Справа № 815/4185/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4185/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г. П.

за участю секретаря: Піньковської О.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії, -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить зобовязати УДАІ ГУ МВС України в Одеській області вилучити із автоматизованої інформаційно-пошукової системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-РУБІЖ» та усіх інших інформаційних систем інформацію (відомості) про оголошення у розшук автомобіля НОМЕР_1; зобовязати УДАІ ГУ МВС України в Одеській області зняти з обліку автомобіль НОМЕР_1; зобовязати УДАІ ГУ МВС України в Одеській області безоплатно повернути ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_1 з площадки № 1, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Вільямса, 89А, вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що отримавши довіреність, зареєстровану в реєстрі за № 776 від 20.04.2015р., з правом розпоряджатися автомобілем TOYOTA YARIS, д.н.з. СН 9918АК, звернувся до Центру №1 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області, із заявою про зняття з реєстраційного обліку зазначеного автомобіля, однак отримав відмову, що була мотивована наявністю даних в системі «Відеоконтроль-РУБІЖ» щодо оголошення в розшук автомобіля TOYOTA YARIS, д.н.з. СН 9918АК, ініціатором якого є ВДВС Ленінського РУЮ м. Севастополя. Позивач вважає таку відмову безпідставною, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна немає жодних відомостей про вищезазначений автомобіль, а будь-які обмеження (арешт, розшук, інші обмеження) щодо цього транспортного засобу відсутні. Позивач зазначає про те, що відмова у знятті з реєстрації транспортного засобу можлива лише у випадку наявності ухвали суду про накладення арешту або заборони зняття з обліку чи постанови державного виконавця про накладення арешту. Таким чином, позивач наполягає не тому, що автомобіль TOYOTA YARIS, д.н.з. СН 9918АК затриманий незаконно та з порушенням п. 1.3 Інструкції про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України № 607/56/5 від 25.06.2002р., відповідно до якого підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до забезпечення громадського порядку при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб) є постанова державного виконавця, затверджена начальником відділу державної виконавчої служби та скріплена печаткою. Позивач вважає, що своїми діями відповідач позбавляє останнього можливості реалізувати належні йому права, у зв'язку із чим звернувся до суду.

У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені адміністративному позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях (а.с. 24-26).

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Центру №1 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області з заявою про зняття з реєстраційного обліку автомобіля TOYOTA YARIS, д.н.з. СН 9918АК (а.с. 15).

Судом встановлено, що вказаний транспортний засіб на підставі свідоцтва про реєстрацію серії САР № 057450 від 13.07.2013р. належить ОСОБА_3, 28.11.1980р.н., яка 20.04.2015р. надала довіреність, зареєстровану в реєстрі за № 776 від 20.04.2015р., з правом розпоряджатися вказаним автомобілем ОСОБА_1 (а.с. 14).

Враховуючи дані системи «Відеоконтроль-РУБІЖ» щодо оголошення в розшук автомобіля TOYOTA YARIS, д.н.з. СН 9918АК, ініціатором якого є ВДВС Ленінського РУЮ м. Севастополя, ОСОБА_1 надано відповідь, в якій зазначено про неможливість проведення зняття з обліку вказаного транспортного засобу (а.с. 28).

Як зазначено позивачем, 20.05.2015р. після звернення на гарячу лінію департаменту ДАІ МВС України, останній був запрошений до Центру № 1 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області та повідомлений про відсутність інформації щодо наявних арештів стосовно вказаного автомобіля.

20.05.2015р. після складення співробітниками УДАІ ГУМВС України в Одеській області акту прийому транспортного засобу № 357-1 від 20.05.2015р., автомобіль марки (моделі) TOYOTA YARIS, 2002 року випуску, обєм двигуна 1298, номер шасі (кузова, рами) № JTDKW50, зеленого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 було затримано на майданчик № 1 м.Одеси, що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Вільямся, 89А. Щодо підстави такого затримання позивачу було зазначено про наявність арешту вищевказаного автомобіля в рамках виконавчого провадження, накладеного ВДВС Ленінського РУЮ м. Севастополя (а.с. 16).

21.05.2015р. позивач звернувся із заявою до відповідача про повернення автомобіля, однак відповіді з посиланням на номер виконавчого провадження не отримав (а.с.17).

29.05.2015р. на адресу позивача направлено адвокатський запит з проханням зазначити в рамках якого виконавчого провадження було затримано автомобіль (а.с. 11).

04.06.2015р. (вих. № 7/75а.з.) УДАІ ГУМВС України в Одеській області надано відповідь на адвокатський запит, зі змісту якої вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 був затриманий співробітниками Державтоінспекції області у звязку із наявністю в системі «Відеоконтроль-РУБІЖ» відомостей про те, що вказаний автомобіль оголошено у розшук, ініціатором якого є ВДВС Ленінський РУЮ м. Севастополя (а.с. 13).

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.4 ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 р. затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок № 1388), яким встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1388 цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Пунктом 3 Порядку № 1388 встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі -

власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до п. 40 Порядку № 1388 зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що п.41 Порядку № 1388 в редакції, чинній на момент звернення позивача до відповідача з заявою про зняття з обліку транспортного засобу, передбачав заборону щодо зняття з обліку та/або перереєстрації на нового власника лише тих транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту.

Таким чином, підставою для відмови у знятті з обліку транспортного засобу у даному випадку є лише наявність ухвали суду або постанови державного виконавця про накладення арешту на транспортний засіб. Судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів наявності зазначених ухвали суду або постанови державного виконавця про накладення арешту на транспортний засіб або заборону зняття з обліку.

Згідно до п. 45 Порядку № 1388 вибракувані транспортні засоби підприємств знімаються з обліку на підставі затверджених актів, а громадян - за заявами їх власників. Зняття з обліку в таких випадках проводиться без огляду транспортних засобів. Номерні знаки і реєстраційні документи здаються до підрозділів Державтоінспекції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 379 від 11.08.2010р. затверджено Інструкцію про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них.

У відповідності до п. 5.1 Інструкції зняття з обліку ТЗ проводиться працівниками Центру.

Згідно п.п. 5.5 Інструкції при знятті з обліку ТЗ у зв'язку з їх вибракуванням виконуються дії, передбачені пунктами 3.2 - 3.6, 3.9, 3.17, 3.18 глави 3 та пунктом 5.2 глави 5 цієї Інструкції, огляд ТЗ не проводиться, номерні знаки для разових поїздок не видаються.

Про зняття з обліку ТЗ у зв'язку з його вибракуванням на заяві власника ТЗ робиться запис: "Знято з обліку у зв'язку з вибракуванням". Аналогічні записи вносяться також до наявних автоматизованої бази даних АІС "Автомобіль" та Єдиного державного реєстру Державтоінспекції.

Свідоцтво про реєстрацію ТЗ анулюється способом, що не дозволяє його повторного використання, і долучається до матеріалів про зняття з обліку ТЗ.

Якщо номерні знаки, свідоцтво про реєстрацію ТЗ (технічний паспорт) викрадені або власником втрачені, зняття з обліку ТЗ у зв'язку з його вибракуванням працівниками Центру проводиться після внесення відповідної інформації до бази даних АІС "Номерний знак" та АІС "Документ".

Згідно п.п.3.2 - 3.6 Інструкції особа власника ТЗ або уповноваженої ним особи встановлюється на підставі паспорта громадянина України або іншого документа, що його замінює, для іноземців або осіб без громадянства - на підставі документів, визначених законодавством України.

За Єдиним державним реєстром Державтоінспекції, наявними базами даних АІС "Довідка-рахунок", "Митний документ", "Автомобіль", "Документ", "АРМ-РОЗШУК" проводиться перевірка документів, які подаються до Центру для проведення реєстрації ТЗ. Перевірці підлягають: свідоцтво про реєстрацію ТЗ або технічний паспорт, відповідні документи Держмитслужби, довідка-рахунок, акт приймання-передачі ТЗ, договір купівлі-продажу, біржова угода, інші документи, що підтверджують правомірність придбання ТЗ. Результати проведеної перевірки відмічаються на заяві і підписуються уповноваженою посадовою особою Центру (із зазначенням П. І. Б., дати та часу проведення перевірки).

У відповідності до п. 3.9 Інструкції номерні агрегати ТЗ перевіряються за наявними обліками розшукуваного транспорту з використанням існуючих баз даних АІС. Крім того, з використанням Єдиного державного реєстру Державтоінспекції ТЗ перевіряється на предмет зняття його з обліку за місцем попередньої реєстрації.

Результати проведеної перевірки відмічаються на заяві (додаток 1 або 2) та підписуються уповноваженою посадовою особою Центру (із зазначенням П. І. Б., дати і часу проведення перевірки). До матеріалів реєстраційної справи долучаються роздруковані відомості про ТЗ, які на момент перевірки значаться в розшуку.

Судом встановлено та зазначено відповідачем, що останній, керуючись вимогами службової телеграми ДДАІ МВС України № 4/8-4422 від 18.04.2014р. щодо проведення реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів, що належать громадянам України, які зареєстровані в Автономній Республіці Крим, громадянам, які вибули з Автономної Республіці Крим в інші регіони України, юридичним особам, транспортні засоби яких зареєстровані в Автономній Республіці Крим, а також видачі та обміну посвідчень водія, вжив заходи щодо перевірки відповідної інформації щодо автомобіля TOYOTA YARIS, д.н.з. СН 9918АК.

Крім того, суд зазначає, що в наданих позивачу відповідях відповідач посилався на відомості системи відеофіксації номерних знаків транспортних засобів «Відеоконтроль-РУБІЖ» про наявність арешту вищевказаного автомобіля в рамках виконавчого провадження, накладеного ВДВС Ленінського РУЮ м. Севастополя, чим і було мотивовано відмову у знятті з обліку вищезазначеного автомобіля, а в подальшому слугувало підставою для його затримання. Водночас ні на запити позивача, ні до суду не надано документального підтвердження існування виконавчого провадження, накладеного ВДВС Ленінського РУЮ м. Севастополя, зокрема постанови державного виконавця щодо арешту вищевказаного автомобіля.

Наказом МВС України № 975 від 29.12.2011р. «Про введення в експлуатацію системи відеофіксації номерних знаків транспортних засобів «Відеоконтроль-РУБІЖ» введено в дію вищевказану систему. Як вбачається з преамбули зазначеного наказу, останній видано, серед іншого, на виконання ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, як встановлено судом, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня інформація щодо автомобіля, номер шасі (кузова, рами) № JTDKW50, номер державної реєстрації: СН 9918 АК, що підтверджується витягом з цього Реєстру № 46997315 від 16.05.2015р. (а.с. 12).

Крім того, Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації про наявність чи відсутність в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень: виконавчих проваджень, постанов про відкриття виконавчих проваджень, відповідно до яких ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, адреса: 65122, м.Одеса, вул. Зоряна, 3) є боржником, із зазначенням реквізитів цих проваджень та постанов, їх авторів; інформації про наявність або відсутність в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень постанов про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, адреса: 65122, м.Одеса, вул. Зоряна, 3), постанов про оголошення у розшук майна із зазначенням реквізитів цих постанов, її авторів та відомостей про це майно, зазначено про відсутність такої інформації (лист № П-17293/20.5 від 27.08.2015р.) (а.с. 54).

Крім того, щодо спростування відомостей, відображених в автоматизованій інформаційно-пошуковій системі відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-РУБІЖ», про наявність арешту зазначеного автомобіля в рамках виконавчого провадження, накладеного ВДВС Ленінським РУЮ м. Севастополя, позивачем надано до суду засвідчені належним чином копії довідок, в яких зазначено, що станом на 28.05.2015 року транспортний засіб TOYOTA YARIS, 2002 року випуску, номер кузова № JTDKW50, зареєстровано на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.Севастополь, пр.-т ОСОБА_4, 106, кв.43), будь-які обмеження (арешт, розшук, інші обмеження) щодо зазначеного транспортного засобу відсутні. Також зазначено, що виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_3, 28.11.1980р.н. на примусовому виконанні немає, а обмеження (обтяження), арешти (заборони) щодо ОСОБА_3 та її майна не застосовувались (а.с. 22, 23).

На підставі викладеного суд вважає, що позовна вимога про зобовязання УДАІ ГУ МВС України в Одеській області вилучити із автоматизованої інформаційно-пошукової системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-РУБІЖ» та усіх інших інформаційних систем інформацію (відомості) про оголошення у розшук автомобіля НОМЕР_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач звернувся із заявою про зняття з обліку транспортного засобу до відповідача в порядку, передбаченому Порядком № 1388, відповідно до якого зняття з обліку транспортного засобу проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Відтак, позовна вимога ОСОБА_1 відносно зобов'язання управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Одеській області зняти з обліку автомобіль НОМЕР_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З пояснень сторін вбачається, що у звязку з виявленими обставинами 20.05.2015 року співробітниками УДАІ ГУМВС України в Одеській області автомобіль НОМЕР_1 було затримано та розміщено на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів, про що складено протокол прийому затримання транспортного засобу від 20.05.2015р. № 357-1 (а.с.16). У вказаному протоколі зазначено, що затримання проведено у звязку з накладенням арешту ВДВС Ленінським РУЮ м. Севастополя.

При цьому, відповідно до п.2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 17.12.2008 р. тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Затримання транспортного засобу є одним із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, перелік та підстави застосування яких встановлені ст.260 КУпАП. Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї норми права огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, талона про проходження державного технічного огляду, ліцензійної картки на транспортний засіб, тимчасове затримання транспортного засобу можливе лише у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення.

Натомість, норми законодавства, на які відповідач посилається у запереченнях як на підставу для проведення затримання транспортного транспорту, всупереч вимогам ст. 260 КУпАП прямо не передбачають можливості затримання транспортного засобу. Таким чином, з урахуванням зазначеного, посилання представника відповідача на ст. 265-2 КУпАП як на підставу затримання транспортного засобу є необґрунтованим.

Більш того, протокол про адміністративне правопорушення взагалі не складався, відтак, на момент затримання транспортного засобу позивача взагалі не існувало будь-яких документів, які б засвідчували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а отже, не існувало правових підстав для проведення затримання транспортного засобу.

Щодо доводів відповідача про правомірність затримання автомобіля НОМЕР_1 з підстав, передбачених ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 Інструкції про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України № 607/56/5 від 25.06.2002р., у виконавчому провадженні розшук громадянина-боржника, дитини або транспортних засобів боржника здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, встановленому чинним законодавством України. У разі їх виявлення органи внутрішніх справ у триденний термін з моменту виявлення повідомляють ініціатора розшуку про місце знаходження, а транспортні засоби боржника негайно затримують та доставляють на спеціальні майданчики чи стоянки тимчасового зберігання Державтоінспекції.

Як вбачається зі змісту вищезазначених нормативно-правових актів транспортні засоби боржника негайно затримуються та доставляються на спеціальні майданчики чи стоянки тимчасового зберігання Державтоінспекції у порядку, встановленому чинним законодавством України, тобто у разі наявності постанови державного виконавця про такий розшук транспортного засобу, що випливає зі змісту ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, як встановлено судом та протилежного не доведено відповідачем, постанова державного виконавця про розшук автомобіля НОМЕР_1 відсутня, а при затриманні зазначеного транспортного засобу відповідач керувався виключно відомостями автоматизованої інформаційно-пошукової системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-РУБІЖ».

Разом з тим, зазначені відомості автоматизованої інформаційно-пошукової системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-РУБІЖ», на які посилається відповідач, не є підставою для обмеження права позивача зняти з реєстрації належний йому автомобіль.

Таким чином, відповідачем не підтверджено наявність законних підстав для відмови у знятті з реєстрації вищезазначеного автомобіля.

Суд також оцінює спір з точки зору дотримання норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), оскільки вважає дії відповідача такими, що впливають на реалізацію позивачем прав власника майна, набутого на законних підставах.

Так, згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як вже було встановлено судом, вказаний транспортний засіб на підставі свідоцтва про реєстрацію серії САР № 057450 від 13.07.2013р. належить ОСОБА_3, 28.11.1980р.н., яка 20.04.2015р. надала довіреність, зареєстровану в реєстрі за № 776 від 20.04.2015р., на право розпоряджатися вказаним автомобілем ОСОБА_1. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 29.11.1991р. "ОСОБА_5 Девелопмент та інші проти Ірландії" (Pine Valley Developments Ltd and Others vs. Ireland, №12742/87) вбачається, що заборона експлуатації майна є втручанням у майнові права власника.

Так, розглядаючи цю справу, Європейський суд у рішенні від 29.11.1991 зазначив, що, володіючи майном, заявник цілком правомірно очікував, що він може здійснити всі необхідні дії щодо користування ним, і таке "правомірне очікування" повинне вважатись складовою поняття власності для цілей застосування статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням зазначеного, позовна вимога про зобовязання УДАІ ГУ МВС України в Одеській області безоплатно повернути ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_1 з площадки № 1, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Вільямса, 89А підлягає задоволенню.

Частиною другою ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Зобовязати УДАІ ГУ МВС України в Одеській області вилучити із автоматизованої інформаційно-пошукової системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-РУБІЖ» та усіх інших інформаційних систем інформацію (відомості) про оголошення у розшук автомобіля НОМЕР_1.

Зобовязати УДАІ ГУ МВС України в Одеській області зняти з обліку автомобіль НОМЕР_1.

Зобовязати УДАІ ГУ МВС України в Одеській обл. безоплатно повернути ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_1 з площадки № 1, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Вільямса, 89А.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30 вересня 2015 року.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.