Справа № 804/14119/13-а
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2013-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 листопада 2013 р.Справа №804/14119/13-а
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Гамової Л.І.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємецьБатіщев ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення на позивача стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», від 15.08.2013р. №562.

Разом із вказаним позовом ФОП ОСОБА_2 було подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови від 15.08.2013р. №562 до набрання законної сили судовим рішенням, яке буде постановлене у цій справі.

В обґрунтування заявленого клопотання позивачем зазначалося, що оскаржуваною постановою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області до ФОП ОСОБА_2 було застосовано штраф у розмірі 31640,00грн., який позивач мав сплатити у 15-денний термін з дня отримання постанови та повідомити про сплату штрафу відповідача письмово протягом трьох днів після його сплати. При цьому п.3 оскаржуваної постанови передбачено, що у разі несплати позивачем штрафу у вказані строки, штраф стягується у встановленому законодавством порядку. Про постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській областівід 15.08.2013р. №562 позивач довідався 10.10.2013р. у звязку із отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 04.10.2013р. у ВП №40049632, якою ФОП ОСОБА_2 було надано строк на добровільне виконання постанови відповідача до 10.10.2013р. Також у постанові Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції значилося, що при невиконанні постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області у наданий для добровільного виконання строк, виконання буде здійснено у примусовому порядку із стягненням виконавчого збору та витрат, повязаних із провадженням виконавчих дій. Таким чином, примусове виконання органом державної виконавчої служби оскаржуваної позивачем постанови призведе до арешту коштів на банківських рахунках ФОП ОСОБА_2, відкритих для здійснення підприємницької діяльності, що, в свою чергу, матиме для позивача негативні наслідки у вигляді зупинення його господарської діяльності у звязку із неможливістю виконання своїх грошових зобовязань перед контрагентами та виникненню заборгованості по сплаті податків і зборів. Враховуючи, що оскарження постанови відповідача не зупиняє її виконання, а для відновлення наслідків, до яких призведе звернення цієї постанови до примусового виконання, буде необхідно докласти значних сил та витрат, позивач просить зупинити дію постанови відповідача до набрання законної сили судовим рішенням, яке буде постановлене у цій справі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив повністю його задовольнити. Додатково представник позивача суду пояснив, що 06.11.2013р. ним було здійснено роздруківку з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в мережі Інтернет постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.10.2013р. у ВП №40049632, якою було накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ФОП ОСОБА_2 у межах суми стягнення за постановою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській областівід 15.08.2013р. №562 у розмірі 31640,00грн., а також заборонено позивачеві здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить в межах суми боргу. Наведене також підтверджує наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цій справі, для відновлення яких в подальшому доведеться докласти значних зусиль та витрат.

Представник відповідача у судове засідання з розгляду клопотання про забезпечення позову не зявився, про час, дату та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку представника позивача, суд, керуючись приписами ч.1, ч.3 ст.118 КАС України, ухвалив здійснювати розгляд клопотання про забезпечення позову без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та подане клопотання про забезпечення позову, проаналізувавши зміст норм права, що регулюють дане питання, суд приходить до висновку, що означенеклопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

З аналізу наведених норм КАС України вбачається, що забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 оскаржується постанова Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», від 15.08.2013р. №562, згідно якої до позивача було застосовано штраф у розмірі 31640,00грн., який ФОП ОСОБА_2 мав сплатити у 15-денний термін з дня отримання постанови та повідомити про сплату штрафу відповідача письмово протягом трьох днів після його сплати.

Пунктом 3 оскаржуваної постанови передбачено, що у разі несплати позивачем штрафу у вказані строки, штраф стягується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі невиконання в добровільному порядку суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, визначених у статті 26 цього Закону рішень (постанов) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його посадових осіб про накладення стягнення примусове виконання таких рішень (постанов) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 32 вказаного Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч.ч.1-5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Зважаючи на те, що позивач не погоджується з постановою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», від 15.08.2013р. №562, і не має намір сплачувати у добровільному порядку накладений на нього цією постановою штраф у строк, встановлений державним виконавцем для самостійного виконання, на даний час існує реальна можливість початку державним виконавцем примусового виконання постанови відповідача, оскарження якої, згідно з чинним законодавством, не зупиняє її виконання. Тим більше, що 24.10.2013р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від у ВП №40049632, якою було накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ФОП ОСОБА_2 у межах суми стягнення у розмірі 31640,00грн., а також заборонено позивачеві здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить в межах суми боргу. Наведене свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Оскільки правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваної постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи, стверджувати на даний час про це неможливо, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2 про її скасування, позивачеві доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області від 15 серпня 2013 року №562.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 117,118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №804/14119/13-а задовольнити.

Зупинити дію постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області від 15 серпня 2013 року №562 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №804/14119/13-а.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали виготовлено 11 листопада 2013 року.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_4