Справа № 509/1885/15-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 509/1885/15-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Гандзій Д.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Сівєлькіної С.Є.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу голови Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_2 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного малого підприємства «Атлантик» та директора ПМП «Атлантик» ОСОБА_3 до голови Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_2 та спеціаліста І категорії Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_4 про визнання незаконним акту посадових осіб місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2015 року Приватне мале підприємство «Атлантик» (далі - ПМП «Атлантик») та директор ПМП «Атлантик» ОСОБА_3 звернулися до суду з адміністративним позовом до голови Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_2 та спеціаліста І категорії Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_4, в якому просили визнати незаконною Вказівку службової особи виконкому Авангардівської с/р Овідіопольського району Одеської області №3 від 06.04.2015 р. про зобов'язання директора вказаного підприємства в місячний термін з дати її отримання провести розчищення балки в межах наданої земельної ділянки та забезпечити вільний стік зливових та ґрунтових вод через територію, що перебуває в користуванні ПМП «Атлантик», мотивуючи це незаконністю і безпідставністю оскаржуваної Вказівки, винесення якої не передбачено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В обґрунтування позову зазначено, що у квітні 2015 року ПМП «Атлантик» отримало поштою Вказівку службової особи Виконавчого комітету Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 06 квітня 2015 року №3, яка була підписана головою Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_2 та спеціалістом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_4. У ній зазначалося, що за наслідками перевірки території ПМП «Атлантик» по вул. Тихій відповідачі вимагають від директора ПМП «Атлантик» ОСОБА_3 особисто в місячний термін з дати отримання провести розчищення балки в межах наданої земельної ділянки та забезпечити вільний стік зливових та ґрунтових вод через територію, що перебуває в користуванні ПМП «Атлантик». Позивачі вважають, що дана Вказівка службової особи Виконавчого комітету Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 06 квітня 2015 року №3 є незаконною та безпідставною, у зв'язку з чим просили визнати її незаконною.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 липня 2015 року адміністративний позов ПМП «Атлантик» та директора ПМП «Атлантик» ОСОБА_3 задоволений. Визнано незаконною вказівку службової особи виконкому Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №3 від 06.04.2015 р. про зобов'язання директора ПМП «Атлантик» ОСОБА_3 в місячний термін з дати її отримання провести розчищення балки в межах наданої земельної ділянки та забезпечити вільний стік зливових та ґрунтових вод через територію, що перебуває в користуванні ПМП «Атлантик».

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням голова Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю відмовити ПМП «Атлантик» та директору ПМП «Атлантик» ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника відповідача ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2015 року позивачі отримали поштою Вказівку службової особи виконкому Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №3 від 06.04.2015 р., у якій запропоновано директору вказаного підприємства ОСОБА_3 у місячний термін з дати отримання Вказівки провести розчищення балки в межах наданої земельної ділянки та забезпечити вільний стік зливових та ґрунтових вод через територію, що перебуває в користуванні ПМП «Атлантик» (а.с. 6).

При чому, зі змісту оскаржуваної Вказівки вбачається, що при перевірці дотримання земельного законодавства ПМП «Атлантик» службовою особою виконкому Авангардівської с/р спеціалістом І категорії Авангардівської с/р ОСОБА_4 в порядку здійснення самоврядного контролю за дотриманням правил благоустрою, використання та охорони земель виявлено, що територія ПМП «Атлантик» по вул. Тихій перебуває вільному від будівель та насаджень стані, в північній частині знаходяться залишки ґрунту, що використовувався при плануванні вказаної території, на схилах балки, що проходить через територію ПМП «Атлантик», місцями видніються залишки будівельних конструкцій, а також сліди засипання частини балки слабо дренуючим ґрунтом в результаті вертикального планування вказаної території, конфігурація поперечного профілю балки коливається у горизонтальних та вертикальних розмірах, місцями зменшує її природню водопропускну здатність, зменшення водопропускної здатності балки на вказаній території є однією з причин підтоплення зливовими водами домогосподарств громадян по вул. Агрономічній смт. Авангард.

Задовольняючи адміністративний позов ПМП «Атлантик» та директора ПМП «Атлантик» ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача не ґрунтуються на правильному застосуванні норм законодавства про місцеве самоврядування та про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.

Так, з тексту оскаржуваної постанови вбачається, що суд застосував норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. №877 (далі за текстом - Закон № 877).

В преамбулі Закону №877 зазначається, що цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону №877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №877 дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Однак, 06.04.2015 р. Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району за наслідками перевірки дотримання особами чинного земельного законодавства в межах с.м.т. Авангард директору ПМП «Атлантик» ОСОБА_3 направлено вказівку №3, в якій запропоновано вжити заходів із розчищення балки в межах наданої ПМП «Атлантик» земельної ділянки, та забезпечити вільний стік зливових та ґрунтових вод через територію, що перебуває у користуванні ПМП «Атлантик».

Підставою для проведення заходів із перевірки дотримання земельного законодавства стала отримана від Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрюжгіпроводхоз» інформація (лист від 11.03.2015 р. №031/20-Др/к5) про те, що фахівцями інституту, після проведення вишукувань та обслідувань території смт. Авангард, встановлено погіршення гідрологічної ситуації на присадибних ділянках нижньої частини вулиці Агрономічної, яка підтоплюється ливневими водами. Погіршення стало наслідком відсутності організованого ливневого відводу, а також захаращенням прилеглої балки, яка виконувала роль приймача ґрунтових вод, та в теперішній час засипаною. У зв'язку із цим ґрунтові води стали підтоплювати прилягаючі городи. Як зазначено в листі від 11.03.2015 р. дана територія є в теперішній час підтопленою та має тенденцію до підйому ґрунтових вод, що негативно вплине на стан житлових будинків та господарських споруд, підйому рівня ґрунтових вод у підвалах та цокольних поверхах. Причиною підтоплення є неправомірне та самовільне, без будь-яких проектних розробок та вишукувань, засипання балки на висоту 1,0-1,5 м, особливо слабодренуючими ґрунтами (важким суглинком, глиною). Балка у її природному стані служила для відводу ливневих та паводкових вод, в неї розвантажувались і ґрунтові води, що виникали від втрат водонесучих комунікацій, поливів присадибних ділянок, а також відсутністю на окремих вулицях господарсько-побутової каналізації.

Таким чином, колегія суддів погоджується з апелянтом, що посадовими особами виконавчого комітету Авангардівської селищної ради Овідіопольського району після отримання від Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрюжгіпроводхоз» листа від 11.03.2015 р. №031/20-Др/к5, здійснено перевірку обставин, викладених в листі щодо порушення земельного законодавства. Перевірка господарської діяльності ПМП «Атлантик» при цьому не здійснювалась.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні будь-які підстави для застосування до спірних правовідносин норм Закону №877.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280 (далі за текстом - Закон №280) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону №280 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №280 органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №280 відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Згідно ч. З ст. 18 Закону №280 органи місцевого самоврядування можуть виступати з ініціативою щодо перевірок, а також організовувати проведення перевірок на підприємствах, в установах та організаціях, що не перебувають у комунальній власності, з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади.

Відповідно до ч. З ст. 78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 80 ЗК України територіальні громади є суб'єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Суспільні відносини права комунальної власності на землю врегульовані також і Цивільним кодексом України. Зокрема, ч. 1 ст. 374 встановлено, що суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно п. г) ч. 1 ст. 5 ЗК України одним із принципів, на якому базується земельне законодавство є принцип забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до п. є) ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до ст. 162 ЗК України охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського і лісогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісогосподарського призначення, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Відповідно до ст. 163 ЗК України завданнями охорони земель є забезпечення збереження та відтворення земельних ресурсів, екологічної цінності природних і набутих якостей земель.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 164 ЗК України охорона земель включає захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЗК України порядок охорони земель встановлюється законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону земель» від 19.06.2003 р. №962 регулювання в галузі охорони земель здійснюють Верховна Рада України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади в межах повноважень, установлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №962 до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі охорони земель на території сіл, селищ, міст належать здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності.

Відповідно до ст. 35 Закону №962 власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до ст. 25 Закону про місцеве самоврядування сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 189 ЗК України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Відповідно до пп. 1 п. б ч. 1 ст. 33 Закону №280 до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження - здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 Закону №280 сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Враховуючи усе викладене, колегія суддів дійшла висновку, що органом місцевого самоврядування в межах повноважень, наданих чинним законодавством, вжиті заходи із перевірки обставин, викладених у листі Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрюжгіпроводхоз» від 11.03.2015 р. №031/20-Др/к5, щодо порушення земельного законодавства ПМП «Атлантик».

До того ж, оскаржувана позивачами Вказівка від 06.04.2015 р. №3 не є зобов'язальним актом органу місцевого самоврядування. З її тексту вбачається, що позивачам запропоновано виконати певні дії по приведенню земельної ділянки у відповідний стан. Тобто, фактично за своєю юридичною природою ця Вказівка є листом, який не породжує у позивачів ніяких обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, колегія суддів наголошує на тому, що у розумінні КАС України, зазначена Вказівка (лист) не є рішенням органу владних повноважень, яке породжує певні права та обов'язки у сторін.

Відтак, у даному випадку відсутнє порушено право, яке належить до захисту у розумінні норм КАС України

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ПМП «Атлантик» та директора ПМП «Атлантик» ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував. В свою чергу позивач не довів протиправність виданої відповідачами вказівки.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду.

Відтак, апеляційна скарга голови Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_2 підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу голови Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 липня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову суду, якою у задоволенні адміністративного позову Приватного малого підприємства «Атлантик» та директора ПМП «Атлантик» ОСОБА_3 - відмовити повністю

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов