Справа № 22-а-21888/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області на рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про зобов»язання провести перерахунок державної та додаткової пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

02 квітня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про зобов»язання провести перерахунок пенсії, мотивуючи вимоги тим, що вона є інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з Чорнобильською катастрофою, і відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір державної пенсії, яку вона отримує, повинен бути не менший 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, не менший 75 % від мінімальної пенсії за віком. Відповідачем же всупереч вищевказаних вимог закону пенсія позивачу виплачується в значно нижчому розмірі, що остання вважає порушенням гарантованих їй прав та охоронюваних інтересів, в зв»язку з чим і просила суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов»язати його здійснити перерахунок розміру її пенсійного забезпечення відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 березня 2007 року. Також просила суд зобов»язати відповідача провести перерахунок пенсії з врахуванням щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та з врахуванням доплати за проживання на території посиленого радіоекологічного контролю в порядку, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 березня 2007 року. Крім цього просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по недоплаченим їй виплатам за період з 01.03.2007 року по 01.04.2010 року в розмірі 106660 грн. 58 коп.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов»язано управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02 квітня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нарахувавши державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та в подальшому проводити виплату даної пенсії у вказаному розмірі до зміни групи інвалідності чи діючого законодавства. Зобов»язано управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувавши щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та в подальшому проводити виплату даної доплати у вказаному розмірі до зміни місця проживання чи діючого законодавства. Стягнуто з управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої їй шкоди недоплачену суму основної пенсії, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, щомісячної грошової доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю та щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 02 квітня 2007 року по 31 березня 2010 року в розмірі 90657 грн. 35 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в позові в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення Бородянським районним судом Київської області норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та є інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі: інвалідам 2-ої групи 75% мінімальної пенсії за віком.

Позивач ОСОБА_1, оспорюючи дії відповідача, вважала, що отримує державну та додаткову пенсію в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв»язку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав. Посилалася на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення відповідачем норм ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова Кабінету Міністрів України № 654 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" суперечить вимогам ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, а також інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший, немає.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами і при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст.ст. 50, 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також правильним є висновок суду про задоволення вимог позивача щодо зобов»язання відповідача здійснити перерахунок розміру її пенсії з урахуванням доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в порядку, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Разом з тим суд першої інстанції допустив помилку, зазначивши про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по належним їй виплатам в твердій грошовій сумі, натомість суду належало лише зобов»язати відповідача здійснити відповідні перерахунки пенсії позивачу у відповідності до діючого законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2010 року в частині стягнення з управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої їй шкоди недоплачену суму основної пенсії, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, щомісячної грошової доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю та щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 02 квітня 2007 року по 31 березня 2010 року в розмірі 90657 грн. 35 коп. - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_1 в задоволенні цієї вимоги відмовити.

В іншій частині рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :