Справа № 821/3048/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3048/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Каланчацького районного управління юстиції в Херсонській області третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" про скасування постанови про накладення арешту на кошти,

встановив:

ОСОБА_4 (далі - позивач, боржник) звернувся до суду із позовом до Відділу державної виконавчої служби Каланчацького районного управління юстиції Херсонської області (далі - відповідач, ВДВС Каланчацького РУЮ), в якому просить скасувати постанову заступника начальника ВДВС Каланчацького РУЮ ВП №47198195 від 22.05.2015р. про накладення арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку №29, відкритому у ПАТ "ОСОБА_5 Аваль".

Позовні вимоги мотивовані протиправністю накладення арешту на кошти, які за твердженням позивача належать не йому, а ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", так як рахунок, відкритий на ім'я позивача, призначений для погашення кредиту, отриманого у 2008 році у названому банку.

В судовому засіданні, проведеному у режимі відеоконференції, представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач письмових заперечень на позов не подав.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, зробивши усну заяву. Пояснив, що на час прийняття оскарженої постанови відповідачу не було відомо про факт цільового призначення коштів на рахунку для погашення кредиту; після накладення арешту виконавчий документ залишається невиконаним, так як банківська установа повертає платіжні документи без виконання. Проти задоволення позову не заперечував, мотивуючи це також тим, що відповідач позбавлений можливості самостійно зняти арешт з коштів на рахунку, це можливо виключно за судовим рішенням.

Представник третьої особи просив задовольнити позов, пояснивши, що на рахунку позивача обліковують виключно кошти, які надходять на погашення зобов'язань за кредитним договором, укладеним громадянином ОСОБА_4 із ПАТ "ОСОБА_5 Аваль".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні ВДВС Каланчацького РУЮ знаходиться виконавче провадження №47198195 з примусового виконання виконавчого листа Херсонського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. №821/4452/14 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до місцевого бюджету податкового боргу по збору за спеціальне використання води у сумі 9 958,75 грн.

Постановою заступника начальника ВДВС Каланчацького РУЮ від 08.04.2015р. відкрито виконавче провадження та надіслано до банківських установ запити щодо наявності відкритих рахунків.

Листом від 20.05.2015р. №81-15-5-02/3132-БТ ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" відповідача повідомлено про наявність відкритих на ім'я позивача як фізичної особи рахунків: поточного рахунку №, на якому залишок коштів відсутній та поточного рахунку №29, залишок коштів на якому становить 3 887,00 грн.

Постановою заступника начальника ВДВС Каланчацького РУЮ ВП №47198195 від 22.05.2015р. накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунку №29, відкритому у ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" в межах суми боргу 9 958,75 грн.

При вирішенні питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст.136 КАС України відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

За змістом ст.112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Таким чином, процесуальний закон пов'язує повне визнання адміністративного позову із єдиним можливим наслідком - ухваленням судом рішення про задоволення позову.

З цього правила зроблено виключення - суд може не прийняти визнання відповідачем позову, що буде наслідком продовження розгляду справи по суті та винесення рішення без заздалегідь визначеного результату, але за наявності виключного переліку підстав: дії відповідача щодо визнання позову повинні суперечити закону або порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

У даному випадку судом не встановлено обставин суперечності дій відповідача вимогам законодавства. Не встановлено також і обставин, що визнання позову буде порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси. Скасування постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти, що містяться на конкретному рахунку, не позбавляє державного виконавця можливості вчиняти виконавчі дії, а стягувача не позбавляє права задовольнити свої вимоги за виконавчим документом за рахунок коштів чи інших цінностей боржника, що містяться на рахунках в банках, або за рахунок його майна, як передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем адміністративного позову.

Також суд звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №606-XIV) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 8 Закону №606-XIV визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно із ст.32 Закону №606-XIV заходами примусового виконання рішень є:

- звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

- звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

- вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

- інші заходи, передбачені рішенням.

За змістом статті 52 Закону №606-XIV, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Відповідно до статті 57 Закону №606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Таким чином, накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника, що знаходяться на рахунках здійснюється з метою примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження і є одним з обов'язків державного виконавця, яке він повинен реалізувати в разі невиконання рішення боржником. При цьому арешт може бути накладений виключно на майно, яке належить боржнику, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Як видно з матеріалів справи, боржником у виконавчому провадженні є фізична особа-підприємець ОСОБА_4

Оскаржуваною постановою фактично накладено арешт на кошти фізичної особи - громадянина ОСОБА_4, що містяться на рахунку №29, відкритому у ПАТ "ОСОБА_5 Аваль".

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 не має інших рахунків, відкритих ним для здійснення підприємницької діяльності, окрім як рахунку №29, який відкрито громадянином ОСОБА_4

На думку суду, за відсутності доказів припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, який є боржником у виконавчому провадженні, державний виконавець зобов'язаний був вчинити дії з виконання судового рішення в першу чергу за рахунок коштів та майна боржника саме як суб'єкта підприємницької діяльності, і лише в разі відсутності таких коштів або майна відповідач мав би підстави для звернення стягнення на кошти та майно фізичної особи - громадянина ОСОБА_4

За таких обставин суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення арешту на кошти не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.8, 32, 52, 57 Закону №606-XIV і прийнята передчасно.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, оскільки відповідачем не доведено правомірності свого рішення, яке оскаржується позивачем.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Каланчацького районного управління юстиції Херсонської області ВП №47198195 від 22 травня 2015 року про накладення арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку №29, відкритому у ПАТ «ОСОБА_5 Аваль».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 вересня 2015 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 11.5