Справа № 803/3253/15
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року Справа № 803/3253/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С. Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області до Колективного підприємства УВТК «Будівельник» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області (далі УПФУ в м. Луцьку) звернулося з позовом до Колективного підприємства УВТК «Будівельник» (далі КП УВТК «Будівельник») про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за травень-серпень 2015 року в сумі 8 191,16 грн.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив стягнути за травень-липень 2015 року, проте сума залишилась 8 191,16 грн. бо нарахували за ІІІ місяці, а заплатили за IV.

Обґрунтовують позовні вимоги тим, що відповідач відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 6.8 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» зобовязаний щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Однак, своїх зобовязань відповідач не виконує, в результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійному фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, виникла заборгованість за травень-липень 2015 року в сумі 8 191,16 грн. Просить суд стягнути вище вказану заборгованість

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві просив позов задовольнити. Додатково вказав, що борг підприємства по постановах суду від 26.01.2015 року та від 07.07.2015 року, в аналогічних правовідносинах, не сплачений добровільно відповідачем, оскільки по постанові від 26.01.2015 року УПФ заяву про видачу виконавчого листа не подавало, а по постанові від 07.07.2015 року рішення суду не набрало законної сили у звязку з оскарженням.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити повністю та при цьому при вирішенні позову врахувати незмінність призначення платежів відносно осіб і місяців у платіжних дорученнях за якими сплачувались підприємством витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, оскільки в такому випадку будь-яка заборгованість відсутня.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що КП УВТК «Будівельник» зареєстроване як юридична особа 09.03.2000 року. КП УВТК «Будівельник» взятий на облік в УПФУ в м. Луцьку як платник страхових внесків та зобовязаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стаття 4 цього Закону визначає, що розмір збору по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій становить 100% від обєкта оподаткування.

Судом встановлено, що за відповідачем рахуються пенсіонери-пільговики ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким пенсія призначена і виплачується відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

У відповідності до частини другої розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, пільгові пенсії призначаються відповідно до пунктів «б»-»з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктами 6.4, 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, згідно вимог Інструкції орган Пенсійного фонду зобовязаний надіслати підприємству розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій, а підприємство зобовязане щомісяця до 25-го числа відшкодувати органу Пенсійного фонду визначену у розрахунку суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Як свідчать матеріали справи, УПФУ в м. Луцьку надсилались відповідачу та вручені розрахунки сум фактичних витрат на доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-»з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в яких вказується місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку таких пенсій з 2015 року із вказаними сумами боргу за 2014 рік. Місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсії з 2015 року по пенсіонерам ОСОБА_5 та ОСОБА_3 становить 2 236,17 грн. (за місяць), по пенсіонеру ОСОБА_4 становить 283,47 грн. (за місяць).

Таким чином, у відповідності до вимог п.6.8 Інструкції та заявленого УПФ розрахунку відповідач повинен був сплатити Пенсійному фонду суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень липень 2015 року по пенсіонерах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 8 191,16 грн.

З дослідженої в судовому засіданні постанови Волинського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 року справа №803/2670/14, яка згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 року набрала законної сили, в аналогічних правовідносинах УПФУ в м. Луцьку просило стягнути 18 364,48 грн. за липень-листопад 2014 року. Постановою суду було стягнуто 2 364,23 грн. заборгованості, при цьому судом враховано сплату підприємством по платіжних дорученнях з призначенням платежів по трьох пільговиках по листопад 2014 року включно.

Відповідно до постанови Волинського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 року справа №803/1409/15, яка на даний час не набрала законної сили в звязку з апеляційним оскарженням в Львівському апеляційному адміністративному суді, в аналогічних правовідносинах УПФУ в м. Луцьку просило стягнути 12 762,94 грн. за грудень 2014 року квітень 2015 року. Постановою суду було стягнуто 5 835,58 грн., при цьому судом враховано сплату підприємством платіжних доручень з призначенням платежів по трьох пільговиках по квітень 2015 року включно.

Із досліджених в судовому засіданні платіжних доручень та із письмового розрахунку представника позивача по реєстру платіжних доручень, що отримані УПФУ в м. Луцьку, які долучені до матеріалів справи, КП УВТК «Будівельник» у відповідності до вимог пункту 6.8 Інструкції сплатив визначену у розрахунках суму відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень липень 2015 року по пенсіонерах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на загальну суму 8 191,16 грн. (№№ платіжних доручень 107, 117, 149).

Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, кошти, сплачені КП УВТК «Будівельник» на відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зараховувались їх управлінням в порядку черговості на погашення наявної заборгованості за попередні роки, що передбачено пунктом 10.11 Інструкції та п. 5.4 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року №21-2 (далі Порядок).

Разом з тим, таке зарахування, на думку суду, є неправомірним з врахуванням наступного.

Відповідно до пункту 10.11 Інструкції сплата (погашення) пені здійснюється у тому самому порядку, що і недоїмка та фінансові санкції. У разі, коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

Отже, пункт 10.11 Інструкції встановлює порядок зарахування органами Пенсійного фонду сплачених страхувальниками сум страхових внесків, а не відшкодованих підприємствами витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

При цьому суд враховує, що витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Інструкції, не є страховими внесками.

А тому суд приходить до висновку, що у разі, якщо підприємство до 25-го числа відповідного місяця не вносить суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з 26-го числа цього ж місяця в уповноваженого органу Пенсійного фонду України виникає право на стягнення цих витрат з підприємства.

Таким чином, посилання УПФУ в м. Луцьку на п. 10.11 Інструкції як на підставу для зараховування сплачених підприємством витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку черговості на погашення наявної заборгованості є надуманим, оскільки такого права в цій Інструкції не передбачено, даним пунктом 10.11 встановлено порядок зарахування органами Пенсійного фонду сплачених страхувальниками сум страхових внесків, а не відшкодованих підприємствами витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що не є страховими внесками.

Крім того, посилання позивача на п.5.4 Порядку, яким встановлено, що операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів судом також не береться до уваги, оскільки даним пунктом регулюється лише облік надходження, а не облік і механізм зарахування. Однак п. 5.2 Порядку вказує, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників за видами платежів органи Пенсійного фонду проводять облік надходження сум платежів згідно з їх призначенням, тобто вказаних у банківських платіжних дорученнях, оформлених підприємством.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зарахування УПФУ в м. Луцьку поточних платежів по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у рахунок наявної заборгованості є протиправним, оскільки право на таке зарахування у органів Пенсійного фонду не передбачене Інструкцією та Порядком.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.12.2014 року в справі №К/800/51776/14, в якій вказано, що відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано органу Пенсійного фонду лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. В той же час, суми які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не є страховими внесками, штрафними санкціями чи пенею, а тому самостійне зарахування УПФ сум у рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за інший період, ніж зазначений платником у призначенні платежу в платіжних дорученнях, є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у відповідача перед УПФУ в м. Луцьку за травень-липень 2015 року по трьох пенсіонерах нараховано 8 191,16 грн., які сплачено підприємством в повному обсязі, що підтверджено в судовому засіданні. За таких обставин позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області до Колективного підприємства УВТК «Будівельник» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлений 26 вересня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич