Справа № 2-а-1644/11
Суддя: Гайдур А. Ю.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-а-1644/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2011р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого(ої)-судді: Гайдур Антон Юрійович

при секретарі Царь О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в райсуді смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держкомзему у Міжгірському районі про виплату грошової допомоги, підвищення службового рангу після виходу на дострокову пенсію та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Заяву обґрунтовувала тим, що з 18 квітня 1996 року працювала у відповідача на посаді головного спеціаліста, а з 17.11.2008 р. по 03.03.2011 року на посаді головного спеціаліста бухгалтера. Її трудовий стаж станом на 03.03.2011 р. становить 36 років 10 місяців 19 днів з них державної служби 20 років 10 місяців 19 днів.

25 лютого 2011 року звернулася до відповідача із заявою про скорочення її з роботи без відпрацювання та виплату грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів у звязку з виходом на дострокову пенсію.

Наказом № 10-к від 01.03.2011 р. її звільнено з роботи з 03.03.2011 р. за п. 1 ст. 40 КЗпП України та виплачено грошову допомогу у неповному обсязі. Після виходу на пенсію у березні 2011 року вона неодноразово зверталась до відповідача про виплату їй грошової вихідної допомоги в розмірі 10-и посадових місячних окладів однак їй було відмовлено.

Крім того відповідачем при її звільненні не було призначено чергового службового рангу за сумлінну працю.

Посилаючись на зазначені обставини і що вищевикладені порушення з боку відповідача призвели до значних моральних страждань додаткових зусиль для організації її життя, принизило її честь і гідність як особи яка більше 20-и років пропрацювала на державній службі, здобула авторитет і повагу в колективі то просила визнати нечинним рішення начальника відділу Держкомзему у Міжгірському районі про відмову у виплаті грошової допомоги та стягнути з відповідача грошову допомогу в розмірі 10-ти місячних посадових окладів, відповідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу»; зобовязати відповідача присвоїти їй черговий службовий ранг; провести перерахунок та індексацію посадового окладу і вихідної грошової допомоги, а також стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В суді позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю і просила такі задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, а саме заперечує проти задоволення моральної шкоди, в решті вимоги визнає.

Свідок ОСОБА_3 підтвердила факт передачі їй ОСОБА_1 довідки про призначення пенсії позивачці 30.03.2011 р.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, свідка, перевіривши та оцінивши докази в справі суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із встановлених судом належними доказами фактичних обставин справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 пропрацювала у відповідача з 18 квітня 1996 року по 02.03.2011 року. Останні роки працювала на посаді головного спеціаліста бухгалтера. Станом на 03.03.2011 р. загальний трудовий стаж її становить 36 років 10 місяців 19 днів, з них державної служби 20 років 10 місяців 19 днів.

25 лютого 2011 р. позивачка подала відділу Держкомзему у Міжгірському районі (відповідач по справі) заяву про скорочення її з роботи без відпрацювання попереджувального терміну з 3 березня 2011 р. та виплату їй допомоги в розмірі 10-ти посадових окладів у звязку з виходом на дострокову пенсію згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу». Наказом № 10-к від 01.03.2011 р. відповідач звільнив ОСОБА_1 з роботи у звязку з реорганізацією відділу з 03 березня 2011 р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, виплатити позивачці вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 44 КЗпП України.

Позивачці фактично було відмовлено у виплаті 10-ти місячних посадових окладів грошової допомоги. Представник відповідача підтвердив в суді вищевикладені обставини і відмову у виплаті 10-ти посадових окладів грошової допомоги позивачці мотивував ненадходженням до них відповідних розяснень щодо виходу осіб на дострокову пенсію.

Крім того судом встановлено , що позивачка працюючи у відповідача на посаді головного спеціаліста маючи статус державного службовця жодного разу не отримувала догани чи будь-якого іншого стягнення, неодноразово нагороджувалась грамотами та подяками органами влади, що підтверджує її сумлінну працю та можливість присвоєння чергового рангу поза межами відповідної категорії посад.

Вищевстановлені фактичні обставини справи сторонами не оспорюються, є доведеними перед судом.

Отже визнання представником відповідача позовних вимог позивачки в частині виплати їй 10-ти місячних посадових окладів грошової допомоги при виході на дострокову пенсію державного службовця, присвоєння ОСОБА_1 чергового рангу поза межами відповідної категорії посад та проведення перерахунку та індексації посадового окладу і вихідної грошової допомоги у відповідності до ст. 44 КЗпП України узгоджується з вимогами ст.ст. 37, 26 Закону України «Про державну службу», підпункту «г» п. 1 ст. 26 Закону України «Про зайнятість населення». Крім того, позивачкою дотримано вимог чинного законодавства щодо постановки її на облік в службу зайнятості протягом семи днів, оскільки вона була звільнена з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 03.03.2011 р., а на облік в РЦЗ стала 09.03.2011 р. Дострокова пенсія їй була призначена з 16 березня 2011 року.

За таких обставин вимоги позивачки в частині неправомірності відмови їй у виплаті грошової допомоги та стягненні з відповідача 10-ти місячних посадових окладів, присвоєння їй чергового рангу, проведення перерахунку та індексації посадового окладу і вихідної допомоги ґрунтуються на законних підставах, є належно доведеними і підлягають до повного задоволення з чим погодився в суді і представник відповідача.

Натомість суд вважає, що заявлена позивачкою моральна шкода на суму 10000 гривень є завищеною і підлягає до часткового задоволення виходячи з такого.

Із вищевстановлених обставин є доведеним факт порушення прав позивачки ОСОБА_1 та діючого законодавства, допущених з боку відповідача, що потягло за собою певні моральні страждання позивачки, яка змушена через суд доказувати правомірність і підставність заявлених вимог до відповідача хоча ці вимоги передбачені ЗУ «Про державну службу» і відповідач зобовязаний був їх виконати. У звязку з відмовою відповідача виплатити передбачену ЗУ «Про державну службу» грошову допомогу в розмірі 10-ти місячних посадових окладів позивачка лікувалась амбулаторно від підвищення тиску та серцево-судинного захворювання, що стверджено довідкою поліклінічного відділення Міжгірської ЦРЛ з 9 до 18 березня 2011 р.

Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Матеріалами справи є доведеним факт порушення відповідачем законних прав ОСОБА_1, що призвели до моральних страждань останньої і суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен становити 2000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивачки для відновлення її стану здоровя та компенсації моральних страждань. Визначаючи цей розмір моральної шкоди суд виходить із характеру та тривалості моральних страждань позивачки.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 п. 1) КАС України суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання постанову в частині стягнення з відповідача на користь позивачки грошову допомогу в розмірі 10-ти місячних посадових окладів.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 161 163, 256 ч. 2 п. 1) КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову відділу Держкомзему у Міжгірському районі у виплаті грошової допомоги ОСОБА_1 в розмірі 10-ти місячних посадових окладів та стягнути з відділу Держкомзему у Міжгірському районі в користь ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10-ти місячних посадових окладів, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Постанову в цій частині звернути до негайного виконання.

Зобовязати відділ Держкомзему у Міжгірському районі присвоїти ОСОБА_1 черговий ранг поза межами відповідної категорії посад.

Зобовязати відділ Держкомзему у Міжгірському районі провести перерахунок та індексацію посадового окладу і вихідної допомоги ОСОБА_1

Стягнути з відділу Держкомзему у Міжгірському районі у користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень. В решті вимог, відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана в Львівський апеляційний адміністративний суд через райсуд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст.. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_4