Справа № 2а-12258/10/2670
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2011 року 13:24 № 2а-12258/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: Головуючого - судді Дегтярьової О.В., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, за участю представників: позивача ОСОБА_2 (довіреність від 04.01.2010р. № 5), відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 29.03.2010р. № 5205/9/10-109), розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айбокс»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва
про визнання протиправним та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12 серпня 2010 року № 17172308, № 17182308, № 17192308, № 17202308, № 17212308, № 17222308, № 17232308, № 17242308 та від 13 серпня 2010 року № 17432308, № 17442308, № 17452308, № 17462308, № 17472308, № 17482308, № 17492308, № 17502308, № 17512308, № 17522308, № 17532308, № 17542308, № 17552308, № 17562308, № 17572308, № 17582308, № 17592308, № 17602308, № 17632308, № 17642308, № 17612308, № 17622308, № 17652308, № 17662308, № 17672308, № 17682308, № 17692308, № 17702308, № 17712308, № 17722308, -
В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2010 року до Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось ТОВ «Айбокс»з позовом до ДПІ у Печерському районі м. Києва про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12 серпня 2010 року № 17172308, № 17182308, № 17192308, № 17202308, № 17212308, № 17222308, № 17232308, № 17242308 та від 13 серпня 2010 року № 17432308, № 17442308, № 17452308, № 17462308, № 17472308, № 17482308, № 17492308, № 17502308, № 17512308, № 17522308, № 17532308, № 17542308, № 17552308, № 17562308, № 17572308, № 17582308, № 17592308, № 17602308, № 17632308, № 17642308, № 17612308, № 17622308, № 17652308, № 17662308, № 17672308, № 17682308, № 17692308, № 17702308, № 17712308, № 17722308.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що дія Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»не розповсюджується на його діяльність, оскільки він не здійснює готівкові розрахунки при продажу товарів або наданні послуг, не здійснює взагалі продаж товарів або надання послуг, а лише здійснює приймання платежів від імені та за рахунок ЗАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4»на підставі Агентського договору та згідно Постанови Правління ОСОБА_5 банку України від 05 березня 2008 року № 53 «Про врегулювання питань здійснення операцій із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування».

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що позивачем здійснюється реалізація послуг мобільного звязку, наданих мобільними операторами, через мережу платіжних терміналів, яка не підпадає під дію Постанови Правління ОСОБА_5 банку України від 05 березня 2008 року № 53 «Про врегулювання питань здійснення операцій із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування»згідно ОСОБА_5 Банку України від 02 грудня 2008 року № 25-211/2641-16940, а тому позивачем були порушені вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

В ході судового розгляду було встановлено, що ТОВ «Айбокс»перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у Печерському районі м. Києва згідно довідки від 09 квітня 2009 року № 1074.

Луцька ОДПІ у Волинській області 14 квітня 2010 року провела перевірку за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарських одиниць програмно-технічних комплексів самообслуговування, - що належать позивачу та знаходяться за адресою: супермаркет «Колібріс»(м. Рожище, вул. Б. Хмельницького, 1).

За результатами перевірки було складено акт від 14 квітня 2010 року № 180641/2655/1695/2308.

В ході перевірки було встановлено, що при здійсненні продажу електронного ваучера поповнення рахунку мобільного звязку на суму 20, 00 грн. через платіжний термінал реєстратор розрахункових операцій не використовувався, оплата через реєстратор розрахункових операцій не проводилась, розрахунковий документ встановленої форми за проведену оплату не видався. Платіжний термінал працює без придбання торгового патенту на здійснення торговельної діяльності.

На підставі вищевикладеного, в акті перевірки було зроблено висновок про порушення позивачем вимог п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та ст. 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

13 серпня 2010 року ДПІ в Печерському районі м. Києва прийняла рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17672308, яким згідно з п. 1, п. 2 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»застосувала до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 440, 00 грн. за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 цього ж Закону.

13 серпня 2010 року відповідач прийняв рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17682308 якими згідно зі ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»застосував до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1 691, 06 грн. за порушення ст. 3 цього ж Закону.

17 квітня 2010 року, 07 липня 2010 року, 15 липня 2010 року, 16 липня 2010 року, 19 липня 2010 року, 20 липня 2010 року, 21 липня 2010 року ДПІ у Волинській області було проведено перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці програмно-технічного комплексу самообслуговування, - що належить позивачу та знаходяться за адресами: супермаркет «Наш край»(м. Луцьк, проспект Волі, 23), м. Луцьк, вул. Рівненська, 76а, м. Луцьк, вул. проспект Волі, 4, м. Луцьк, проспект Грушевського, 1, м. Луцьк, проспект Волі, 35, м. Луцьк, вул. Дружби народів, 3, м. Луцьк, вул. Ветеранів, 1а, м. Луцьк, проспект Волі, 23, магазин «Зося»(м. Луцьк, вул. Ковельська, 2), м. Луцьк, вул. Дубнівська, 12, м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 67.

За результатами перевірок були складено акти від 17 квітня 2010 року № 180673/2655/1696/2308, № 180685/2655/1697/2308, від 07 липня 2010 року № 180133/2655/1687/2308, № 180144/2655/1688/2308, від 15 липня 2010 року № 180143/2655/1684/2308, від 16 липня 2010 року № 180160/2655/1685/2308, № 180164/2655/1686/2308, від 19 липня 2010 року № 180155/2655/1691/2308, від 20 липня 2010 року № 180170/2655/1692/2308, від 21 липня 2010 року № 180153/2655/1693/2308, № 180182/2655/1694/2308.

В ході перевірок було встановлено, що при здійсненні продажу електронного ваучера поповнення рахунку мобільного звязку на суму 32, 00 грн., 10, 00 грн., 6, 00 грн., 10, 00 грн., 5, 00 грн., 20, 00 грн., 20, 00 грн., 85, 00 грн., 37, 00 грн. 7, 00 грн. через платіжний термінал реєстратор розрахункових операцій не використовувався, оплата через реєстратор розрахункових операцій не проводилась, розрахунковий документ встановленої форми за проведену оплату не видався. Платіжний термінал працює без придбання торгового патенту на здійснення торговельної діяльності.

На підставі вищевикладеного, в актах перевірки було зроблено висновок про порушення позивачем вимог п. 1, п. 2, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

13 серпня 2010 року ДПІ у Печерському районі м. Києва на підставі зазначених актів перевірки прийняла рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17692308, №17712308, № 17512308, № 17532308, № 17452308, № 17472308, № 17492308, № 17592308, № 17612308, № 17632308, № 17652308, якими згідно з п. 1, п. 2 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»застосувала до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 500, 00 грн., 390, 00 грн., 370, 00 грн., 390, 00 грн., 365, 00 грн., 440, 00 грн., 440, 00 грн., 765, 00 грн., 525, 00 грн., 380, 00 грн. та 375, 00 грн. за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 цього ж Закону.

13 серпня 2010 року відповідач прийняв рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17702308, № 17722308, № 17522308, № 17542308, № 17462308, № 17482308, № 17502308, № 17602308, № 17622308, № 17632308, № 17622308, якими згідно зі ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»застосував до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1 658, 16 грн., 1 710, 80 грн., 2 447, 76 грн., 2 434, 60 грн., 1 289, 68 грн., 1 296, 26 грн., 1 697, 64 грн., 8 247, 68 грн., 611, 94 грн., 2 533, 30 грн., 2 539, 88 грн., 2 335, 90 грн. за порушення ст. 3 цього ж Закону.

20 липня 2010 року ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська були проведені перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці програмно-технічних комплексів самообслуговування - терміналів, - що належать позивачу та знаходяться за адресами: м. Дніпропетровськ, вул. Набережно-Заводська, 85,м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, 4, м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, 20, м. Дніпропетровськ, вул. Петровського, 2б.

За результатами перевірки були складені акти від 20 липня 2010 року № 002196/08, № 002197/08, № 002198/08 та № 002199/08.

В ході перевірок було встановлено, що при здійсненні продажу електронного ваучера поповнення рахунку мобільного звязку на суму 15, 00 грн., 15, 00 грн., 15, 00 грн. та 15, 00 грн. через платіжний термінал реєстратор розрахункових операцій не використовувався, оплата через реєстратор розрахункових операцій не проводилась, розрахунковий документ встановленої форми за проведену оплату не видався. Платіжний термінал працює без придбання торгового патенту на здійснення торговельної діяльності.

На підставі вищевикладеного, в актах перевірки було зроблено висновок про порушення позивачем вимог п. 1, п. 2, п. 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та ст. 3, ст. 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

12 серпня 2010 року ДПІ у Печерському районі м. Києва на підставі зазначених актів перевірки прийняла рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17172308, № 17202308, № 17212308, № 17232308 якими згідно з п. 1, п. 2 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»застосувала до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 415, 00 грн., 415, 00 грн., 415, 00 грн. та 415, 00 грн. за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 цього ж Закону.

12 серпня 2010 року відповідач прийняв рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17182308, № 17202308, № 17222308, № 17242308, яким згідно зі ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»застосував до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 8 100, 40 грн., 2 987, 68 грн., 8 100, 40 грн., 4 229, 04 грн. за порушення ст. 3 цього ж Закону.

Також 22 липня 2010 року та 27 липня 2010 року ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська провела перевірку за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці програмно-технічного комплексу самообслуговування, - що належить позивачу та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Малиновського, 2 та м. Дніпропетровськ, вул. Дарницька, 4.

За результатами перевірки було складено акти від 22 липня 2010 року № 003434/2566/1690/2308 та від 27 липня 2010 року № 003437/2655/1689/2308.

В ході перевірок було встановлено, що при здійсненні продажу ваучера поповнення рахунку мобільного звязку на суму 10, 00 грн. та 42, 00 грн. через платіжний термінал реєстратор розрахункових операцій не використовувався, оплата через реєстратор розрахункових операцій не проводилась, розрахунковий документ встановленої форми за проведену оплату не видався. Платіжний термінал працює без придбання торгового патенту на здійснення торговельної діяльності.

На підставі вищевикладеного, в акті перевірки було зроблено висновок про порушення позивачем вимог п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та ст. 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

13 серпня 2010 року ДПІ у Печерському районі м. Києва на підставі зазначених актів перевірки прийняла рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17572308 та № 17552308, якими згідно з п. 1, п. 2 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»застосувала до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 390, 00 грн. та 550, 00 грн. за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 цього ж Закону.

13 серпня 2010 року відповідач прийняв рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17582308 та № 17562308, якими згідно зі ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»застосував до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 7 490, 24 грн. та 8 247, 68 грн. за порушення ст. 3 цього ж Закону.

27 липня 2010 року ДПІ у Дрогобицькому районі провела перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці програмно-технічних комплексів самообслуговування, - що належать позивачу та знаходяться за адресами: м. Дрогобич, вул. Стрийська, 274/1.

За результатами перевірки були складено акт від 27 липня 2010 року № 020299/2655/1683/2308.

В ході перевірки було встановлено, що при здійсненні продажу ваучерів поповнення рахунку мобільного звязку на загальну суму 87, 00 грн. через платіжний термінал реєстратор розрахункових операцій не використовувався, оплата через реєстратор розрахункових операцій не проводилась, розрахунковий документ встановленої форми за проведену оплату не видався. Платіжний термінал працює без придбання торгового патенту на здійснення торговельної діяльності.

На підставі вищевикладеного, в акті перевірки було зроблено висновок про порушення позивачем вимог п. 1, п. 2, п.3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

13 серпня 2010 року ДПІ у Печерському районі м. Києва на підставі зазначеного акта перевірки прийняла рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17432308, яким згідно з п. 1, п. 2 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»застосувала до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 775, 00 грн. за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 цього ж Закону.

13 серпня 2010 року відповідач прийняв рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 17442308, яким згідно зі ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»застосував до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3 608, 36 грн. за порушення ст. 3 цього ж Закону.

Як вбачається з матеріалів перевірки, до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції, зокрема, згідно з п. 1, п. 2 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (в редакції на момент спірних правовідносин) (далі Закон № 265/95-ВР) та у звязку з виявленими перевірками порушеннями п. 1, п. 2 ст. 3 цього Закону.

Рішеннями про застосування штрафних (фінансових) санкцій, винесеними податковим органом за порушення вимог про патентування, до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції відповідно до ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»від 23 березня 1996 року № 98/96-ВР (який діяв на момент спірних правовідносин) (далі Закон № 98/96-ВР) та у звязку з виявленими перевірками порушеннями ст. 3 вказаного Закону, якою передбачено, що патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється субєктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів.

Перевірками встановлено проведення розрахункових операцій з поповнення рахунків мобільного звязку без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документу, проведення розрахункових операцій з використанням ПТКС (поповнення рахунку мобільного звязку), які не фіскалізовані, незареєстровані, неопломбовані та не включені до Державного реєстру РРО. Крім того, як зазначено у актах, торгівельна діяльність за готівкові кошти через платіжні термінали здійснюється позивачем без придбання торгового патенту.

Відповідно до ст. 1 Закону № 265/95-ВР, який визначав правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та субєктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Встановлення норм щодо застосування або незастосування реєстраторів розрахункових операцій в інших законах не допускається.

Згідно з п. 1, п. 2 та п. 3 ст. 3 Закону № 265/95-ВР субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Отже, застосування реєстраторів розрахункових операцій є обовязковим при проведенні розрахункової операції.

Розрахунковою операцією в розумінні Закону № 265/95-ВР визнається приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця (абзац четвертий ст. 2 цього ж Закону).

Розрахункова операція передбачає, зокрема, розрахунок в готівковій формі при продажу товарів (наданні) послуг за місцем їх реалізації.

В силу ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Аналіз вищевикладених норм свідчить, що Законом № 265/95-ВР на субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, покладено обовязок по проведенню розрахункової операції на повну суму покупки (наданої послуги), тобто саме на вартість товару (послуги). Це також випливає з п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, яким передбачена відповідальність для зазначених субєктів підприємницької діяльності відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій в пятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих) послуг.

Водночас, як свідчать матеріали справи, використання позивачем платіжних терміналів здійснюється позивачем в рамках Агентського договору від 10 квітня 2008 року № 2 про приймання готівки від населення для подальшого переказу, укладеного між ЗАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4»(ОСОБА_4) та ТОВ «Айбокс»(ОСОБА_3).

Згідно з п. 2.1 зазначеного договору ОСОБА_4 доручає, а ОСОБА_3 зобовязується відповідно до умов і особливостей, зазначених в даному ОСОБА_4 та Операційних договорах, своїми силами та засобами здійснювати від імені Банка приймання платежів (готівки) від платників за послуги для подальшого переказу платежів на користь Постачальників Послуг.

Відносини між Банком, Постачальниками Послуг та Агентом регулюються відповідними Операційними договорами (п. 2.2 агентського договору від 10 квітня 2008 року № 2 про приймання готівки від населення для подальшого переказу).

Відповідно до п. 2.2, п. 3.2 трьохстороннього Агентського договору № П/3/23 від 12 вересня 2008 року, який укладений між ТОВ «Інтернаціональні комунікації», ТОВ «Айбокс»та ЗАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», приймання Платежів від імені та за рахунок Банку здійснюється агентом за допомогою програмно технічного комплексу самообслуговування (ПТКС) на умовах цього ОСОБА_4. Платежі приймаються Банком через ПТКС, позначені відповідним логотипом із зображенням торгової марки Банку, з обовязковим зазначенням на моніторі наступної інформації: «Операції здійснюються на підставі Агентської угоди з ЗАТ «Альфа-Банк»№ 02 від 10 квітня 2008 року, ліцензія ОСОБА_5 банку № 61 від 03 грудня 2001 року».

Згідно з п. 3.7 вищезазначеного ОСОБА_4 зараховує на транзитний рахунок Банку № 7802 та одразу перераховує на поточний рахунок Оператора всі Платежі за попередні звітні періоди на 3 (третій) банківський день отримання Банком Зведеного реєстру (за виключенням дня отримання Зведеного реєстру) за відповідний період та за умови направлення Банком повідомлення про отримання такого Зведеного реєстру (Додаток № 5 до даного ОСОБА_4), за умови достатності на поточному рахунку ОСОБА_3 достатньої суми грошових коштів або ліміту овердрафту в розмірі, вказаному у відповідних Зведених реєстрах ОСОБА_3, що підлягають перерахуванню.

Пунктом 7.2 цього ж ОСОБА_4 передбачено, що ОСОБА_4 щомісяця протягом пяти банківських днів після підписання ОСОБА_3, вказаного в п. 7.4 ОСОБА_4, сплачує ОСОБА_3 агентську винагороду за приймання Платежів за допомогою ПТКС, за даним ОСОБА_4 в розмірі 3, 97 % (три цілих девяносто сім сотих відсотка) від суми прийнятих Платежів згідно Зведеного реєстру, в тому числі 20 % ПДВ.

Згідно ст. 297 Господарського кодексу України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобовязується надати послуги другій стороні (субєкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього субєкта і за його рахунок.

Відповідно до агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах субєкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором (ч. 1 ст. 301 Господарського кодексу України).

Отже, з викладеного вбачається, що позивач при прийманні платежів від платників послуг від імені та за рахунок Банку для подальшого їх зарахування на рахунок Банку, який, в свою чергу, здійснює переказ отриманих платежів на поточний рахунок Оператора, не здійснює продаж товарів (надання послуг) платникам послуг за готівкові кошти, а виступає як агент Банку, тобто надає агентські послуги Банку та отримує відповідну агентську винагороду за це. За допомогою ПТКС (програмно-технічний комплекс самообслуговування ОСОБА_3, платіжний термінал) платники послуг придбають послуги у постачальників послуг (операторів).

В ході судового розгляду було встановлено та з квитанцій, доданий до актів перевірки, вбачається, що не вся сума внесених коштів йде в рахунок поповнення рахунку мобільного звязку платника, а частина суми, яку вносить платник, є платою за користування терміналом, що належить позивачу.

Водночас, податковим органом не було зясовано правову природу цього платежу та було застосовано штрафну (фінансову) санкцію, виходячи з пятикратного розміру всієї суми, яка вносилась платником в ПТКС, в тому числі сума, за рахунок якої поповнювався рахунок мобільного звязку платників, що суперечить вимогам п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, яка передбачає застосування до позивача відповідальності в пятикратному розмірі вартості наданої послуги, що виключає можливість визнання правомірними спірних рішень.

Крім того, реєстратором розрахункових операцій в розумінні Закону № 265/95-ВР визнається пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, компютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо (абзац другий ст. 2).

На території України у сферах, визначених цим Законом, дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті реєстратори розрахункових операцій вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій та конструкція і програмне забезпечення яких відповідає конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника (ст. 12 Закону № 265/95-ВР).

В той же час, позивачем в своїй діяльності використовується ПТКС (програмно-технічний комплекс самообслуговування, платіжний термінал).

Відповідно до п. 1 Постанови Правління ОСОБА_5 банку України від 05 березня 2008 року № 53 «Про врегулювання питань здійснення операцій із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування», яка прийнята з метою впорядкування здійснення банками, платіжними організаціями та/або членами платіжних систем операцій із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування, операції (приймання готівки для подальшого переказу, операції за допомогою спеціальних платіжних засобів та інші операції, повязані з рухом коштів, а також отримання інформації щодо стану рахунків) із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування (ПТКС), до яких згідно з їх функціональними можливостями належать банківські автомати самообслуговування, депозитні банкомати, платіжні термінали, термінали самообслуговування тощо, можуть здійснювати банки і небанківські фінансові установи, які відповідно до законодавства України отримали відповідну ліцензію/дозвіл щодо переказу коштів органів державної влади, що здійснюють державне регулювання відповідних ринків фінансових послуг, і є платіжними організаціями та/або членами платіжної системи (небанківські фінансові установи), а також субєкти господарювання, які уклали агентські договори з банками.

Отже, програмно-технічний комплекс самообслуговування (платіжний термінал) не є реєстратором розрахункових операцій в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Пунктом другим вказаної Постанови передбачено, що банки і небанківські фінансові установи мають забезпечувати видачу первинного розрахункового документа (квитанції ПТКС), роздрукованого на паперовому носії за допомогою засобів ПТКС, який містить обовязкові реквізити документа на переказ готівки і підтверджує внесення/видачу відповідної суми готівки до/з цього ПТКС та здійснення ініціювання операцій з переказу готівки.

Згідно з п. 3.3 Агентського договору від 12 вересня 2008 року № П/3/23 підтвердженням прийняття Платежу через ПТКС є документ («Квитанція»), зразок якої наведений у Додатку № 4 до даного ОСОБА_4, що є його невідємною частиною.

Розрахунковим документом в розумінні Закону № 265/95-ВР визнається документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, повязаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються Державною податковою адміністрацією України (ст. 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Пунктом другим ст. 9 Закону № 265/95-ВР передбачено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при виконанні усіх банківських операцій (крім операцій з купівлі-продажу іноземної валюти).

Отже, застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі п. 1, п. 2 ст. 17 Закону № 265/95-ВР спірними рішеннями є безпідставним.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Закону № 98/96-ВР, який визначав порядок патентування торговельної діяльності за готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток, діяльності у сфері торгівлі іноземною валютою, діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, що провадиться субєктами підприємницької діяльності, патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється субєктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів.

Під торговельною діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю, діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток.

З урахуванням зазначеного, застосування до позивача штрафних (фінансових) на підставі ст. 8 Закону № 265/95-ВР також визнається судом помилковим.

При цьому суд вважає безпідставним посилання відповідача на ОСОБА_5 Банку України від 02 грудня 2008 року № 25-211/2641-16940, оскільки даний лист не носить нормативний характер та не спростовує викладені висновки.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, яка розкриває принцип законності, передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних та задовольняє їх в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує всі здійснені позивачем та документально підтверджені витрати у розмірі 129, 20 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12 серпня 2010 року № 17172308, № 17182308, № 17192308, № 17202308, № 17212308, № 17222308, № 17232308, № 17242308 та від 13 серпня 2010 року № 17432308, № 17442308, № 17452308, № 17462308, № 17472308, № 17482308, № 17492308, № 17502308, № 17512308, № 17522308, № 17532308, № 17542308, № 17552308, № 17562308, № 17572308, № 17582308, № 17592308, № 17602308, № 17632308, № 17642308, № 17612308, № 17622308, № 17652308, № 17662308, № 17672308, № 17682308, № 17692308, № 17702308, № 17712308, № 17722308.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айбокс»(01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18, ідентифікаційний код 34046074) 129 (сто двадцять девять) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя ОСОБА_6
Дата виготовлення та підписання повного тексту постанови 27 січня 2011 року.