Справа № 2-а-2105/10
Суддя: Карпушин Г. Л.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2105/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Карпушин Г.Л. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Хорольському районі Полтавської області, в якому прохав суд поновити попущений строк для звернення до суду та зобовязати відповідача нарахувати йому, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу (або підвищення до пенсії) із 09.07.2007 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» із 09 липня 2007 року мав право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідач всупереч Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, яким були визнані неконституційними окремі положення Законів України «Про державний бюджет України на 2010 рік» та «Про державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

На думку позивача розмір підвищення до пенсії, яке йому повинен нараховувати і виплачувати відповідач, необхідно визначити виходячи з положень ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто розрахунки необхідно проводити з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, оскільки позивач ОСОБА_1 та відповідач подали до суду заяви з проханням справу слухати у їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, а відповідач позов не визнав в повному обсязі та прохав у задоволені позову відмовити.

Врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі* докази, приходжу до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Вказана позовна заява надійшла до суду 02 грудня 2010 року. В позовній заяві позивач вказав, що ним не пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав, а таму прохав зобовязати управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити йому нарахування та виплату доплати до пенсії, як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком із 09.07.2007 року.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що позивач до відповідача з проханням перерахунку його пенсії звернувся у червні 2010 року, після чого отримав відмову. Зважаючи на те, що відповідачем по справі, не надано доказів, які б спростовували дані позивача про час дізнання про порушення її прав, суд вважає, що останнім строк звернення до суду не пропущений.

Позивач має статус «Дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням серії АБ № 404480 виданим 17.07.2002 року.

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме: підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених .цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, суд вважає їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6- рп/2007 у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12,13,14,23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45,46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»; яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Хорольському районі Полтавської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2008 рік, суд вважає їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції. України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п. п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Хорольському районі Полтавської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 22.05.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав у відповідності з приписами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачці доплати до пенсії за 2009-2010 роки, суд вважає їх підлягаючими задоволенню в повному обсязі, з таких підстав.

За період часу з 01.01.2009 року по даний час включно положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не скасовувалися, не визнавалися не конституційними та не змінювалися, а тому відповідач мав у відповідності з приписами зазначеної норми закону, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З 01.01.2009 року позивачу відповідачем продовжувалося нарахування та виплата підвищення в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області.

З

Беручи до уваги викладене вище, відповідач протягом вказаного періоду, у відповідності з положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен був нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ч. ч. З та 4 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, 'передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч. З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачу покладено на відповідача.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають -право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Крім того, відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Судові витрати по справі розподілити у відповідності до ч. З ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст. ст. 160- 163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України В Хорольському районі Полтавської області та зобовязати в подальшому діяти у відповідності з діючим законодавством.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії. та провести відповідні виплати ОСОБА_1 із підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із 09 липня 2007 року, за виключенням періоду часу із 01.01.2008 року по 21.05.2008 року, та із врахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів, з дня отримання копії постанови.

Г о л о в у ю ч и й: