Справа № 875/37/15
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
875/37/15 Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
30 вересня 2015 року м. Київ
судді Київського апеляційного адміністративного суду Старової Н.Е. стосовно постанови у справі №875/37/15 за позовом кандидата на посаду міського голови міста Львова ОСОБА_2, кандидата в депутати Луцької міської ради ОСОБА_3, політичної партії «Сила Людей» до Центральної виборчої комісії про визнання протиправними та скасування пунктів 3 та 4 Роз'яснення.
Оскільки більшість суддів Київського апеляційного адміністративного суду за результатом розгляду справи №875/37/15 відмовили у задоволенні позову, я вважаю необхідним скористатися правом, передбаченим статтею 25 КАС України і висловити окрему думку стосовно прийнятої постанови, так як не згодна з прийнятим рішенням за наслідками розгляду справи.
Центральна виборча комісія 23.09.2015 року прийняла постанову №362 «Про Роз'яснення щодо застосування деяких положень Закону України "Про місцеві вибори" під час реєстрації кандидатів у депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, кандидатів у депутати обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, кандидатів на посаду сільського, селищного, міського голови та старости села, селища, висунутих місцевими організаціями політичних партій на чергових, позачергових та перших місцевих виборах», п.4 якої роз'яснено, що відмова в реєстрації кандидатів у депутати у багатомандатному виборчому окрузі з виборів депутатів Верховної ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах рад з підстав недотримання положення Закону щодо представництва осіб однієї статі у виборчих списках кандидатів у депутати місцевих рад у багатомандатних виборчих округах на підставі п.1 ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеві вибори» не допускається.
Я вважаю, що одним із основних принципів проведення виборів, який закріплений положеннями ст.70 Конституції України, ст.4 Закону України «Про місцеві вибори» є принцип рівного виборчого права. Важливим елементом забезпечення реалізації принципу рівного виборчого права та забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків є визначена у ч.3 ст.4 Закону України «Про місцеві вибори» вимога щодо гендерної квоти у представницьких органах влади.
На підставі аналізу вказаних положень, приходжу до висновку, що вказані засади щодо представництва у виборчих списках осіб однієї статі не менше 30 відсотків поширюються на усі правовідносини при проведенні місцевих виборів усіх рівнів, та без виключень.
Водночас, Центральна виборча комісія, при наданні оскаржуваного роз'яснення в п.4 фактично перебирає на себе функції законодавчого органу, встановлюючи виключення із даного правила, та зазначає про те, що відмова в реєстрації кандидата в депутати, кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, старости на підставі п.1 ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеві вибори» не допускається, оскільки даною нормою не передбачена відмова в реєстрації при недотриманні вимог ч.3 ст.4 вказаного Закону.
Наполягаю на тому, що положення ч.3 ст.4 Закону України «Про місцеві вибори» є імперативними, та носять загальнообов'язковий характер, а відтак ЦВК при прийнятті п.4 Роз'яснення діяла всупереч вимог закону.
Крім того, роз'яснення щодо застосування положень Закону України «Про місцеві вибори» у викладеній інтерпретації призводить до порушення засад виборчого права, закріплених в ст.11 Закону України «Про місцеві вибори», а також до нівелювання принципу рівного виборчого права.
Таким чином, відповідно до ст.ст.36, 37, 38 Закону України «Про місцеві вибори» та з огляду на те, що висування кандидатів проводиться у порядку, передбаченому статутом партії, а відповідно до п.10 ст.8 Закону України «Про політичні партії в Україні» статут політичної партії, відповідно до якого формується виборчий список кандидатів, має містити відомості щодо розміру квот, що визначає мінімальний рівень представництва жінок і чоловіків у виборчому списку кандидатів, який має становити не менше 30 відсотків загальної кількості кандидатів у виборчому списку, а тому невиконання місцевою організацією партії вимоги гендерного представництва призведе до порушення встановленого Законом порядку висування кандидата, що є обґрунтованою та належною підставою для відмови в реєстрації кандидата на підставі п.1 ч.1 ст.46 Закону.
Посилання у постанові суду по справі №875/37/15 стосовно відсутності санкцій за порушення п.3 ст.4 Закону у п.1 ч.1 ст.46 Закону фактично і є одним з предметів оскарження, тому не є допустимим доказом для відмови у задоволенні позову.
При постановленні рішення судом не враховано, що Україна серед 190 інших країн приєдналася до Декларації тисячоліття Організації Об'єднаних Націй, визначивши мету забезпечення гендерної рівності як важливу складову подальшого розвитку та один із пріоритетів державної політики, і взяла на себе зобов'язання до 2015 року забезпечити гендерне співвідношення на рівні не менше від 30 до 70 тієї чи іншої статі у представницьких органах влади.
Виходячи з аналізу діючого законодавства України в галузі виборчого права та гендерної рівності, міжнародних законодавчих актів, згода на обов'язковість, яких надана Верховною Радою України, належно досліджених доказів, які містяться у матеріалах справи, вважаю, що позов у даній справі підлягав задоволенню.
Суддя Н.Е. Старова