Справа № 2а-2327/10/2470
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 р. < Текст >Справа № 30877/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В.,Попка Я.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецької окружного адміністративного суду від 02.07.2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про виключення майна з акту опису й арешту та визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, за яким просить виключити чотирьохкімнатну квартиру №43, що в будинку №9-К по вул. Л.Гавро в м. Києві, загальною площею 114 м.кв., з акту опису й арешту майна від 20.11.2008 року, складеного державним виконавцем ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м.Києві. Одночасно вважає, що необхідно визнати протиправними дії ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, котрі полягають в описі та арешті належної йому квартири та гаражного боксу, без достовірного пересвідчення про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, не надіслання копії акту опису й арешту боржнику, позбавлення його можливості та права визначити майно, на яке в першу чергу потрібно звернути стягнення.

Постановою Чернівецької окружного адміністративного суду від 02.07.2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що дії відповідача є правомірними. Не погодившись з постановою суду її оскаржив позивач, ОСОБА_2, який просить скасувати дану постанову та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічно обґрунтуванням позовних вимог, а саме покликається на те, що опис та арешт належної йому квартири та гаражного боксу, відповідач провів без достовірного пересвідчення про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, не надіслав копії акту опису й арешту боржнику, позбавив можливості та права визначити майно, на яке в першу чергу потрібно звернути стягнення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

30.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", ст. 20 Закону України "Про заставу" та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, вчинено два виконавчі написи за № 5540 та № 5541, якими запропоновано задовольнити вимоги ВАБ КБ "Хрещатик" у розмірі 1442432,58 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаної квартири та гаражного боксу, оскільки дане майно передане в іпотеку ВАБ КБ "Хрещатик" за договором іпотеки від 25.05.2007 року, строк платежу за яким спливав 21.04.2008 року.

Згідно заяв про примусове виконання виконавчих написів нотаріуса від 30.05.2008 року за № 5540 та № 5541 державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесені дві постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2008 року № 1004 та № 1005 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ "Хрещатик" боргу в сумі 1442432,58 грн. за рахунок звернення стягнення на гаражний бокс під № 2 по вул. Л.Гавро,9к в м. Києві та на квартиру АДРЕСА_1. Одночасно позивачу запропоновано добровільно виконати виконавчий документ у строк до 2.07.2008 року.

20.11.2008 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 складено акт опису й арешту майна серії АВ № 383603 в присутності двох понятих та представника ВАТ КБ "Хрещатик" на оспорюване майно. Копію даного акта отримала власноручно ОСОБА_4, про що свідчить її особистий підпис в акті опису.

Дані правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» №606-ХГУ від 21.04.1999 року.

Відповідно до ст.18 Закону України №606-ХГУ від 21.04.1999 року державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Статтею 27 Закону України №606-ХГУ від 21.04.1999 року визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Також ст. 30 Закону України №606-ХГУ від 21.04.1999 року встановлено, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Суд першої інстанції покликаючись на зазначені норми Закону України №606-ХГУ від 21.04.1999 року прийшов до вірного висновку, що в розумінні цього Закону, відповідач вчинив всі необхідні дії, які спрямовані на належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, оскільки відповідач прийнявши рішення про відкриття виконавчого провадження, повідомив боржника про прийняття такого рішення, що випливає із позовної заяви, де позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що йому відомий факт про відкриття провадження за виконавчими написами нотаріуса, та надає копії зазначених постанов.

За приписами ст. 53 Закону України №606-ХГУ від 21.04.1999 року, державний виконавець має право на пропозицію боржника або стягувача звернути стягнення на майно боржника, що знаходиться в інших осіб, а також на майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані на запит державного виконавця надати у визначений ним строк відомості про належне боржникові майно, що знаходиться у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржникові. Одержавши від названих осіб відомості про наявність майна боржника, державний виконавець описує це майно в присутності понятих, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. Якщо особа, у якої знаходиться майно боржника, перешкоджає державному виконавцеві у його вилученні, таке майно вилучається державним виконавцем у примусовому порядку, встановленому статтею 55 цього Закону.

Тому з наведеного необхідно вказати, що зазначеною нормою трактується право державного виконавця, а не обов"язок до запитування інформації про інше майно або кошти, та пропозиція останнього надати таке майно або кошти.

На виконання Закону України "Про виконавче провадження" згідно наказу Міністерства юстиції України 15.12.99р. № 74/5 була розроблена Інструкція про проведення виконавчих дій, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999р. за № 865/4158, яка визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до даного Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до п. 5.1.1 вказаної Інструкції звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Пунктом 5.6.6. Інструкції встановлено, що ОСОБА_4 опису й арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, іншими особами, які були присутні при накладенні арешту на майно. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті. Акт опису й арешту майна складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця.

Якщо описане майно передано на зберігання не боржникові, а іншій особі, то акт опису й арешту майна складається в трьох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а інші вручаються зберігачеві майна та боржнику під розписку (на першому примірнику).

Відповідно до п.п.5.6.9 п.5.6. Інструкції, відсутність боржника не може бути перешкодою для проведення опису майна. У таких випадках опис майна громадян здійснюється в присутності його представника, одного з повнолітніх членів сім'ї боржника, а за їх відсутності за участю представника житлово-експлуатаційної організації або представника органів державної влади та місцевого самоврядування (при цьому державний виконавець зобов'язаний не пізніше наступного дня направити копію акта опису й арешту майна боржнику). Опис майна боржника - юридичної особи здійснюється у присутності представника боржника.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що акт опису й арешту майна серії АВ № 383603 від 20.11.2008 року підписаний державним виконавцем, зберігачем майна, понятими, у ньому зазначено обмеження права користування майном, передача його на зберігання ОСОБА_4, зазначено дату, після якої майно буде передане для реалізації - 25.11.2008 року.

Тому вимога апелянта щодо визнання протиправними дій відповідача з приводу опису та арешту майна у відсутності боржника є безпідставною.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд приходить до висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень надав суду достатні та беззаперечні докази в обгрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та довів правомірність дій, а тому позовні вимоги позивача безпідставні, не підтверджені матеріалами справи, не доведені у судовому засіданні та не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В звязку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та обєктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що Чернівецький окружний адміністративний суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Чернівецької окружного адміністративного суду від 02.07.2010 року у справі №2а-2327/10- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : В.П.Сапіга

Судді: Т.В.Онишкевич

ОСОБА_5

Повний текст виготовлено 19.08.2011р.