Справа № 2а-5932/10/2570
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5932/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання рішення недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1В.), звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (надалі Фонд), в якому позивач просить визнати недійсним рішення Фонду від 12.10.2009 року про відмову в проведенні відшкодування витрат у розмірі 10330,32 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до норм законодавства України та листка непрацездатності серії АБК № 708262 від 28.10.2008 року позивачем розрахована та виплачена допомога по вагітності та пологах найманому працівнику - ОСОБА_2 Проте, відповідач в порушення положень Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, прийняв рішення про відмову позивачу у відшкодуванні виплачених коштів.

13.12.2010 року позивач відповідно до ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України збільшив позовні вимоги та остаточно просить визнати недійсним рішення від 12.10.2009 року про відмову в проведенні відшкодування витрат у розмірі 10330,32грн., повязаних з нарахуванням допомоги по вагітності та пологах найманому працівнику-Климок В.М. та зобовязати відповідача провести фінансування сплатити заборгованість в сумі 10330,32 грн. фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, про час, дату, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та надав заперечення в яких зазначив, що в результаті проведеної перевірки встановлено безпідставне нарахування ФОП ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах найманому працівнику ОСОБА_2 в розмірі 10330,32 грн. Підставою для прийняття рішення про відмову керівником Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у відшкодуванні витрат за рахунок коштів Фонду були факти встановлені під час перевірки Фондом та акт перевірки Територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області. Вирішення питання фінансування або відмови у фінансуванні витрат за рахунок коштів Фонду відноситься до безпосередньої компетенції керівників робочих органів Фонду, а саме директора Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Тому відповідач вважає, що прийняте рішення про відмову у відшкодуванні витрат за рахунок коштів Фонду від 12.10.2009 року відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є правомірним і просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони :1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 09.11.2001 року і перебуває на обліку у Виконавчій дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності як платник страхових внесків до Фонду з 16.10.2008 року за реєстраційним № 31, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та повідомленням про взяття на облік страхувальника. (а.с. 11,12)

Судом встановлено, що 15.10.2008 р., між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено трудовий договір, зареєстрований в Чернігівському міському центрі зайнятості за № 4, яким за погодженням сторін, ОСОБА_2, прийнята на посаду менеджера постачання за сумісництвом, з окладом в розмірі 2700 грн. на місяць, з часом виконання робіт з 8-00год. до 17.00год.(а.с.21).

На підставі листка непрацездатності АБК №708262, виданого 28 жовтня 2008 року, позивачем розрахована допомога по вагітності та пологах та відповідно до платіжної відомості № 2 від 04.11.2008 року найманій працівниці ОСОБА_2, у звязку з вагітностю та пологами, проведена виплата допомоги в розмірі 10330,32грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2009 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Фонду з заявою щодо відшкодування 10330,32 грн. перевищення витрат на оплату допомоги над сумою нарахованих страхових внесків за рахунок коштів Фонду.

У звязку зі зверненням ФОП ОСОБА_1 до Фонду з проханням перерахувати дебіторську заборгованість в сумі 10330,32 грн., головним спеціалістом фінансового відділу Фонду була проведена позапланова перевірка правильності нарахування, перерахування та використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позивачем за період з 15.10.2008 року по 01.02.2009 року. Перевірка була розпочата 07.02.2009 року та закінчена 12.02.2009 року.

Механізм проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності визначено Інструкцією про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду від 19.09.2001 № 38.

За результатами перевірки складено акт від 12.02.2008 року, яким встановлено, що 15.10.2008 року ФОП ОСОБА_1 укладено трудовий договір з найманим працівником ОСОБА_2, який зареєстровано в Чернігівському міському центрі зайнятості 15.10.2008 року за № 4. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 за сумісництвом зобовязана виконувати обовязки менеджера постачання, пошук нових ринків постачання та збуту продукції, а ФОП ОСОБА_1 зобовязана оплачувати її працю у розмірі 2700,00 грн. на місяць. При цьому документ, що підтверджує освіту найманого працівника під час проведення перевірки не був наданий, в звязку з чим неможливо встановити чи відповідає освіта ОСОБА_2 кваліфікаційним вимогам даної посади. Згідно табелю обліку використання робочого часу за жовтень 2008 року з 15.10.2008 року по 27.10.2008 року ОСОБА_2 відпрацювала 9 робочих днів при режимі роботи з 8.00 години до 17.00 години. Виконаний обсяг робіт ОСОБА_2 за 9 робочих днів роботи у ФОП ОСОБА_1 не підтверджено первинними документами. Основне місце роботи ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_3, де працівниця працює перукарем і тривалість робочого часу становить 2 години на день, але в який саме час, підтверджуючих документів підприємцем не надано, вихідні дні за графіком. За основним місцем роботи ОСОБА_2 відпрацювала в розрахунковому періоді 124 робочих дні з 01.04.2008 року по 30.09.2008 року у ФОП ОСОБА_3 і їй нараховано 792,00 грн. заробітної плати з якої розрахована допомога по вагітності та пологах. Отже, загальна тривалість робочого дня вагітної жінки по основному місцю роботи та за сумісництвом складає 10 годин. Під час проведення перевірки також було встановлено, що підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 розпочала з 09.11.2001 року, але до 15.10.2008 року в трудових відносинах ні з ким не перебувала і тільки на 9 днів під час вагітності найманої працівниці уклала з нею трудовий договір. Після цього праця найманих працівників не використовувалась. Такі дії призвели до нарахування допомоги по вагітності та пологах в сумі 10330,32 грн. і віднесені на рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

За результатами перевірки проведеної Територіальною державною інспекцією праці у Чернігівській області складено акт № 25-01-05/359 від 23.03.2009 року, яким встановлено наступні порушення: при укладенні трудового договору сторонами не визначено робоче місце працівника, дотримання правил з охорони праці, строків виконання робіт, не зазначені конкретні дати початку та закінчення щорічної відпустки, внаслідок чого працівник не ознайомлений із суттєвими умовами праці під розпис, чим порушено вимоги ст. 29 Кодексу Законів про працю України.

Рішенням від 12.10.2009 року за № 0213/1953 ФОП ОСОБА_1 у відшкодуванні понесених витрат відмовлено.

Суд приймає до уваги результати перевірок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області з наступних підстав.

Відповідно до п. 3.2 Статуту Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від 05.06.2001 № 9, для реалізації основних напрямів діяльності Фонд повинен забезпечувати: контроль за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхувальником страхових внесків, а також обґрунтованістю проведених ним витрат страхових коштів; контроль за достовірністю поданих страхувальниками та застрахованими особами відомостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням від 18.01.2001 № 2240-III (надалі Закон України № 2240-III) загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України № 2240-III Фонд соціального страхування з тимчасової втрати є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів, обґрунтованістю проведених ним витрат страхових коштів, контроль за достовірністю поданих страхувальниками та застрахованими особами відомостей.

Згідно ст. 28 Закону України № 2240-III страховик зобовязаний здійснювати контроль за обґрунтованістю проведених ним витрат страхових коштів та здійснювати контроль за достовірністю поданих страхувальниками та застрахованими особами відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»від 18.01.2001 року № 2240 допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі в розмірі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітку, тобто додержання вимог законодавства про працю страхувальником прямо впливає на можливість виконання обовязків органами Фонду, а саме, контролем за використанням коштів Фонду у відношенні встановлення правомірності витрат, проведених страхувальником за рахунок коштів Фонду та їх правомірного відшкодування.

Так, судом встановлено, що в акті перевірки Фонду від 12.02.2009 року зазначені документи, які були в наявності у ФОП ОСОБА_1 на час проведення перевірки і були надані позивачем для проведення перевірки.

В поданих на перевірку документах зазначено, що відповідно до умов трудового договору ОСОБА_2 прийнята на роботу за сумісництвом та зобовязана виконувати обовязки менеджера постачання, а ФОП ОСОБА_1 зобовязана оплачувати її працю у розмірі 2700,00 грн. на місяць. При цьому документ, що підтверджує освіту найманого працівника під час проведення перевірки не був наданий, в звязку з чим неможливо встановити чи відповідає освіта ОСОБА_2 кваліфікаційним вимогам даної посади. Згідно табелю обліку використання робочого часу за жовтень 2008 року з 15.10.2008 року по 27.10.2008 року ОСОБА_2 відпрацювала 9 робочих днів при режимі роботи з 8.00 години до 17.00 години. Виконаний обсяг робіт ОСОБА_2 за 9 робочих днів роботи у ФОП ОСОБА_1 не підтверджено первинними документами. Основне місце роботи ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_3, де працівниця працює перукарем і тривалість робочого часу становить 2 години на день, проте в який саме час, підтверджуючих документів підприємцем не надано, вихідні дні за графіком. Допомога по вагітності та пологах виплачена гр. ОСОБА_2 по платіжній відомості № 2 від 04.11.2008 року в сумі 10330,32грн., при цьому банківської виписки, яка підтверджує рух коштів на рахунку для перевірки не надана, у звязку з чим неможливо перевірити фактичну виплату цих доплат.

Відповідно до п.15.14.4 Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду № 38 від 19.09.2001 року, затвердженої постановою правління Фонду від 19.09.2001 № 38 при наявності заперечень або зауважень до акта перевірки керівник, головний бухгалтер чи інші особи, які підписують акт, в день його передачі роблять про це застереження перед своїми підписами із зазначенням дати та роблять запис "з вимогами розділу 15 Інструкції N 38 ознайомлений" і не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня підписання із зауваженнями подають до нього письмові пояснення чи заперечення. Якщо протягом зазначеного терміну пояснення чи зауваження стосовно акта не надійшли або поштове відправлення здійснене з порушенням зазначеного терміну, то акт ревізії вважається узгодженим.

Акт перевірки від 12.02.2009 року позивачем підписаний без заперечень та зауважень, а отже він є узгодженим в розумінні п. 15.14.4 вказаної Інструкції.

Суд вважає за необхідне зазначити, що висновок Територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області від 23.03.2009 року є підтвердженням правомірності прийнятого рішення Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 12.10.2009 року.

Таким чином документи, що надані позивачем суду на підтвердження правомірності своїх дій, а саме: копія трудового договору від 15.10.2008 року, табель обліку використання робочого часу та платіжні відомості № 1 та 2 про виплату коштів найманому працівнику ОСОБА_2 не можуть бути використані як докази неправомірності дій відповідача, оскільки відсутність достовірного обліку виконаної роботи унеможливлює перевірку обґрунтованості нарахування заробітної плати , яка безпосередньо повязана з розрахунком допомоги по вагітності та пологах.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що зазначений трудовий договір між позивачем та найманим працівником, яка є її донькою, було укладено не з метою виконання виробничих потреб, а з метою отримання допомоги по вагітності та пологах.

Не надавались страхувальником-роботодавцем ОСОБА_1 і відрахування на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням на підтвердження перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків, які здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період, що прямо передбачено Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням".

Отже, обставини справи підтверджують необґрунтованість нарахування заробітної плати ОСОБА_2, розмір якої вплинув на розмір допомоги по вагітності, у звязку з чим суд зазначає про те, що відповідачем доведено неправомірне нарахування розміру допомоги, а відмова відповідача у відшкодуванні витрат повязаних з вагітністю і пологами працівника ОСОБА_2 в розмірі 10330,32грн. ґрунтується на законі і є правомірною.

В силу ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. А оскільки відповідач довів правомірність своїх дій на яких ґрунтуються його заперечення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, і тому не підлягають задоволенню, як такі, що спростовані встановленим вище.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання рішення недійсним, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Соломко І.І.