Справа № 2-2339/10
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 р. Справа № 22361/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В., Попка Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2010 року у справі за позовом прокурора Міжгірського району в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги,-

В С Т А Н О В И В :

08.10.2010 року прокурор Міжгірського району в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області, в якому просив винести рішення про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії (в тому числі надбавки 20%) за період з січня 2009р. по вересень 2010р. включно відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», п.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п.2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2010 року, яке прийнято в порядку цивільного судочинства, позов задоволено. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» та виплачених раніше сум за період з 01.01.2009 року по 30.09.2009 року включно. Судові витрати у виді витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 37 грн. присуджено стягнути з УПФУ в Міжгірському районі в користь Державного казначейства в Міжгірському районі.

З таким рішенням суду не погодився відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ч.1 ст.197 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги слід задоволити частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

18 лютого 2010 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1691-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо юрисдикції справ, повязаних із соціальними виплатами», який набрав чинності 10 березня 2010 року.

Цим Законом було встановлено, що справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них суди розглядають у порядку цивільного судочинства, а п. 3 ч. 1 ст. 18 КАС України виключено.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України № 19-рп/2010 від 09.09.2010 року у справі щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, норми Закону № 1691-VI від 18.02.2010 року та ЦПК України, відповідно до яких справи, повязані із соціальними виплатами, що підлягають розгляду адміністративними судами, було передано місцевим загальним судам для розгляду в порядку цивільного судочинства (пункти 1, 2 резолютивної частини зазначеного Рішення), визнано такими, що не відповідають Конституції України, а отже справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає, що при зверненні до суду позивачами пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із вищевказаним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позовні вимоги про зобовязання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2009 року по 07.04.2010 року необхідно залишити без розгляду.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу нарахування та виплати недоплаченого підвищення до пенсії за 2010 рік, суд апеляційної інстанції вважає, що такі підлягають задоволенню, так як Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей» не зупинено. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2010 роки, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Таким чином, відповідач у 2010 році, повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 08.04.2010 року до 30.09.2010 року.

Розмір мінімальної пенсії за віком, на 30% якої підвищується пенсія дітям війни, визначається відповідно до положень статті 62 Закону України «Про державний бюджет України» та статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статей 5, 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка. Розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

Згідно посвідчення серії А №543354 (а.с. 6) позивач має статус особи, яка проживає, працює на території гірського населеного пункту та має право на збільшення підвищення до пенсії на 20 %.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом апеляційної інстанції береться до уваги те, що такі витрати, які б належно були підтверджені документальними доказами, в матеріалах справи відсутні, а тому підстав для проведення розподілу судових витрат не має.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, якою позов слід задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 100, 160, 195, ч.1 ст. 197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області задовольнити частково.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2010 року у справі № 2-2339/10 скасувати та прийняти постанову, якою позову заяву прокурора Міжгірського району в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.04.2010 року по 30.09.2010 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і виплачених сум та з підвищенням виплати на 20 % відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Позовні вимоги прокурора Міжгірського району в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області за період з 01.01.2009 року по 07.04.2010 року залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.П.Сапіга

судді Т.В.Онишкевич

ОСОБА_2