Справа № 10/84
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2011-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 р. < Текст >Справа № 25275/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В.,Попка Я.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Чернівецький домобудівний комбінат» на постанову Господарського суду Чернівецької області від 02.04.2010 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці до відкритого акціонерного товариства «Чернівецький домобудівний комбінат» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В :

04.04.2008 року управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці звернулося з позовом до ВАТ «Чернівецький домобудівний комбінат» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у сумі 64870,99 грн. Дана заборгованість утворилася в зв'язку з несплаченими відповідачем за період з 01.04.2007 року по 01.04.2008 року внесками, передбаченими п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем використовувалася наймана праця робітників на посадах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах. Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІУ від 09.07.2003 року, пп. 6.1. п.6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі відшкодовувати фактичні витрати на виплату пільгових пенсій вищевказаним особам. Однак, всупереч вимогам даного Закону відповідачем за період з 01.04.2007 року по 01.04.2008 року не перераховано до управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці витрати пов'язані з виплатою і доставкою пенсій призначених на пільгових умовах в сумі 64870,99грн.

Постановою Господарського суду Чернівецької області від 02.04.2010 року задоволено позовні вимоги з тих підстав, що відповідачем в порушення вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, Закону України № 1058-ІУ від 09.07.2003 року, не відшкодовано у повному обсязі суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, нарахованої та виплаченої управлінням Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці за період з 01.04.2007 року по 01.04.2008 року.

Не погодившись з постановою суду її оскаржив відповідач, ВАТ «Чернівецький домобудівний комбінат», яке просить скасувати дану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що Закон України № 1058-ІУ від 09.07.2003 року не передбачає обов»язку підприємства на відшкодування даних витрат працівникам, які входять в перелік пільговиків за списком №2.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

ВАТ «Чернівецький домобудівний комбінат» зареєстроване як юридична особа та відповідно до ст. ст. 1, 14, 15, 17 Закону України № 1058-ІУ від 09.07.2003 року є підприємством, яке сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 13 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, за якими підтверджується право працівника на пільги та компенсації, пов'язані із зайнятістю в несприятливих умовах праці: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вказаною нормою цього Закону визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До 17.02.2000 року вказана стаття регулювала також порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначений відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України N 1788-ХІІ від 05.11.1991 року.

Колегія суддів вважає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 року норму, що регулювала дане питання у ст. 13 Закону України N 1788-ХІІ від 05.11.1991 року виключено та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Законі України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року №400/97-ВР.

Статтею 1 Закону України від 26.06.1997 року №400/97-ВР встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 зазначеного Закону від 26.6.1997 року №400/97 об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України N 1788-ХІІ від 05.11.1991 року до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України N 1788-ХІІ від 05.11.1991 року. Зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України N 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІУ від 09.07.2003 року передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, зокрема, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.

Розмір сум і порядок відшкодування вказаних витрат Пенсійному фонду України врегульований пунктом 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за N 64/8663. Зокрема, відповідно до п.п. 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно п. 6.8. підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачем в порушення вимог Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не відшкодовано у повному обсязі суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій нарахованих і виплачених управлінням Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці за період з 01.04.2007 року по 01.04.2008 року призначених на пільгових умовах в сумі 64870,99 грн.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В звязку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та обєктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що Господарський суд Чернівецької області правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ВАТ «Чернівецький домобудівний комбінат» залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Чернівецької області від 02.04.2010 року у справі №10/84- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : В.П.Сапіга

Судді: Т.В.Онишкевич

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 12.08.2011р.