Справа № 802/2956/15-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 вересня 2015 р. Справа № 802/2956/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2015 року Жмеринська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі Жмеринська ОДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1А.) податкову заборгованість в сумі 1107,59 грн., в тому числі по сплаті орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності в сумі 490,07 грн. та збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в сумі 617,52 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. Заявлений адміністративний позов повністю підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заперечень на позов від відповідача до суду не надходило, заяви щодо неможливості розгляду справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи через неможливість його прибуття в судове засідання також не подавалися.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем доводи, суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 04.11.2009 року (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та на даний час перебуває на податковому обліку у Жмеринській ОДПІ.

Як слідує з матеріалів справи, 10.03.2013 року ФОП ОСОБА_1 було подано податкову декларацію з плати за землю, в якій визначено річну орендну плату за земельні ділянки державної (комунальної) власності за 2013 рік в сумі 1376,22 грн. зі сплатою щомісячних платежів в сумі 114,68 грн. (а.с. 5-7).

Разом із тим, станом на 18.08.2015 року за відповідачкою обліковується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб за серпень-грудень 2013 року в сумі 483,52 грн.

При цьому за несвоєчасну сплату орендної плати за земельні ділянки державної (комунальної) власності ФОП ОСОБА_1 нараховано пеню в сумі 6,55 грн.

Крім того, відповідачкою подано розрахунки суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за серпень-грудень 2012 року та січень-травень 2013 року, відповідно до яких ФОП ОСОБА_1 повинна була сплатити кошти в сумі 612,68 грн.

Однак, станом на 18.08.2015 року оплату за даними розрахунками не проведено, у зв'язку з чим податковим органом нараховано пеню в сумі 4,84 грн.

Таким чином, загальна сума боргу відповідачки становить 1107,59 грн., в тому числі по сплаті орендної плати за земельні ділянки державної (комунальної) власності в сумі 490,07 грн. та збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в сумі 617,52 грн.

Надаючи оцінку правомірності звернення податкового органу з вимогами про стягнення спірної заборгованості, суд керується такими мотивами.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Відповідно до п. 131.1 ст. 131 ПК України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

В силу вимог пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у встановлений законом строк добровільно не сплатила суму узгодженого податкового зобов'язання з орендної плати за землю та збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства, яка є предметом даного публічно-правового спору.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пункт 59.5 статті 59 цього Кодексу встановлює, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2015 року відповідачка отримала податкову вимогу форми "Ю" за № 228-23 від 02.04.2015 року на суму 1107,59 грн. (а.с. 25), після чого податковий борг повністю не був погашений.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність у податкового органу права на стягнення спірної заборгованості за цим позовом.

Згідно із ст.ст. 11, 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вимоги податкового органу є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 1107,59 грн.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача-суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до місцевого бюджету м. Жмеринка податковий борг з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності в сумі 490 (чотириста дев'яносто) грн. 07 коп. та до Державного бюджету України податковий борг по сплаті збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в сумі 617 (шістсот сімнадцять) грн. 52 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало Павло Ігорович