Справа № 2-а-35/10
Суддя: Кулініч Ю. П.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Деснянський районний суд м.Чернігова
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2010 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого: судді Кулініча Ю.П.,

за участю: секретаря судового засідання Костюк Ю.Г.,

позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради, Управління державного казначейства у м.Чернігові, про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2009 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить (з урахуванням уточнень) визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради по нарахуванню і виплаті позивачці сум державної допомоги; зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради провести перерахунок та виплатити недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно ст.43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, у розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.03.2008 по дату прийняття рішення суду; стягнути з Управління державного казначейства у м.Чернігові 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради позов не визнав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивачка є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження. На період з 25.02.2008 по 19.12.2000 позивачці призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Відповідно до ст. 95 Конституції України, будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та їх цільове спрямування визначаються виключно Законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Закон України «Про державну допомогу сімям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сімї, її доходів та віку і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сімям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачці була призначена відповідно до «Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування», затвердженого прийнятою на виконання Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» постановою Кабінету Міністрів України № 13 від 11.01.2007 року.

Пунктом 9 «Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим у системі загальнообовязкового державного соціального страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 13 від 11 січня 2007 року, передбачено, що «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 23 відсотків зазначеного прожиткового мінімуму».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», в редакції Закону № 107-6 від 28.12.2007 року, визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Згідно з пунктом 22 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року 50 відсотками, з 1 січня 2009 року 75 відсотками, з 1 січня 2010 року 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 гривень.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів» встановлено, що розмір державних соціальних гарантій на 2008 рік, що визначається залежно від прожиткового мінімуму встановлюються відповідними законами, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року не визнані такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 23 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що стосується розмірів виплат допомоги сімям з дітьми.

Згідно преамбули Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням цей Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування визначає правові, організаційні та фінансові основи загальнообовязкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у звязку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей.

Враховуючи, що частиною 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», в редакції Закону № 107-6 від 28.12.2007 року, яка є чинною на день розгляду справи в суді і положення якої не визнані у встановленому порядку таким, що не відповідають Конституції України, визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень, вимога позивачки необґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Керуючись викладеним вище та ст.ст. 2, 7, 17 20, 99, 100, 158 163, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: