Справа № 2-а-31/10
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-31/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана О.В. при секретарі - Непик Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання права на отримання пенсії та зобов'язання провести її перерахунок, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 14.05.1960р.н. звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області просив суд визнати за ним право на отримання пенсії на підставі п. б ст.12 ЗУ № 2262 „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції ЗУ № 5 НУ від 04.07.2002 року - з 14 травня 2005 року та зобов'язати відповідачів провести перерахунок пенсії за період з 14 травня по 07 листопада 2005 року.

На обгрунтування позову, зазначав, що з 14 травня 2005 року в зв'язку з досягненням ним 45 років та наявністю інших необхідних умов для призначення йому пенсії на підставі п. б ст.12 ЗУ № 2262 „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції ЗУ № 5 НУ від 04.07.2002, він набув право на призначення пенсії за вислуги років. Однак за призначенням пенсії він звернувся несвоєчасно, 07 листопада 2005 року, тому відповідно до ст.50 ЗУ 2226, „за минулий час, при несвоєчасному зверненні, пенсія повинна призначатись з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсію", - тому йому за попередній період пенсія повинна бути призначена починаючи з 14 травня 2005 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надав до суду письмові заперечення, згідно до письмових заперечень відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Посилався, що Пенсійний фонд України почав отримувати пенсійні справи з 01.01.2007 року, а до того часу всі справи знаходились в УМВС в Кіровоградській області та заперечив проти того, що „Пенсійний фонд та його органи на місцях є правонаступниками прав та обов'язків підрозділів МВС України по призначенню, перерахунку та виплаті пенсії". Вказав, що в листі від 30.03.2007 року №21-46-139 міністерство юстиції України дає роз'яснення, що питання пов'язані з передачею функцій з призначення та виплати пенсій, в тому числі визначення правонаступництва, не є предметом регулювання цивільного законодавства, враховуючи, що згідно з ч.І ст. 1 ЦК України регулюються особисті немайнові та майнові відносини , засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, ст. 81 ЦК України, ст. 104 ЦК України, в яких чітко прописано, що у розумінні ЦК України правонаступництво виникає у разі припинення

юридичної особи шляхом реорганізації, отже у даному випадку ПФУ не є правонаступником МВС, СБУ МО та інших відомств. Зазначив. ЩО позивач посилається на ст.ст.17-18 КАС України і вказує на бездіяльність Управління по виплаті пенсії, але ж в суд не представлено документальних підтверджень про відмову в перерахунку і виплаті пенсії.

Представник УМВС України в області проти позову заперечив зазначаючи, що пенсія позивачу призначена згідно діючого на час її призначення законодавства, питання часу призначення пенсії, а саме з 07.11.2005року вирішено постановою Ленінського райсуду м. Кіровограда від 05.04.2006року, тому підстави задоволення позову відсутні.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали даної справи, матеріали пенсійної справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. "б" ст.12 ЗУ „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб'" в редакції згідно із Законом України від 04.07.2002 р. N 51-IV, (далі Закон) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв'язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них. що є інвалідами війни, -незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні.

З аналізу норми ЗУ „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб"' в редакції від 04.07.2002 р. вбачається що крім віку та стажу підставою призначення пенсії, відповідно до п "б" ст. 12 було також звільнення зі служби незалежно від підстав та часу звільнення.

Згідно до ст. 50 Закону пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Рішення про відмову в призначенні пенсій, порушення строків і заниження розмірів пенсії може бути оскаржено до відповідних вищих органів або до суду.

Постановою Ленінського районного суду від 05.04.2006року зобов'язано УМВС України в Кіровоградській області призначити позивачу пенсію за вислугу років. Вказана пенсія призначена з часу звернення ОСОБА_1 до УМВС, тобто з 07.11.2005року. Судом було встановлено, що станом на 07.11.2005року ОСОБА_1 14.05.1960р.н., досяг 45 річного віку, мав загальний трудовий стаж більше 26років, з яких 16 років 11 місяців та 21 день становить служба в органах внутрішніх справ з урахуванням служби в ОСОБА_2.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що 45 років позивач досяг 14.05.2005р. та мав необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років, як то передбачено п. "б" ст.12 Закону, однак за її призначенням звернувся 07.11.2005року.

Згідно до роз'яснень Пленуму ВСУ, що містяться в постанові від 15 квітня 2005 року N 4 (пункті 1) Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб - річний термін для виплати пенсії за минулий час обчислюється з дня звернення пенсіонера або надходження в пенсійний орган документів, необхідних для призначення пенсії, а для виплати різниці пенсії - з 1-го числа місяця, наступного за тим, в якому пенсіонер звернувся з клопотанням перерахувати пенсію або в пенсійний орган

надійшли документи, необхідні для такого перерахунку.

Днем звернення за пенсією вважається день прийняття заяви про призначення пенсії з усіма документами, які заявник зобов'язаний подати, а при пересиланні заяви з документами поштою - дата, зазначена в поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Статтею 66 Закону передбачено, що рішення про відмову в призначенні пенсій. порушення строків і заниження розмірів пенсії може бути оскаржено до відповідних вищих органів або до суду.

Статтею 2 КАС України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів щодо звернення до органів МВС про призначення та виплату пенсії за минулий час, тобто з 14.05.2005р. по 07.11.2005р. до прийняття ЗУ „Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців'" від 04.04.2006року, то підстави для задоволення позову до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області відсутні, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до даного відповідача.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача і до управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оскільки ним не спростовані доводи представника Управління про відсутність протиправних дій даного відповідача, пов'язаних з відмовою в перерахунку і виплаті пенсії за оскаржуваний період.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2. 11, 94, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, 14.05.1960р.н. відмовити в повному обсязі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3