Справа № 2а/2570/3991/2011
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2011-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/3991/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Бродок» до Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

28.07..2011 року позивач, Фермерське господарство «Бродок» (далі ФГ «Бродок»), звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі-Фонд), в якому просить скасувати рішення № 460 від 20.06.2011 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

Свої вимоги мотивує наступним. ФГ «Бродок» зареєстрований як страхувальник у Варвинській міжрайонній виконавчій дирекції. В ході проведення ревізії, у відповідача виявлено порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, а саме: путівка на санаторно-курортне лікування № 082259 до санаторію «Алмаз» використана не застрахованою особою. На адресу позивача надійшло рішення №460 від 20.06.2011 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, відповідно до якого ФГ «Бродок» повинно повернути страхових внесків та фінансових санкцій на загальну суму 5210,48 грн. Таке рішенням позивач вважає протиправним та зазначає, що всі працівники ФГ «Бродок» є застрахованими особами, а тому мають право на отримання путівки на санаторно-курортне лікування. Крім того, зазначає, що позивачем не подавались підроблені або виправлені документи та недостовірні відомості для отримання матеріального забезпечення. За таких обставин позивач вважає рішення № 460 від 20.06.2011 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності протиправним, а тому просить його скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що при проведенні ревізії по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у відповідача виявлено порушення порядку витрачання коштів Фонду, а саме: путівка на санаторно-курортне лікування № 082259 до санаторію «Алмаз» використана не застрахованою особою, чим порушено законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та пункт 4.12 Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.06.2005 року №55, у звязку з чим до відповідача застосована штрафна санкція і сума коштів в розмірі 5210,48 грн. повинна бути повернута Фонду. Вважає рішення про повернення коштів та застосування фінансових санкцій правомірним, законним, обґрунтованим, виданим у відповідності до чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ФГ «Бродок» зареєстровано як юридична особа Варвинською районною державною адміністрацією від 03.03.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 561879 (а.с.9) та зареєстровано як страхувальник у Варвинській міжрайонній виконавчій дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за № 65, що не заперечується сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що Фондом було проведено планову перевірку порядку нарахування, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.09.2009 року по 31.03.2011 року у ФГ «Бродок».

За підсумками перевірки складено акт ревізії по коштах Фонду № 274 від 03.06.2011 року, яким було виявлено порушення статей 4 та 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» від 18.01.2001 року № 2240. Перевіркою встановлено, що путівка № 082259 в санаторій «Алмаз», вартістю 4095,00 грн., видана ОСОБА_1 голові ФГ «Бродок», яка не є застрахованою особою у Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до законодавства на добровільних засадах.

На підставі акту ревізії від 03.06.2011, заступником директора виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду було прийнято рішення від 20.06.2011 року №460 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а саме: страхові кошти використані з порушенням в сумі 3473,65 грн. та застосовано штраф в розмірі 1736,83 грн. Всього на суму 5210,48 грн. (а.с.5).

Згідно частини 1 статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 р. № 2240, страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Згідно статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» для забезпечення відновлення здоров'я, застрахована особа та члени її сім'ї мають право на отримання санаторно-курортного лікування, у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду.

Відповідно до норм пунктів 2.6., 2.8. Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.06.2005 року №55 (далі-Інструкція), робочий орган Фонду план розподілу путівок, в двотижневий термін, доводить до страхувальників з чисельністю працюючих 300 і більше застрахованих осіб і окремо з урахуванням пропозицій комісій із соціального страхування складає зведений план розподілу путівок для страхувальників з чисельністю працюючих до 300 застрахованих осіб, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які є платниками єдиного податку, та для фізичних осіб, застрахованих на добровільних засадах. Отже, в даному випадку вищевказаною нормою визначено, що єдиною підставою для застосування фінансових (штрафних) санкцій є порушення порядку витрачання страхових коштів.

Згідно пункту 4.1. Інструкції, рішення про виділення путівки застрахованій особі приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування на підставі особистої заяви та медичної довідки про потребу санаторно-курортного лікування.

Органи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності забезпечують застрахованих осіб та членів їх сімей, що потребують санаторно-курортного оздоровлення виключно через страхувальників, які повинні вести облік застрахованих осіб та членів їх сімей, що потребують санаторно-курортного оздоровлення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року № 973, членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).

Згідно статті 34 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що члени фермерського господарства і особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і пенсійному забезпеченню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 34 Закону Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство у встановленому законом порядку реєструється як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в органах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Таким чином, враховуючи положення Закону України «Про фермерське господарство», трудовий договір (контракт) укладається з особами, які залучаються до роботи в фермерському господарстві, та які не є членами фермерського господарства.

Згідно статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», визначено коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Оскільки ОСОБА_1 є засновником ФГ «Бродок», то він може бути застрахований в системі загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності тільки за власним бажанням на добровільних засадах, а тому не може бути застрахованою особою відносно страхувальника ФГ «Бродок».

За роз'ясненнями Міністерства юстиції України від 05.12.2007 року № 21-46-846 та Держнаглядпраці від 14.12.2007 року № 013-1866-3 щодо застосування положень статті 3 Закону України «Про фермерське господарство», в частині правомірності оформлення трудових відносин шляхом укладання трудового договору з членами (головою) фермерського господарства зазначається, що трудові відносини членів фермерського господарства регулюються Статутом та не можуть бути одночасно й відносинами на умовах трудового договору. Таким чином, оформлення трудових відносин з членами (головою) фермерського господарства саме шляхом укладення трудового договору є неправомірним.

Члени фермерського господарства підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у ФСС з ТВП на добровільних засадах відповідно до «Порядку страхування осіб на добровільних засадах за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності» від 02.06.2005 року № 62. Страхові внески добровільно застрахованою особою нараховуються з суми оподатковуваного доходу (прибутку) в межах граничного рівня, що встановлюється законодавством України, а не із заробітної плати.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не зареєстрований в органі Фонду на добровільних засадах, на обліку не перебуває і страхові внески до Фонду не сплачував, тобто був незастрахованою особою, а тому і не мав права на отримання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання позивача на те, що з його доходу сплачувались страхові внески до Фонду, судом до уваги не приймаються, оскільки це є його власною ініціативою та законодавчо не обґрунтовано.

Облік застрахованих осіб у Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не є персоніфікованим, а оскільки середньооблікова кількість працюючих еквівалент повної зайнятості у ФГ «Бродок» становить 6 чоловік, тобто окрім членів фермерського господарства у ФГ «Бродок» працюють особи за трудовим договором, тому суд вважає за необхідне зазначити, що при сплаті страхових внесків неможливо встановити сплачені вони в установленому законом порядку чи ні.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, проте позивач не довів суду порушення його прав рішення відповідача..

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги поивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 7-14, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства «Бродок» до Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом

Постанова суду від 11.08.2011 року не набрала законної сили.

Суддя І.І. Соломко