Справа № 2-а-2353/11
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-2353/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН) Олевської районної державної адміністрації (РДА) Житомирської області, третьої особи Руднє-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання постановки на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської РДА Житомирської області про відмову у постановці її на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене спадкове нерухоме майно неправомірними та зобовязати відповідача поставити позивачку на чергу для виплати грошової компенсації в сумі 83302.00 грн., за втрачене нерухоме майно, яке знаходиться в с.Корощино по вул.Пушкіна, 18 Олевського району Житомирської області.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надіслала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Представник УПСЗН Олевської РДА в судове засідання не зявився, але надав до суду письмове заперечення щодо предявленого позову. Позовні вимоги позивачки не визнає із підстав, які зазначено у запереченні.

Представник третьої особи Руднє-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області в судове засідання також не зявився, але від нього надійшла письмова заява у якій він просить суд розглядати справу без участі їхнього представника, відносно задоволення позову не заперечує.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1, є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та постійно, тобто до переселення проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Територія, на якій проживала позивачка відповідно до «Преліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1061 від 23.07.1991 року відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

07.07.2005 року позивачка отримала у спадщину за законом від померлої своєї матері ОСОБА_2, яка померла 19.10.2001 року нерухоме майно, а саме житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Корощино Олевського району Житомирської області по вул.Пушкіна, 18 та є власником зазначеного нерухомого майна, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі № 1450 від 07.07.2005 року, копією витягу із реєстру права власності на нерухоме майно від 07.07.2005 року, копією технічного паспорту на житловий будинок. Зазначений будинок № 18 по вул.Пушкіна в с.Корощино Олевського району Житомирської області позивачкою був переданий 21.10.2005 року на баланс Руднє-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області, що стверджується актом прийому-передачі від 21.10.2005 року.

Відповідно до висновку «Про вартість майна» Олевської філії Житомирської товарно аграрно-промислової біржі, загальна вартість житлового будинку № 18 з господарськими будівлями по вул.Пушкіна в с.Корощино Олевського району Житомирської області, який належав позивачці, становить 83302.00 (вісімдесят три тисячі триста дві) грн., що стверджується копією висновку «Про вартість майна» Олевської філії Житомирської товарно аграрно-промислової біржі від 26.09.2011 року.

15.02.2007 року позивачка звернувся із заявою до відповідача про постановку ОСОБА_1, на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене нерухоме майно у звязку з переселенням з радіоактивної території та надала документи, передбачені Положенням «Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1995 року № 755, чинного на момент набуття позивачкою права власності у порядку спадкоємства за законом.

Однак, засіданням комісії Олевської районної державної адміністрації по виконанню Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» від 29.03.2007 року позивачці було відмовлено у видачі відношення на експертизу та постановку на чергу, посилаючись на відсутність документів, які передбачені п.3 «Порядку відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», затвердженого постановою КМ України від 16.12.1992 року за № 706, яка мала на той час чинність, зокрема у звязку з відсутністю у позивачки документів, які б свідчили про отримання позивачкою житла в незабрудненій зоні.

30.09.2011 року позивачка повторно звернулася до відповідача із заявою щодо постановки її на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно та надала відповідачу документи, які передбачені п.4 «Порядку виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», затвердженого КМУ від 18.11.2009 року за №1243.

Відповідно до письмового повідомлення від 30.09.2011 року за № 4768 позивачці було відмовлено відповідачем у постановці на чергу щодо виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі того, що позивачка отримала будинок у місці відселення, у порядку успадкування за законом, а відповідно до «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», затвердженого постановою КМУ від 18.11.2009 року за №1243, виплата вищезазначеної компенсації не передбачена.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з якої слідує, що підставами на відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Етапи відселення визначаються Концепцією. Громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Відселення та самостійне переселення дозволяється лише у місцевості, які не віднесені до категорій зон радіоактивно забруднених територій (стаття 2), за винятком переселення до близьких родичів. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того відповідно до п.п.1, 6 ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 06.06.1996 року) слідує, що компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає: грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності; грошову компенсацію у повному розміри за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, громадянам, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно, яке не може бути перевезено із зазначених територій. Порядок виплати компенсацій встановлюється Кабінетом Міністрів України. Компенсації, передбачені цією статтею, надаються один раз.

Відповідно до п.1 Положення «Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого Постановою КМУ від 15.07.1997 року № 755, яке було чинним на момент набуття позивачкою права власності у порядку спадкоємства за законом, слідує, що моментом припинення права власності є дата подання переселенцем заяви про передачу ним майна органу місцевого самоврядування у місці відселення, яка є підставою для занесення переселенця райдержадміністрацією (виконавчим органом міської ради обласного підпорядкування) до списків на виплату грошової компенсації.

Відповідно до п.3 зазначеного Положення слідує, що для отримання компенсації переселенець повинен подати до райдержадміністрації (виконавчого органу міської ради міста обласного підпорядкування) за місцем відселення документи, що підтверджують забезпечення житлом за місцем переселення. Переселенець на підставі зазначених документів за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу міської ради міста обласного підпорядкування) отримує грошову компенсацію, яка перераховується відповідним відділенням Державного казначейства місця відселення на його особистий рахунок, відкритий ним у будь-якому банку України.

В даному випадку ст.ст.4, 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачають право позивача на виплату грошової компенсації за втрачене нерухоме майно під час переселення та п.3 Положення «Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого Постановою КМУ від 15.07.1997 року № 755 передбачає виплату компенсації.

Оскільки позивачка здала належний їй на праві приватної власності будинок на баланс Руднє-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області, але компенсації за втрачене нерухоме майно не отримала, суд вважає, що позов слід задовольнити та зобовязати відповідача поставити позивачку на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно, так як позивачка розпочала оформлення документів для отримання компенсації 15.02.2007 року, тобто до набрання чинності «Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», затвердженого постановою КМУ від 18.11.2009 року за №1243, що стверджується заявою щодо постановки на чергу (ас.6), витягом із державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.07.2005 року.

У п.5 «Порядку виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», затвердженого постановою КМУ від 18.11.2009 року за №1243 передбачені права спадкоємців на грошову компенсацію за втрачене спадкодавцем нерухоме майно якщо компенсація була нарахована, але не отримана переселенцем, однак спадкодавець ОСОБА_2, яка померла 19.10.2001 року, нерухоме майно якої успадкувала позивачка, не використала своє право на переселення із забрудненої території, свій будинок органу місцевого самоврядування не здавала, компенсація їй не нараховувалася, із чого слідує, що пункт 5 зазначеної Постанови КМУ від 18.11.2009 року № 1243 в даному випадку застосуванню не підлягає.

Посилання відповідача на Постанову КМУ від 18.11.2009 року за № 1243 є не вірними, оскільки на момент набуття позивачкою права власності у порядку спадкування за законом (07.07.2005 року) не була чинною, а тому на правовідносини в частині прав спадкоємців на грошову компенсацію за втрачене спадкодавцем нерухомого майна, вказана Постанова не може поширюватися, так як на момент набуття цією Постановою чинності, позивачка вже була власником майна, а тому має право на грошову компенсацію, як спадкоємець.

Таким чином відповідач неправомірно позбавив позивачку її права на отримання грошової компенсації, зазначеної в п.3 Положення «Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого Постановою КМУ від 15.07.1997 року № 755, чинного на момент набуття позивачкою права власності у порядку спадкоємства за законом, чим порушив її право на соціальний захист від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим відповідно до ст.162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності.

Керуючись ст.ст.4, 35 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року (із змінами і доповненнями від 06.06.1996 року), п.п.1, 3 Положення «Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», затвердженого Постановою КМУ від 15.07.1997 року № 755 (із змінами і доповненнями), п.4 «Порядку виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», затвердженого постановою КМУ від 18.11.2009 року за №1243 та ст.ст.10,11,17,71,86,122,128,159-163,167,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, третьої особи Руднє-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання постановки на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у постановці на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене спадкове нерухоме майно - протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області поставити позивача ОСОБА_1 на чергу для виплати грошової компенсації, в розміри 83302.00 (вісімдесят три тисячі триста дві) грн., за втрачене нерухоме майно у звязку з находженням його на радіоактивній території, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с.Корощино по вул.Пушкіна 18 Олевського району Житомирської області.

Сторони звільнені від сплати судового збору відповідно до п.п.7, 18 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Олевський районний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі винесення резолютивної частини рішення, передбаченої ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3