Справа № 2-а-662/10
Суддя: Шинкоренко С. В.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Городоцький районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА справа №2а-662/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 р. м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шинкоренка С.В., при секретарі Васільєвій І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городка адміністративний позов ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.11.2010 р. звернувся до Городоцького районного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач пояснив суду, що 28.10.2010 р. відповідачем в особі інспектора Городоцького ВДАІ УДАІ УМВС України в Хмельницькій області Бовсунівського І.В. було винесено постанову серії ВХ №183275 по справі про адміністративне правопорушення, за порушення вимог п.2.1 "а", "б" Правил дорожнього руху України відносно позивача та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП до адміністративної відповідальності і накладено штраф в сумі 500 грн.

Вказана постанова була винесена в результаті керування позивачем автомобілем без реєстраційних документів та посвідчення водія, чим порушено п.2.1 "а", "б" ПДР України.

Як зазначає позивач, він даним автомобілем не керував, оскільки цей автомобіль йому не належить. Крім того ОСОБА_1 вказує, що був зупинений працівниками міліції тоді, коли підходив до даного автомобіля, оскільки мав дочекатись власника автомобіля свого товарища, оскільки той мав його підвести додому. При собі навіть ключів від даного автомобіля у нього не було, що він і пояснював працівникам ДАІ.

Також зазначає , що жодних свідків при цьому, а також при складанні протоколу не було, оскільки в його присутності працівниками ДАІ ні протокол , ні постанова не складались.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить скасувати постанову від 28.10.2010 р. серії ВХ №183275 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 500 грн., оскільки в його діях відсутній склад даного правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача по справі на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що дійсно 28.10.2010 р. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП на підставі порушення останнім вимог п.2.1 "а", "б" ПДР України .

Відповідачем по справі в вину позивачу ставиться те, що під час руху в м. Городку по вул. Шевченка, Хмельницької області на автомобілі НОМЕР_1, будучи зупиненим працівниками ДАІ він не надав для перевірки реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія, чим порушив п.2.1 "а", "б" ПДР України.

Суд не погоджується з висновками інспектора та вважає що склад адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 належним чином не доведено з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судове засідання представник відповідача не з"явився, жодних пояснень чи заперечень суду не надав.

Так, відповідачем належним чином не доведено ту обставину, (на яку в своїх запереченнях посилається позивач), чому позивачу не було надано копію протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення, не надано на адресу суду жодних доказів чи заперечень на поданий позов, що є обов"язком відповідача і про який йому було роз"яснено в ухвалі про відкриття провадження по справі.

Крім того, зі змісту постанови та протоколу про адміністративне правопорушення є незрозумілим той факт, коли ж насправді було виявлено правопорушення, а коли особу притягнуто до відповідальності за його вчинення (оскільки зі змісту наданих документів вбачається, що протокол було складено о 0.49 год 28.10.2010 р., тоді як порушення було виявлено о 23.25 год. 28.10.2010 р ., тобто майже на 24 год. пізніше після складання протоколу (!).

Суперечливим є і той факт, що свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаними адресами не проживають, що було встановлено судом і дана обставина викликає сумніви у суду щодо наявності таких свідків взагалі або їх присутності безпосередньо на місці фіксації правопорушення.

Матеріалами справи встановлено і той факт, що автомобіль, який фігурує у протоколі та постанові про адміністративне правопорушення дійсно належить іншій особа ОСОБА_2

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 дав суду покази про те, що дійсно в той вечір його автомобіль знаходився по вул. Шевченко у м. Городку, проте жодним особам він не передавав право керування даним автомобілем, як і ключі від нього. Працівниками міліції його автомобіль не зупинявся.

Допитаний в якості свідка інспектор Городоцького ВДАІ УДАІ УМВС України в Хмельницькій області Бовсунівський І.В. зазначив, що даний автомобіль він намагався зупинити під час руху, однак водій не виконав вимоги, подані жезлом про зупинку. В подальшому автомобіль під"їхав до бару "Келих", що у м. Городку, Хмельницької області і звідти вийшов водій, який зачинив дверцята автомобіля на ключ. В цей час інспектор під"їхав на патрульному автомобілі до цього місця та зупинившись, вийшов разом із напарником із патрульного автомобіля. Із твердження інспектора, водій ОСОБА_1 в цей час перебував поблизу автомобіля і намагався сховатись між прилавками ринку, однак згодом підійшов до інспекторів та на вимогу останніх, пред"явив свій паспорт. Після чого водієві було запропоновано проїхати на медичне освідування для встановлення стану сп"яніння, на що останній, не одразу, однак погодився.

Такі пояснення інспектора судом сприймаються критично, оскільки він, як особа, яка безпосередньо складала процесуальні документи на місці події, є зацікавленим у тому, щоб оспорювана постанова не була скасована. Крім того, зі слів позивача та свідка ОСОБА_3 встановлено, що щодо останнього триває службова перевірка щодо правомірносмті його дій по даному факту в УДАІ УМВС України в Хмельницькій області, що також підтверджує безпосередню його зацікавленість по даній справі.

Крім того , суд вважає покази даного свідка сумнівними, та оцінюючи їх в сукупності з іншими дослідженими по справі доказами не бере до уваги.

Також не з"явився для дачі показів по даній справі свідок ОСОБА_4, який ніс патрулювання 28.10.2010 р. разом із ОСОБА_3, зіславшись на зайнятість по службі.

Також, в підтвердження того, що ОСОБА_1 не керував в той вечір даним автомобілем свідчить і той факт, що після того, як його, як особу, яка ніби-то керувала автомобілем було затримано працівниками ДАІ та доставлено у Городоцький РВ , автомобіль НОМЕР_2 мав би залишатись у тому ж місці де його і залишили (по вул. Шевченка в м. Городку), проте його власник ( ОСОБА_2В.) безперешкодно забрав з того місця де і лишив після того, як повернувся із бару, оскільки ключі від автомобіля знаходились саме у нього. ОСОБА_1 передати ці ключі ОСОБА_2 не мав би змоги, оскільки він спілкувався з працівниками ДАІ без присутності будь-яких інших осіб і залишив дане місце події у патрульному автомобілі, а автомобіль в цей момент був закритим, про що зазначає і сам свідок інспектор ДАІ ОСОБА_3

Суд приходить до висновку про неможливість повторного виклику по справі свідків, які не були допитані у зв"язку із неявкою чи неможливістю встановлення місць проживання останніх та про неможливість витребування інших доказів, оскільки згідно ч.1 ст.171-2 КАС України, максимальний строк розгляду даної категорії справ становить 10 днів (у виняткових випадках), продовження якого в подальлшому законодавцем не передбачено.

Крім того, суд бере до уваги і той факт, що згідно ч.2 ст.71 КАС України, обов"язок доказування в даному випадку покладається на відповідача, який в судове засідання безпричинно не з"явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Щодо позовної вимоги про повернення ОСОБА_1 коштів в сумі 500 грн., суд приходить до висновку про можливість її задоволення, оскільки в діях особи не вбачається складу адміністративного правопорушення, а отже штраф було стягнуто з нього неправомірно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що по даній справі досліджено достатньо доказів, які б свідчили про те, що позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВСУ в Хмельницькій області, слід задовольнити, оскільки в постанові про накладення адміністративного стягнення від 28.10.2010 р. належним чином не доведено вину останнього.

Керуючись ст.ст. 161-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову від 28.10.2010 р. серії ВХ №183275 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - ОСОБА_1 і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 500 грн. в зв"язку із відсутністю у його діях складу правопорушення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити .

Повернути ОСОБА_1 кошти в сумі 500 грн., які були ним сплочені в якості штрафу по даній адміністративній справі до ГУДКУ у Хмельницькій області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: