану неправомірними рішеннями та діями по невиплаті одноразової компенсації за шкоду здоровю відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ;

- зобовязання відповідача відшкодувати шкоду на користь позивача з розрахунку мінімальної заробітної платина момент виплати за завдану неправомірними рішеннями та діями по невиплаті одноразової компенсації за шкоду здоровю сину позивача ОСОБА_2 відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ;

- зобовязання відповідача відшкодувати шкоду на користь позивача, завдану неправомірними рішеннями та діями по недовиплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 рр. відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ;

- зобовязання відповідача відшкодувати шкоду на користь позивача, завдану неправомірними рішеннями та діями по недовиплаті щорічної допомоги на оздоровлення сину позивача ОСОБА_2 за 2010 р. відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ;

- зобовязання управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради зробити перерахунок компенсаційних виплат з 01.01.2000 року, а саме грошової компенсації 70 % середньої вартості за невикористану щорічну санаторно-курортну путівку;

- зобовязання відповідача зробити перерахунок компенсаційних виплат сину позивача ОСОБА_2 з 01.01.2000 року, а саме грошової компенсації 50 % середньої вартості за невикористану щорічну санаторно-курортну путівку;

- зобовязання відповідача зробити перерахунок позивачу компенсації вартості продуктів харчування щомісячно відповідно до медичних, фізіологічних норм по п.п. 4, 5 ст. 29 Закону № 796-ХІІ та постанови КМ України № 258 від 21.05.1992 року;

- зобовязання управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради зробити перерахунок компенсації вартості продуктів харчування для сина позивача ОСОБА_2 за кожен день щомісячно, а не лише за дні відвідування шкоди, відповідно до медичних, фізіологічних норм по п.п. 4, 5 ст. 29 Закону № 796-ХІІ та постанови КМ України № 258 від 21.05.1992 року;

- зобовязання відповідача відшкодувати шкоду, завдану неправомірними рішеннями та діями по невиплаті сум шляхом відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн.;

- зобовязання управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради провести донарахування та виплати з дня призначення групи інвалідності, а не з дня видачі посвідчення позивачу та його сину ОСОБА_2, а також проводити в майбутньому нарахування та виплати в повному обсязі з урахуванням змін до прожиткового мінімуму -

відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд на протязі 10 днів.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду ОСОБА_3