Справа № 22-а-24281/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 02 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області про визнання рішення про відмову неправомірним та стягнення одноразової компенсації,

В С Т А Н О В И Л А:

18.08.2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та являється інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на одноразову компенсацію як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності. Оскільки станом на 01.10.2007 року мінімальна заробітна плата становила 460 грн., то розмір компенсації мав дорівнювати 20415 грн. 60 коп. (460 грн. х 45 = 20700 грн. 284,40 грн.). Натомість відповідачем компенсація позивачу була виплачена в розмірі 284 грн. 40 коп., що остання вважає порушенням гарантованих їй прав. На підставі викладеного просила суд визнати відмову відповідача у виплаті одноразової компенсації неправомірною та зобов»язати відповідача здійснити їй нарахування та виплату відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 2-ої групи, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат з урахуванням фактично виплаченої допомоги, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати 460,00 грн., яка склалася на момент встановлення інвалідності (09 листопада 2007 року) у відповідності до положень ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 02 вересня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка стала інвалідом 2-ої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат з розрахунку мінімальної заробітної плати, встановленої ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на момент встановлення інвалідності 09 листопада 2007 року. Зобов»язано управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка стала інвалідом 2-ої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат з розрахунку мінімальної заробітної плати, встановленої ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на момент встановлення інвалідності 09 листопада 2007 року.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в позові, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та являється інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали від Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується одноразова компенсація у розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач виплатив позивачу одноразову компенсацію 21.12.2007 року в розмірі 5 грн. 30 коп. та 30.01.2008 року в розмірі 279 грн. 10 коп., а всього в розмірі 284 грн. 40 коп.

10 серпня 2010 року позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату їй недоплачених сум одноразової компенсації, в чому їй було відмовлено.

При визначенні розміру одноразової компенсації, виплаченої позивачу, відповідач керувався Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року за № 836, відповідно до яких Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Крім того, відповідно до ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз»яснення порядку застосування цього Закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов»язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб»єктами господарювання незалежно від їх відомчого підпорядкування та форм власності.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з пріоритетності норм законів України над підзаконними нормативними актами, якими є постанови Кабінету Міністрів України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки згідно ст. 22 Конституції України не допускається звуження або обмеження прав громадян, гарантованих їм законами України.

За таких підстав апеляційна скарга управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 02 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області про визнання рішення про відмову неправомірним та стягнення одноразової компенсації підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 207 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області - відхилити.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 02 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: