Справа № 2а-480/11
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" червня 2011 р. Справа № 2а-480/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від "18" березня 2011 р. у справі № 2а-480/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

21 лютого 2011 року ОСОБА_2 звернулася до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області про зобов"язання управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні гарантованого добровільного відселення відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.08.2010р. та провести нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 3, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.08.2010р.

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 березня 2011 року позов задоволено.

Зобов"язано управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області провести нарахування та виплачувати ОСОБА_2 доплату до пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні добровільного гарантованого , в розмірі двох мінімальних заробітних плат з 01.08.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недовиплачену додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ч.3 ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 20% від мінімальної пенсії за віком, з 01.08.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум протягом вказаного часу.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що фінансування коштів здійснюється з Державного бюджету України, виплати проводилися в межах виділених коштів. Крім того, посилаючись на ч.1 ст.2 КАС України зазначає, що предметом судового захисту можуть бути порушені, невизнані чи оспорювані права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що позивачка, є непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Зарічненському районі, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок посиленого радіологічного контролю, а також є потерпілою від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме: зобов'язав відповідача провести донарахування та виплатити позивачці кошти, передбачені ст. 39 ст. 51 Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст. 39 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Базовою величиною, з якої розраховується сума додаткової пенсії згідно зі ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідачу слід керуватися розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачкою період, застосуванню підлягають саме статті 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 03 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Тому позивачка, відповідно до ст.39 Закону, як непрацюючий пенсіонер, має право отримувати доплату до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та відповідно до ст.51 Закону, має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату сум, передбачених ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України.

Проте, задовольняючи позов щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні добровільного гарантованого , в розмірі двох мінімальних заробітних плат з 01.08.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження строку, суд не звернув увагу на приписи ч.1 ст.2 КАС України, згідно з якими предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорені права. А на момент звернення позивача до суду факт порушення його оспорюваного права в майбутньому відсутній.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Підставами для зміни постанови суду першої інстанції передбачені ст. 201 КАС України.

З огляду на вищенаведене, рішення суду першої інстанції слід змінити, зазначивши про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області проведення нарахування та виплати ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні добровільного гарантованого , в розмірі двох мінімальних заробітних плат в період з 01.08.2010 року по 01.02.2011 року з урахуванням раніше виплачених сум, тобто із зазначенням кінцевого терміну відновлення порушеного права. В решті постанова підлягає залишенню без зміни, оскільки за своєю правовою природою соціальні виплати, передбачені ст51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є додатковою пенсією, тому носять безстроковий характер та мають нараховуватись й виплачуватись особі щомісячно без обмеження будь-яким строком.

Керуючись ст.ст.160,195,197,198,201,205,206,207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 березня 2011 року змінити, зобов'язавши управління Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні добровільного гарантованого , в розмірі двох мінімальних заробітних плат в період з 01.08.2010 року по 01.02.2011 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 с.Перекалля,Зарічненський район, Рівненська область,34060

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Зарічненському районі Рівненської області вул. Л.Українки, 3,смт. Зарічне,Рівненська область,34000