Справа № 2-а-1017/12
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2012-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1017/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2012 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.

при секретарі Агейчевій Ю.А.

з участю представника відповідача ОСОБА_1, державного виконавця Мельника С.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі адміністративний позов ОСОБА_2 до Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції в особі державного виконавця Мельника С.В. про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у Корольовському відділі ДВС Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження №ЄДРВП 33014235 від 17.08.2012 року по постанові ДАІ серія АА №207562 від 13.09.2010 року про стягнення з позивача штрафу в розмірі 102 грн. та виконавче провадження №ЄДРВП 3301431 по постанові ДАІ серії АА 2741224 від 06.08.2010 року про стягнення з позивача штрафу в розмірі 502 грн. Будь-яких інших повідомлень в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження, як зазначає позивач, він не отримав. Вважає дії державного виконавця Мельника С.В. щодо опису й арешту його майна незаконними оскільки, вони порушують порядок примусового звернення стягнення на майно боржника, зокрема недотримано порядок черговості накладення арешту на майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, подав до суду заяву та прохає розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача проти позову заперечив, однак зазначив, що ними дійсно порушено порядок черговості стягнення.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, підлягають виконанню постанови судів у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону державний виконавець у триденний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів.

Судом встановлено, що на підставі постанови ДАІ серія АА №207562 від 13.09.2010 року та постанови ДАІ серії АА 2741224 від 06.08.2010 року Корольовським відділом ДВС Житомирського МУЮ було відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 сум в розмірі 102 грн. та 502 грн.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений процесуальний порядок примусового звернення стягнення на майно боржника, який більш детальніше врегульований ст.ст. 52-63, 68 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно абз. 2 п.3.12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 визначено, що організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Згідно ч.2 ст. 5 Зокону України «Про виконавче провадження», державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Згідно ч.2 - 5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозиціях цінних паперів і лише у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягненя звертається також на належне інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Крім того, згідно ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» існує можливість звернення стягнення на заробітну плату боржника у разі стягнення суми, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати, зокрема за заявою самого боржника.

Проте, не зважаючи на вимоги Закону щодо першочергового звернення стягнення саме на грошові кошти, державним виконавцем не було перевірено інформації про доходи боржника, наявність рахунків в банку, інших доходів шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби України та було складено акт опису й арешту майна від 28.11.2012р. згідно якого накладено арешт на мікрохвильову піч та телевізор.

Статею 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що складаючи акт опису й арешту майна позивача за місцем його проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 А, кв.2 в м. Житомирі на суму 622 грн., відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інших, заслуговуючих на увагу суду доказів суду відповідачем надано не було.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ході розгляду справи позивачем було надано суду належні докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, а відповідач не довів суду правомірності своїх дій щодо складання акту опису й арешту майна .

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 159-164, 181 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції в особі державного виконавця Мельника С.В. задовольнити.

Визнати дії Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції в особі державного виконавця Мельника С.В. щодо порушення порядку звернення стягнення на кошти та інше майно боржника протиправними.

Визнати незаконними опис й арешт майна боржника згідно акту від 28.11.2012 року у виконавчому провадженні №2016 (ЄДРВП 33914361) та у виконавчому провадженні №2016 (ЄДРВП 33914361).

Зобовязати Корольовський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції вчинити дії на звернення стягнення за виконавчим документом в першу чергу на кошти боржника, а вразі відсутності коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звернути на належне боржникові інше майно.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подач апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О. Й. Адамович