Справа № 643/12250/15-а
Суддя: Єрмак Н. В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/200/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року Суддя Московського районного суду м. Харкова Єрмак Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду у Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення УПФУ в Московському районі м. Харкова від 22.01.2015 року про відмову у призначенні їй пенсії за віком достроково, зобовязати УПФУ в Московському районі м. Харкова призначити пенсію ОСОБА_1 з моменту звернення до управління УПФУ в Московському районі м. Харкова, а саме з 29.12.2014 року.

Окрім того ОСОБА_1 просить включити до трудового стажу: періоди роботи фізичної особи - підприємця з 01.07.1993 року по 31.03.1997 року, з 01.10.1997 року по 30.06.2000 рік, з 01.07.2000 р. по 31.12.2003 рік; період денного навчання за контрактом (навчальний рік з 01.09.2003 року по 28.06.2004 року), з 01.01.2004 року по 28.06.2004 року, період навчання з 10.05.1977 року по 24.06.1977 року; щорічні відпустки 20 місяців (1 рік 8 місяців) для призначення пенсії за віком достроково.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова у встановлений строк надав суду заперечення проти позову, в яких проти задоволення позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити.

Згідно з ст. 183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню у порядку скороченого провадження. При цьому суд відзначає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

На підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку:

58 років 6 місяців які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Згідно «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилось 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи.

Позивач просить зарахувати до стажу періоди підприємницької діяльності з 01.07.1993 р. по 31.03.1997 р., з 01.10.1997 р. по 30.06.2000 р., з 01.07.2000 р. по 31.12.2003 р.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності й інші періоди, які враховувалися в стаж роботи для призначення пенсії до вступу в силу даного Закону, зараховуються в стаж в порядку і на умовах, передбачених діючим раніше законодавством.

Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. під № 1566/11846 (в редакції постанови правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637. Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 р. зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01.07.2000 р. зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності з 01.07.2000 р. підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Надані позивачем документи (копії ліцензії, дозволу СЕС, договору з ТЦ «Барабашова», свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця) не можуть бути підставою для зарахування до стажу позивача оспорюваних періодів, оскільки вони не підтверджують сплату страхових внесків.

Також відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України відносно ОСОБА_1, дані щодо сплати страхових внесків за період з 1998 р. по 2003 р, та 2013-2014 р. відсутні.

Позивач також просить зарахувати до стажу щорічні відпустки 20 місяців (1 рік 8 місяців).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі підприємство).

За час відпусток працівникам виплачується заробітна плата, на яку нараховуються та сплачуються страхові внески на загальних підставах. Тому періоди щорічних відпусток зараховуються до трудового стажу.

Позивач вимагає зарахування до стажу для призначення пенсії 20 місяців відпусток (а фактично не визначених конкретно періодів часу, за які не сплачені страхові внески) за час здійснення підприємницької діяльності, що суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.01.2004 р., зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Періоди трудової діяльності після 01.01.2004 року обчислюються територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Пункт «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що діяв до 01.01.2004 р. обчислюються територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Статтею 11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, до якого не входять особи, що проходять навчання у вищих навчальних закладах. Отже, період навчання в магістратурі з 01.01.2004 року по 28.06.2004 року не може бути зараховано в страховий стаж позивача.

Позивач також просить зарахувати до стажу періоду навчання, згідно копії свідоцтва про присвоєння кваліфікації з 10.05.1997 року по 24.06.1977 року. Так, в наданому позивачем свідоцтві про присвоєння кваліфікації не вказана дата вступу до навчального закладу. Зазначена лише дата присвоєння кваліфікації 10.05.1977 року та дата видачі свідоцтва 24.06.1977 року. Тому зарахувати період навчання позивача у Міжшкільному навчально-виробничому комбінаті Комінтернівського району м.Харкова неможливо, оскільки документально не підтверджена тривалість навчання.

Позивач помилково вважає, що в даному випадку слід зарахувати період за датами, вказаними у свідоцтві з 10.05.1977 по 24.06.1977. Але 10.05.1977 це дата закінчення, а не початку навчання, а 24.06.1977 дата видачі свідоцтва взагалі не визначає тривалість навчання.

Таким чином, суд не вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 160, 161, 162, 183-2 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст.ст.11, 24, 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду у Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена повністю або частково протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржене судове рішення з одночасним надсиланням особою, яка подає апеляційну скаргу, її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у строки та порядку, встановленими ст. 254 КАС України.

Суддя Єрмак Н.В.