Справа № 2а-14838/11/2670
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

20 жовтня 2011 року № 2а-14838/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Дегтярьова О.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва
про визнання дій протиправними, визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 травня 2011 року № НОМЕР_1, податкову вимогу від 17 серпня 2011 року № 94, рішення про опис майна у податкову заставу від 18 серпня 2011 року, стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн., -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до ДПІ у Оболонському районі м. Києва про визнання дій протиправними, визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 травня 2011 року № НОМЕР_1, податкову вимогу від 17 серпня 2011 року № 94, рішення про опис майна у податкову заставу від 18 серпня 2011 року, стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн.

Пунктом третім частини першої ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Частиною третьою ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з п. 33 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15, з позовних заяв, що носять одночасно майновий і немайновий характер, державне мито сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення»Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору:

1) судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита;

2) розмір судового збору визначається відповідно до підпункту «б»пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», крім випадків, встановлених підпунктом 3 цього пункту;

3) розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог, але не більше 1700 гривень.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є як немайнові вимоги, так і майнові вимоги.

До позовної заяви Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в якості документа про сплату судового збору додано квитанція від 18 жовтня 2011 року № 471820041, однак з реквізитів квитанції, зокрема, призначення платежу вбачається, що дана квитанція підтверджує сплату державного мита судового збору за позовну заяву, однак з даної квитанції не вбачається не вбачається, за які саме позовні вимоги сплачено державне мито, а тому платіжне доручення від 18 жовтня 2011 року № 471820041 не є належним доказом підтвердження сплати судового збору за розгляд цього позову.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з ДПІ у Оболонському районі м. Києва моральну шкоду в розмірі 1 000, 00 грн., однак до позовної заяви не додано документу про сплату державного мита за розгляд майнової вимоги позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Як вбачається із позовної заяви, вона подана ОСОБА_1, як фізичною особою - підприємцем, при цьому всупереч ч. 5 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви не додано документів, якими підтверджується статус позивача, як субєкта підприємницької діяльності, а також доказів того, що позивач є платником єдиного податку, на що він посилається в позовній заяві.

Крім того, позивачем до позовної заяви не додано також належним чином завірених копій правовстановлюючих документів на нежилі приміщення.

Пунктом четвертим ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивача, він просить, зокрема, стягнути з ДПІ у Оболонському районі м. Києва моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн., однак в порушення вищевказаних вимог, позивачем нормативно не обґрунтовано та не надано доказів на її підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду доказу надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів до 02 листопада 2011 року.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до 02 листопада 2011 року.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку, встановленому в ст. 254 та ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя О.В. Дегтярьова