Справа № 2а-987/06
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-987/06

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковлєва О.В.,
суддів Бойка А.В., Танасогло Т.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 27.04.2015 року позов задоволено частково та зобов`язано пенсійний орган провести перерахунок позивачу щомісячного підвищення до пенсії, як учаснику бойових дій, у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, за період з 20.02.2005 року.

В апеляційній скарзі пенсійний орган, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати оскаржуване судове рішення та в задоволені позову відмовити.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку із неявкою позивача та Одеського обласного військового комісаріату в судове засідання та поданням відповідного клопотання від пенсійного органу.

Судова колегія, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України та є учасником бойових дій, що підтверджено відповідним посвідченням, а тому відповідно до ч.4 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії, у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком.

До 31.12.2006 року позивач перебував на пенсійному обліку в Одеському обласному військовому комісаріаті, а з 01.01.2007 року - на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та вищевказану надбавку йому виплачено у значно меншому розмірі, що й стало підставою для звернення у 2006 році до суду із вказаним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог, з чим частково не погоджується судова колегія з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції чинній на момент подання позову до суду у 2006 році) - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного судового рішення) - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивачем заявлено вимоги про зобов`язання вчинити певні дії, за період з 21.09.2003 року, проте з позовом до суду останній звернувся 20.02.2006 року, та враховуючи положення ст.99 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду справи), ним порушено річний строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Позивачем не поставлено питання про поновлення даного строку, а тому апеляційний суд вважає, що права позивача підлягають захисту з 20.02.2005 року, тобто в межах річного строку звернення до суду з адміністративним позовом. При цьому судом першої інстанції неправомірно відмовлено в задоволенні цієї частини позовних вимог, оскільки при винесенні судового рішення у 2015 році суд повинен керуватись чинними процесуальними нормами та залишити позовні вимоги без розгляду.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакціях, на час виникнення спірних правовідносин) - пенсії за вислугу років учасникам бойових дій, підвищуються на 150% мінімальної пенсії за віком.

В п.2 постанови від 03 січня 2002 року №1 Кабінетом Міністрів України установлено розміри сум, з яких проводиться розрахунок підвищення до пенсії за вислугу років, усупереч положенням зазначених статей Законів, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка набрала чинності 12 січня 2005 року. Зокрема, відповідно до частини першої цієї норми мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Редакція частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрала чинності лише 12 січня 2005 року, а тому її положення не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли до цієї дати.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939-IV від 5 жовтня 2005 року, частину четверту статті 12 викладено в такій редакції: Учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (дана норма набрала чинності з 01 липня 2006 року).

Судовою колегією встановлено, що розрахунок підвищення до пенсії позивача проведено виходячи з сум, які установлено постановою КМУ від 03 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», у розмірі 29,87 грн.

Колегія суддів вважає, що виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії учасникам бойових дій, починаючи з 2005 року, застосуванню підлягають положення статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими встановлено надбавку у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, а не наведена вище постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Разом з тим, з 01 липня 2006 року вказана норма втрачає свою дію та підвищення до пенсії позивача, як учасника бойових дій, підлягає виплаті у розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, таким чином, з урахуванням строку звернення до суду, задоволенню підлягають позовні вимоги, за період з 20.02.2005 року по 30.06.2006 року, проте судом не вказано даної кінцевої дати.

Такої правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 28.05.2015 року.

Крім того судова колегія звертає увагу на те, що до 31.12.2006 року позивач перебував на пенсійному обліку в Одеському обласному військовому комісаріаті, а з 01.01.2007 року - на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, а тому Одеським обласним військовим комісаріатом вчинено протиправні дії щодо невірної виплати вищевказаної надбавки, у період з 20.02.2005 року по 30.06.2006 року. Позивачем не заявлено вимоги про визнання даних дій протиправними, а тому з метою повного та належного захисту порушених прав судова колегія виходить за межі позову. Разом з тим, враховуючи, що на час розгляду справи у суді саме на пенсійний орган покладено обов`язок виплати такої надбавки, то суд зобов`язує пенсійний орган здійснити її перерахунок.

У 2006 році позивачем сплачено судовий збір за подання позову та апеляційної скарги, у загальному розмірі 12,75, який підлягає частковому поверненню, у розмірі 6,38 гривень.

Враховуючи, що судом першої інстанції, при вирішені справи порушено норми матеріального та процесуального права, судова колегія скасовує оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2015 року - скасувати, з прийняттям у справі нової постанови, якою позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії, як учаснику бойових дій, у розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за період з 20 лютого 2005 року по 30 червня 2006 року.

Зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням надбавки до пенсії, як учаснику бойових дій, у розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за період з 20 лютого 2005 року по 30 червня 2006 року.

Позовні вимоги, в частині зобов`язання вчинити певні дії за період з 21.09.2003 року до 19.02.2005 року залишити без розгляду.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 , частково сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у розмірі 6,38 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які приймають участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Яковлєв О.В.
Судді: Бойко А.В.
Танасогло Т.М.