Справа № 553/2963/15-а
Суддя: Андрущенко С. А.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2963/15-а
Провадження № 2-а/553/110/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.09.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Андрущенко С.А.,

при секретарі Махаринській Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги за 2015 рік , -

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги за 2015 рік, посилаючись на те, що він є інвалідом війни II групи. В 2015 році йому виплачено щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2015 рік в розмірі 2475 грн., яка на його думку не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому позивач посилається на те, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 5 травня повинна надаватися грошова допомога в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком як інваліду II групи.

Позивач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність.

Представники відповідачів Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в судове засідання не з'явилися, але від них надійшли заперечення, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутність та зазначають, що виплата щорічної разової грошової допомоги позивачу у 2015 р. проводилась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", якою затверджена категорія отримувача допомоги та встановлений чіткий розмір допомоги, а тому вимоги позивача є безпідставними.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни II групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1, виданим 18.01.2013р. управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради (а.с. 5 зворот).

У 2015 році ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 2475 грн., про що зазначив позивач в позові та Департамент праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, а також Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області у своїх запереченнях.

Відповідно до частини п'ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Одним із таких органів і є Кабінет Міністрів України, який згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України „Про Кабінет Міністрів України" забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

Поряд з тим, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року № 80-VIII передбачено, що у 2015 році норми і положення статей 9, 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та місцевих бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Закон набрав чинності, його положення у встановленому порядку не були визнані неконституційними, а тому він підлягає до виконання.

Відповідно до Постанови КМУ від 31 березня 2015 року № 147 "Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань" грошова допомога до 5 травня, передбачена Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту інвалідам війни ІІ групи виплачується в розмірі 2475 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджено право Кабінету Міністрів України, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розмір соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

У п.3 резолютивної частини рішення від 25.01.2012 року зазначено, що під час вирішення справ про соціальний захист громадян суди керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розмір соціальний виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у випадках передбачених законом.

Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував також положення актів міжнародного права.

Так, згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Згідно зі статтею 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Таким чином, виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 році у розмірі 2475 грн. проведена у відповідності до норм законодавства України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 17,19, 69, 71, 79, 158 - 164, 183-2 КАС України -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги за 2015 рік - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. А. Андрущенко