Справа № 2а/2570/4844/2011
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/4844/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Прокіної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернігівської митниці до Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

22.09.2011 року позивач, Чернігівська митниця, звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області (надалі відділ примусового виконання рішень), в якому просить скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 від 06.09.2011 року про накладення на Чернігівську митницю штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2011 року в частині негайного нарахування та виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.06.2011 року по 23.07.2011 року в розмірі 4096,95 грн.

Протокольною ухвалою суду від 15.04.2011 року здійснено заміну неналежного відповідача - Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Чернігівській області на належного - Головного управління юстиції у Чернігівській області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до Положення про Державну митну службу України, прийняття, у тому числі повторне, осіб на державну службу в митниці здійснюється наказами Державної митної служби України. Наказ Державної митної служби України про поновлення на посаді ОСОБА_2 до Чернігівської митниці не надходив, а тому позивач не має можливості виконати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2011 року. На думку позивача, зазначені обставини є поважною причиною невиконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2011 року в частині негайного нарахування та виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.06.2011 року по 23.07.2011 року в розмірі 4096,95 грн. А тому вважає, що постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 від 06.09.2011 року про накладення штрафу винесена з порушенням вимог статей 75, 89 Закону України Про виконавче провадження та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Крім того зазначив, що позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з заявою про розяснення постанови суду від 04.08.2011 року, а тому вказані обставини, на його думку, є також поважними причинами невиконання рішення суду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що діяв в межах наданих йому повноважень відповідно до вимог чинного законодавства та зазначив наступне. В провадженні підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Чернігівській області знаходиться виконавчий лист Чернігівського окружного адміністративного суду № 2а/2570/3795/2011 від 04.08.2011 року. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2011 року позивачу надано строк для добровільного виконання рішення суду - негайно. Постанова останнім отримана, але рішення суду не виконано. За невиконання рішення суду без поважних причин у строк, визначений державним виконавцем, відповідачем 06.09.2011 року винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що 25.08.2011 року на адресу Чернігівської митниці надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2011 року щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.06.2011 року по 23.07.2011 року в розмірі 4096,95 грн.

26.08.2011 року позивачем було направлено на адресу відповідача лист № 03/2926 про неможливість виконання рішення суду у звязку з тим, що наказ про поновлення особи на посаді на виконання рішення суду може бути виданий виключно Державною митною службою України.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 5 Закону України Про виконавче провадження вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 75 Закону України Про виконавче провадження після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно частини 1 статті 89 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

В звязку з невиконанням рішення суду без поважних причин 06.09.2011 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 відповідно до статті 89 Закону України Про виконавче провадження винесена постанова про накладення штрафу на Чернігівську митницю в розмірі 680,00 грн. Вказана постанова отримана позивачем 09.09.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2011 року в частині негайного нарахування та виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.06.2011 року по 23.07.2011 року в розмірі 4096,95 грн. позивачем не виконана.

Суд не приймає до уваги, посилання позивача на відсутність наказу Державної митної служби України про поновлення ОСОБА_2 на посаді як на поважну причину невиконання своїх зобовязань з наступних підстав. В листах Чернігівської митниці до начальника Управління правового забезпечення Державної митної служби України ОСОБА_3 від 04.08.2011 року та 12.09.2011 року не вбачається порушення позивачем питання про виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2011 року, а лише повідомляється про перебіг подій. Крім того, позивачем не надано жодного доказу стосовно вчинення ним дій направлених на виконання рішення суду.

Посилання позивача на те, що ним подана до Чернігівського окружного адміністративного суду заява про розяснення рішення суду як на поважну причину невиконання рішення суду, також судом до уваги не приймається, оскільки постанова про накладення штрафу винесена державним виконавцем 06.09.2011 року, а заява про розяснення рішення суду подана - 13.09.2011 року, про що свідчить інформація про реєстрацію вихідної кореспонденції за № 14/3137(а.с.40), тобто після вчинення державним виконавцем відповідних дій.

Відповідно до частини 1статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, оскільки позивачу було відомо про негайне виконання рішення суду та не використано своєчасно зазначене право, то його вимоги є безпідставними.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання.

Суд бере до уваги, що обовязкове виконання рішення суду, в тому числі, субєктами наділеними владними повноваженнями покладається також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997р. Отже, її положення є обовязковими для виконання Україною. Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України до яких відносяться також і Чернігівська митниця. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не довів правомірність своїх вимог та не спростував правомірність висновків відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу від 06.09.2011 року є правомірною та винесена відповідачем у відповідності з вимогами Закону України Про виконавче провадження, а тому позовні вимоги Чернігівської митниці до Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови задоволенню не підлягають.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 158-163, 167, 181, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову Чернігівської митниці до Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Соломко І.І.