Справа № 2-а-1843/10
Суддя: Попович С. М.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 року Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Поповича С.М.

при секретарі Карпушевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Кременчук ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

З позовної заяви вбачається наступне.

Постановою інспектора ДПС ВДАІ м. Кременчук ОСОБА_2 від 12.05.2010 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зазначеної постанови позивач обвинувачується в порушенні п. 16.2 Правил дорожнього руху України, оскільки 12.05.2010 року о 10 год. 04 хв. в м. Кременчук на перехресті вул. Пролетарської та вул. Артема ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, державний номер НОМЕР_1, і здійснив поворот праворуч, не пропустивши при цьому пішохода, який переходив проїжджу частину дороги, на яку він повертав.

Із зазначеною постановою ОСОБА_1 не погоджується.

Позивач зазначив, що відповідно до п. 16.2 ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

У момент повернення праворуч, підїжджаючи до пішохідного переходу, пішоходів, які б переходили проїжджу частину, на яку повертав позивач, не було. Продовжуючи рух, приблизно за 5-7 метрів від пішохідного переходу за межами проїжджої частини знаходився чоловік. Оскільки з його поведінки неможливо було зрозуміти, чи мав він намір переходити проїжджу частину дороги, позивач зменшив швидкість руху, надаючи пішоходу можливість перейти дорогу. Так як він не вжив ніяких дій для переходу дороги, позивач продовжив рух. Через декілька метрів позивача зупинив інспектор ДПС ОСОБА_2 і, не зважаючи на пояснення ОСОБА_1 склав протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення.

Також позивач просить поновити пропущений строк оскарження постанови від 12.05.2010 року, оскільки він раніше звертався до суду з оскарженням зазначеної постанови. Ухвалою суду від 23.06.2010 року йому було повернуто матеріали позовної заяви в звязку з не усуненням недоліків позовної заяви. Ухвалу від 28.05.2010 року про усунення недоліків він не отримував.

Позивач вважає дії інспектора ДПС ОСОБА_2 протиправними і просить поновити строк оскарження постанови та скасувати постанову від 12.05.2010 року про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи адміністративного позову.

Відповідач інспектор ДПС ВДАІ м. Кременчук ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав заперечення, в яких зазначив, що 12.05.2010 року ним під час несення служби було встановлено факт порушення Правил дорожнього руху України водій автомобіля НОМЕР_2, порушив вимоги п.п 16.2 ПДР, керуючи транспортним засобом, не надав перевагу в русі пішоходам, які переходили проїжджу частину дороги, на яку повернув ОСОБА_1, адміністративна відповідальність за вказане порушення ПДР передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Інструкцією з діяльності підрозділів ДПС, затвердженою наказом МВС України від 27.03.2009 № 111 передбачено, що однією з функцій ДПС визначено виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху. Пунктами 14.1.1 та 16.1.1 Інструкції № 111 визначено, що підставою для зупинення транспортного засобу є порушення Правил дорожнього руху водіями або пасажирами. При порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху працівник ДПС складає адміністративний протокол. Тому відповідач вважає, що він на законних підставах зупинив вказаний транспортний засіб та склав відносно водія ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

В протоколі про вчинення адміністративного правопорушення позивач ОСОБА_1 особисто написав «при повороте направо не пропустил пешехода. С нарушением согласен» Тому відповідач вважає, що обставини, викладені у позові, мають бути оцінені критично та не прийняті до уваги, як такі, що недоведені. Позивач грубо порушив вимоги ПДР щодо безпеки руху, про що і написав в протоколі.

Інспектор ДПС ОСОБА_2 зазначив, що позивачеві в повній мірі була надана можливість скористатися його правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його ознайомили з матеріалами справи, в протоколі він власноручно дав пояснення та своїми підписами засвідчив, що був ознайомлений зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і отримав копії протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.05.2010 року.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, погоджується з доводами постанови від 12.05.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те, що не надав перевагу в русі пішоходу, однак відповідальність за інкриміноване правопорушення регулюється не ч. 2 ст. 122 КУпАП, про що, на думку суду, помилково зафіксовано у протоколі, а по ч. 1 ст. 122 КУпАП, що відповідно тягне за собою накладення штрафу не від 25 до 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а від 15 до 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За таких обставин позивач підлягає відповідальності у виді штрафу в сумі 255 грн., а не 425 грн., як визначено в постанові інспектора ДПС ВДАІ м. Кременчук ОСОБА_2 від 12.05.2010 року

Частиною 2 статті 69 КАС України передбачено, що докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач надав докази скоєння правопорушення позивачем. Позивач ОСОБА_1 в своїх поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення визнав скоєння ним правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі ч. 4 ст. 128 КАС суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

Доказів, наведених в позовній заяві, недостатньо для безперечного висновку про протиправність винесення відповідачем постанови від 12.05.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 158 163, 1712 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії інспектора ДПС ВДАІ м. Кременчук ОСОБА_2 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. та скасувати постанову серії ВІ № 101128 від 12.05.2010 року в частині накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно постанови серії ВІ № 101128 від 12.05.2010 року з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Направити інспектору ДПС ВДАІ м. Кременчук ОСОБА_2 копію даної постанови.

Постанова відповідно до ч. 2 ст. 1712 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду ОСОБА_3