Справа № 2а-5860/11/1270
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія №8
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2011 року Справа № 2а-5860/11/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Ірметової О.В.,

при секретарі судового засідання: Іванович К.В.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Луганську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Ново-Ком» до Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2011 року до Луганського окружного адміністративного суду звернулося ПП «Ново-Ком» з адміністративним позовом до Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області, яким просив визнати дії відповідача щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки протиправними та щодо складання акту перевірки від 14.06.2011 №1085/36917481 з питань дотримання вимог правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період вересень-листопад 2010 року, січень 2011 року по взаємовідносинам з ТОВ «Корн».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган безпідставно дійшов висновку про нікчемність угоди, укладеної з ТОВ «Корн» з підстав відсутності у контрагента власних або орендованих основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів, з чим повязує неможливість здійснення господарських операцій. Крім того позивач вважає, що висновки, викладені в акті перевірки, не грунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку.

Крім того позивач зазначив, що в акті перевірки не зазначено обставин, які надають прова здійснювати позапланову невиїзну перевірку, та взагалі такі підстави відсутні.

Також в акті перевірки податковий орган не здійнив посилання на первинні документи, або на відмову в наданні таких документів не має, та це означає, що посадові особи, які здійснювали перевірку діяли в супереч вимогам норм Конституції України, Податкового кодексу України, підзаконних нормативних актів.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та надали пояснення аналогічні позовним вимогам.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позивачем до початку перевірки не надані документи, також не надані після її закінчення. Підприємству було вручено повідомлення від 09.06.2011 №17965 про проведення перевірки , яке отримано ОСОБА_4 09.06.2011. Запит про надання пояснень було спрямовано позивачу 11.05.2011 №14914/231-08, на який було отримано відповідь, в якому про надання документів та пояснень відмовлено. Податковим органом було здійснено перевірку, складено акт. За результатами перевірки було встановлено факти, що свідчать про відсутність реального характеру операцій між ПП «Ново-Ком» з ТОВ «Корн», відповідно їх направленням на заниження податкових зобовязань та незаконне заволодіння майном держави, що суперечить інтересам держави та суспільству. Факт відсутності реального характеру операцій між позивачем та ТОВ «Корн» підтверджено також актом перевірки ДПІ у м.Херсоні від 16.03.2011 №756/23-2/14139500.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач Приватне підприємство «Ново-Ком» зареєстровано виконавчим комітетом Алчевської міської ради 19 травня 2010 року, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 0002527 (том 1 а.с.8).

Листом від 11.05.2011 №14914/231-08 відповідач на підставі п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 ПК України просив надати пояснення та їх документальне підтвердження про фінансово-господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Корн» за період за вересень 2010 року.

Листом від 11.05.2011 №14915/231-08 відповідач на підставі п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 ПК України просив надати пояснення та їх документальне підтвердження про фінансово-господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Корн» за період за жовтень 2010 року.

Листом від 11.05.2011 №14916/231-08 відповідач на підставі п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 ПК України просив надати пояснення та їх документальне підтвердження про фінансово-господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Корн» за період за листопад 2010 року.

На дані запити ПП «Ново-Ком» надіслав відповідь за №15 від 17.05.2011, в якому зазначив, що у надісланих на адресу підприємства запитах не вказано, які норми податкового законодавства порушено підприємством під час здійснення господарської діяльності.

09 червня 2011 року слідчим слідчої групи було винесено постанову про призначення невиїзної позапланової документальної перевірки ПП «Ново-Ком» з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період вересень-листопад 2010 року та січень 2011 року по взаємовідносинами з ТОВ «Корн», проведення якої доручити працівникам Алчевської ОДПІ в Луганській області.

Наказом Алчевської ОДПІ в Луганській області від 09.06.2011 №427 було призначено проведення документальної позапланової перевірки ПП «Ново-Ком » з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період вересень-листопад 2010 року та січень 2011 року по взаємовідносинами з ТОВ «Корн» відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

На підставі наказу №427 від 09.06.2011 було виписане повідомлення від 09.06.2011 №17965/231 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Ново-ком», в якому податковий орган вже посилається на п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 та п.79.2 ст.79 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України та відповідно до наказу Алчевської ОДПІ від 09.06.2011 №427 проведено невиїзну позапланову документальну перевірку позивача з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період вересень-листопад 2010 року та січень 2011 року по взаємовідносинами з ТОВ «Корн».

За результатами перевірки було складено акт від 14.06.2011 №1085/36917481.

За результатами невиїзної позапланової документальної перевірки податковий орган дійшов висновку, що ПП «Ново-Ком» порушив п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.198.3 ст.198 ПК України, у звязку з чим було завищено суму податкового кредиту в сумі 3353605 грн., в тому числі за вересень 2010 року у сумі 107950 грн., за жовтень 2010 року в сумі 1269265 грн., за листопад 2010 року в сумі 8479 грн., січень 2011 року в сумі 1967911 грн.

До цього висновку податковий орган дійшов з огляду на те, що сформований ПП «Ново-Ком» податковий кредит за перевіряємий період за відносинами з ТОВ «Корн» виключно шляхом подання уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з податку на додану варість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, або наданням розрахунку коригування сум ПДВ за відповідні періоди:

- за вересень 2010 року в сумі 107949,95 грн. шляхом надання уточнюючого розрахунку від 10.03.11 № НОМЕР_1 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту від 10.03.11 № НОМЕР_2) в сумі 107 949,95 грн.

- за жовтень 2010 року в сумі 1269265,15 грн. шляхом надання уточнюючого розрахунку від 24.12.10 № 42426 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту від 24.12.10 № 42425) в сумі 1 269 265,15 грн.

- за листопад 2010 року в сумі 8478,80 грн. шляхом надання уточнюючого розрахунку від 24.12.10 № 42441 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту від 24.12.10 № 42440) в сумі 1967910,60 грн.; шляхом надання уточнюючого розрахунку від 28.01.11 № НОМЕР_3 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту від 28.01.11 № НОМЕР_4) в сумі --1967910,60 грн.; шляхом надання уточнюючого розрахунку від 24.03.11 № НОМЕР_5 (розшифровка пода ткових зобов'язань та податкового кредиту від 24.03.11 № НОМЕР_6) (період виписки по даткової накладної - вересень 2010 року) в сумі 8478,80 грн.

- за січень 2011 року в сумі 1967910,59 грн. шляхом включення до складу податкового кредиту звітного періоду, згідно розрахунку коригування сум ПДВ (додаток 1 до декларації з ПДВ) від 21.02.11 № НОМЕР_7, як не враховано раніше (період виписки податкових накладних - листопад 2010 року) в сумі 1967910, 59 грн.

При цьому в акті перевірки податковий орган зазначив, що згідно інофрмаційної системи автоматизоваого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ДПА України, ТОВ «Корн» декларувала податкові зобовязання по взаємовідносинам з ПП «Ново-Ком» включно шляхом подання уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявленних помилок за вересень 2010 року-листопад 2010 року на загальну суму 3353604,52 грн.

Також в акті перевірки зазначено, що в деклараціях з ПДВ за вересень 2010 року листопад 2010 року поданих ТОВ «Корн» до ДПІ у м. Херсоні, директором та бухгалтером в одній особі значиться ОСОБА_5 З грудня 2010 року - ОСОБА_6

Згідно висновку акту позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Корн» з питань дотримання податкового законодавства при взаєморозрахунках з контрагентами за період з 01.09.2010 по 30.11.2010 (акт від 16.03.2011 за №756/23-2/14139500) ДПІ у м. Херсоні, встановлено порушення ч.1 та ч.5 ст.203, ч.1 та ч.2 ст. 215, ст.626, ч.1 ст. 628, ст.629, ст.655, ст.656, ст.658, ст.662, ст.689, ч.2 ст.712 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, по правочинамх здійсненних ТОВ «Корн» за період вересень, жовтень, грудень 2010 року з постачальниками та покупцями. Перевіркою встановлено відсутність обєктів оподаткування при придбання та продажу товарів (послуг) за вересень, жовтень, листопад 2010 року, які підпадають під визначення ст.ст.3, 4 Закону України «Про податок на додану варість», в наслідок чого ТОВ «Корн» не мало можливості здійснити постачання товарів (робіт, послуг) на адресу ПП «Ново-Ком» у період вересень- листопад 2010 року на загальну суму 16768022,56 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 3353604,52 грн.

В акті перевірки податковий орган зазначив, що слідчим відділом податкової міліції ДПА України у Херсонській області розслідується кримінальна справа №330101-11, порушена у відношення ОСОБА_7 за фактом вчинення віктивного підприємництва за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України. Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_7 в період з вересня 2010 року по грудень 2010 року посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності, організував придбання підприємств та призначення на посади останніх підставних осіб, які в подальшому не мали жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Корн».

За таких підстав податковий орган дійшов висновку про нікчемність угод та завищення податкового кредиту ПП «Ново-Ком» за пперевіряємий період.

Спірне питання на думку позивача полягає в тому, що податковим органом допущено процедуру проведення невиїзної позапланової документальної перевірки та викладених у акті висновків щодо завищення податкового кредиту, нікчемності угод.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обовязкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус субєктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обовязок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обовязкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Відповідно до п.п.20.1.1, 20.1.4, 20.1.8 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право:

- запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків);

- проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом;

- під час проведення перевірок вивчати та перевіряти первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку, інші регістри, фінансову, статистичну звітність, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Згідно з п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, перелічених в цій статті, зокрема п.п.78.1.11, на який посилається Алчевська ОДПІ в своєму наказі від 09.06.2011 №427 - отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

У судовому засіданні достовірно було встановлено, що 09 червня 2011 року слідчим слідчої групи заступником начальника відділення розслідування кримінальних справ СВ ПМ ДПА України в Луганській області ОСОБА_8 було винесено постанову про здійснення позапланової документальної невиїзної перевірки ПП «Ново-Ком».

Суд вважає, що дана постанова слідчого не може бути підставою, у розумінні п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, для здійснення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до ст. 66 КПК України, на яку посилається слідчий в постанові від 09 червня 2011 року, особа, яка провадить дізнання, слідчий, прокурор і суд в справах, які перебувають в їх провадженні, вправі викликати в порядку, встановленому цим Кодексом, будь-яких осіб як свідків і як потерпілих для допиту або як експертів для дачі висновків; вимагати від підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян предявлення предметів і документів, які можуть встановити необхідні в справі фактичні дані; вимагати проведення ревізій, вимагати від банків інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб у порядку та обсязі, встановлених Законом України Про банки і банківську діяльність".

З систематичного аналізу норм п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України та ст.66 КПК України вбачається, що саме постанова слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальна справа, є підставою для здійснення позапланової документальної виїзної перевірки. З поставнови слідчого від 09 червня 2011 року вбачається, що в провадженні слідчого Земляного А.О. не знаходиться кримінальна справа. У своїй постанові слідчий Земляний А.О. зазначає, що в провадженні слідчого відділу податкової міліції ДПА України у Херсонській області перебуває кримінальна справа №330101-11, порушена відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.205 КК України. А тому суд дійшов висновку, що дана постанова не є у розумінні п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України підставою для проведення перевірки..

Відповідно до п.78.4 ст.78 Податкового кодексу про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Порядок листування з платником податків визначено ст.42 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З систематичного аналізу зазначених норм Податкового кодексу вбачається, що податковий орган має право приступити до проведення позапланової документальної перевірки за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Згідно до вимог пункту 73.3 ст. 73 ПК України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших субєктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншим субєктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав :

за результатами аналізу податкової інформації, отриманої установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;

в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому субєкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобовязані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзаці першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обовязку надавати відповідь на такий запит.

Порядок отримання інформації органами державної податкової служби за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1245 від 27 грудня 2010 року (далі Порядок), у запиті зазначаються: 1) посилання на норму закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; 2) підстави для надіслання запиту; 3) опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Пунктом 15 Порядку встановлено, що у разі, коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 Порядку, субєкт інформаційних відносин звільняється від обовязку надати відповідь на такий запит.

Згідно до вимог ст. 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до підпункту 1 пункту 1 Розділу ХІХ Прикінцевих положень ПК України Закон України «Про податок на додану вартість» визнано таким, що втратив чинність.

Із системного аналізу зазначених норм податкового законодавства України виходить, що відповідачем було порушено вимоги та положення ст. ст. 16, 44, 46, 73, 75, 77, 78, 79, 83 та 85 ПК України, що призвело до порушення порядку витребування документів у платника податків, призначення перевірки, її проведення та оформлення результатів.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Згідно з п.п.14.1.181 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

На момент складання позивачем податкової декларації з податку на додану вартість діяв Порядок заповнення податкової декларації, затверджений наказо ДПА України № 166 від 30.05.97, зареєстрований в Міністерстві м.Київ юстиції України 09 липня 1997 року за N 250/2054 (далі Порядок №166).

Підповідно до п.п.5.3.1 п.5.3 Порядку №166 у рядках 1-5 декларації вказуються загальні обсяги поставки, за якими у платника в даному звітному періоді виникло податкове зобовязання (оподатковувані за ставкою 20 відсотків, нульовою ставкою, звільнені від оподаткування відповідно до статті 5 Закону №168 та тимчасово звільнені від оподаткування відповідно до статті 11 Закону чи інших нормативно-правових актів), та обсяги поставки, що не є обєктом оподаткування (пункт 3.2 статті 3 Закону).

Згідно з п. 5.7. Порядку №166 до розділу II Податковий кредит (рядки 10-15 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження) з податком на додану вартість або без податку на додану вартість товарів (послуг), основних фондів на митній території України, імпортованих товарів, отриманих на митній території України від нерезидента послуг з метою їх подальшого використання у межах господарської діяльності платника податку, а також тих, які не призначаються для їх використання у господарській діяльності, або придбані з метою їх використання для поставки послуг за межами митної території України, місце поставки яких визначається відповідно до пункту 6.5 статті 6 Закону (168/97-ВР), окремо за цілями використання (здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню, звільнені від оподаткування, не є обєктом оподаткування).

З матеріалів справи вбачається, що при поданні уточнених декларацій позивачем було зазначено у відповідних рядках суми податкового зобовязання та податкового кредиту, які підтвержують правомірність формування податкового зообовязання та податкового кредиту.

Щодо висновку відповідача про нікчемність угод, укладених ПП «Ново-Ком» з ТОВ «Корн» суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою,яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Зокрема, недійсним , відповідно до ст. 215 ЦК України є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Положення ст. ст. 207 і 208 ГК України застосовуються з урахуванням того, що правочин,який вчинено з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам суспільства, а тому згідно із ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 215 ЦК України є нікчемним, і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Нікчемний правочин є недійсним на підставі закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Згідно ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Статтею 626 та статтею 629 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. При цьому договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України,за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Суд дійшов висновку, що позивачем було здійснено фактичні господарські операції, що було підтверджено їм належними первинними документами бухгалтерського обліку, наданими разом із запереченнями органу державної податкової служби одразу після отримання акту перевірки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XІV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 вказаного Закону, бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 цього Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобовязань і фінансових результатів.

Згідно до ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити : назва підприємства, від імені якого складено документ, назва документа, код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники, посади, прізвище і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Оскільки позивачем на підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем були надані суду копії первинних докуметів суд дійшов висновку, що зазначені первинні документи бухгалтерського обліку підтверджують факт здійснення позивачем господарської операції із придбання товарів (робіт, послуг) та встановлюють факт здійснення правочину із реальними наслідками для сторін.

Наявність інформації щодо порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за фактом вчинення фіктивного підприємництва за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, не надає підстави вважати нікчемними угоди між ПП «Ново-Ком» та ТОВ «Корн», оскільки в акті перевірки ПП «Ново-Ком» зазначено, що засновником та директором ТОВ «Корн» до 19.11.2010 був ОСОБА_5, а з 19.11.2010 ОСОБА_6 Тобто ОСОБА_7, щодо якого порушено кримінальну справу не є засновником або директором ТОВ «Корн».

Крім того, наказ Алчевської ОДПІ від 09 червня 2011 року №427 має посилання лише на п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, який надає право податковому органу здійснити позапланову документальну перевірку.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що у відповідача були відсутні підстави для початку проведення позапланової невиїзної документальної перевірки та висновки відповідача щодо нікчемності угод спростовані наданими первинними документами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПП «Ново-Ком».

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтею 2, 11, 17, 18, 71, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «Ново-Ком» до Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області про визнання дій протиправними задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки Приватного підприємства «Ново-Ком » з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період вересень-листопад 2010 року та січень 2011 року по взаємовідносинами з ТОВ «Корн» протиправними.

Визнати протиправними дії Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області щодо складання акту перевірки від 14.06.11 №1085/36917481 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного підприємства «Ново-Ком».

Стягнути на користь Приватного підприємства «Ново-Ком» з Державного бюджету України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанову складено та підписано у повному обсязі 14 листопада 2011 року.

СуддяОСОБА_9