Справа № 22-а-8676/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про зобов»язання проведення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки,

В С Т А Н О В И Л А:

05.03.2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ої категорії і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на одноразову щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 3 мінімальних заробітних плат, натомість відповідачем у 2007-2008 роках йому виплачено вказану допомогу у значно нижчому розмірі. На підставі викладеного просив суд визнати відмову відповідача в перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення неправомірною та зобов»язати його виплатити недоплачену суму одноразової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки в розмірі 2775 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2009 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки та зобов»язано виплатити йому 2775 грн.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в позові, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ої категорії.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали від Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ щорічна допомога на оздоровлення виплачується евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей в розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

У 2007-2008 роках щорічна допомога на оздоровлення відповідачем нараховувалася та виплачувалася позивачу на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів», згідно з якими одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім»ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов»язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року за № 6/рп та від 22 травня 2008 року № 10/рп було визнано неконституційними внесення змін Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів» до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема до ст. 48 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України набувають чинності з моменту проголошення і зворотної сили в часі не мають.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1, не дав належної оцінки тому факту, що щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 75 грн. була виплачена йому в квітні 2007 року та в лютому 2008 року, тобто до ухвалення Конституційним Судом України відповідних рішень про неконституційність окремих положень Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», якими було внесено зміни до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема і до ст. 48 Закону, в частині виплати щорічної одноразової допомоги на оздоровлення. Таким чином відповідач при нарахуванні позивачу щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення у 2007 та 2008 роках діяв в межах наданих йому повноважень та в порядку, визначеному діючим на той час законодавством, отже підстави до задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином рішення суду першої інстанції в зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області - задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2009 року скасувати та ухвалити нову постанову:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про зобов»язання проведення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: