Справа № 815/2976/15
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 р. Справа № 815/2976/15

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Кіселик Д.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Клепикова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 1-го Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та Головного територіального управління юстиції в Одеській області про поновлення на посаді та стягнення грошової компенсації за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до 1-го Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ та ГТУ юстиції в Одеській області, в якому просила:

- зобов'язати відповідача поновити її на посаді старшого державного виконавця 1-го Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ;

- зобов'язати ГТУЮ в Одеській області виплатити їй грошову компенсацію за час вимушеного прогулу, починаючи з 22.04.2011 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 28.08.2015р. подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 року та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

22.04.2011р. наказом начальника ГТУ юстиції в Одеській області №331-к позивача - ОСОБА_1 було звільнено з посади «ст.державного виконавця 1-го Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ» (за порушення присяги державного службовця).

27.04.2011 року о 13:32 год. ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитися зі спірним наказом №331-к від 22.04.2011р. та отримати його копію разом із трудовою книжкою, однак остання у присутності посадових осіб 1-го Приморського Відділу ДВС Одеського МУЮ в Одеській області відмовилася від цього, про що було складено відповідний акт та у присутності позивачки зачитано вказаний наказ.

Не погоджуючись зі своїм звільненням з посади, позивачка, достеменно з квітня 2011 року знаючи про спірний наказ, 25.05.2015 року звернулася до окружного суду із даним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин було пропущено встановлений законом місячний строк на звернення до адміністративного суду із даними позовними вимогами, у зв'язку з чим, дана позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими та заснованими назаконі, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту приписів ч.ч.1,2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, як вбачається з вимог ч.3 ст.99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися і інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до положень ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та пояснень самої позивачки, про наявність спірного наказу начальника ГТУ юстиції в Одеській області №331-к від 22.04.2011р. про звільнення з роботи (посади) ОСОБА_1 було відомо наприкінці квітня 2011 року, однак, за захистом свого порушеного права до окружного суду остання реально звернулася лише тільки 25.05.2015 року (т.б. фактично через 4 роки 1 місяць), тобто з пропуском місячного строку встановленого ст.99 КАС України.

Про даний факт свідчить також і те, що позивачка з 25.04.2011р. вже не виходила на роботу та відповідно не виконувала своїх посадових обов'язків, в кінці квітня 2011 року отримала на свою п/картку повний розрахунок по зарплаті, 30.08.2011р. особисто знайомилася зі своєю архівною особовою справою (в якій в т.ч. був в наявності і оригінал спірного наказу), а також у цьому ж 2011 році отримала на руки і свою трудову книжку, в якій було чітко зазначено номер наказу та підстави звільнення її з роботи.

До того ж, факт своєчасного ознайомлення позивачки із наказом та підставами свого звільнення підтверджується й згаданим вище актом від 27.04.2011 року, з якого видно, що 27.04.2011 року о 13:32 год. ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитися зі спірним наказом №331-к від 22.04.2011р. та отримати його копію разом із трудовою книжкою, однак остання у присутності посадових осіб 1-го Приморського Відділу ДВС Одеського МУЮ в Одеській області відмовилася від цього.

Що ж стосується позиції позивачки про те, що оскаржити своє звільнення у встановлений законом строк їй завадили відсутність у неї копії спірного наказу та наявність порушеного проти неї кримінального провадження, то судова колегія вважає таку позицію необґрунтованою і надуманою та до уваги її не приймає, оскільки остання жодних доказів на підтвердження цієї позиції не надала, а кримінальна справа, в свою чергу, відносно неї була порушена 25.08.2011р. (т.б. через 4 місяці після її звільнення) та закрита - 15.10.2014 року. При цьому, слід звернути увагу й на те, що по даному кримінальному провадженню до позивачки не застосовувалася міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, судова колегія звертає увагу також і на ту обставину, що ані первинна позовна заява, ані уточнений адміністративний позов позивачки навіть не містять вимог про визнання протиправним та скасування наказу №331-к від 22.04.2011р. про звільнення, без скасування якого, в свою чергу, задовольнити фактично заявлені позовні вимоги щодо поновлення на роботі (посаді) і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу взагалі не можливо.

Отже, за таких обставин, а також приймаючи до уваги, що в матеріалах відсутні будь-які належні і беззаперечні докази на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законом місячного строку для звернення до суду із даними позовними вимогами, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції про необхідність залишення позовної заяви без розгляду правильними та такими, що узгоджуються з вищенаведеними нормами КАС України.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,199,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко