Справа № 810/3682/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року 810/3682/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос» до Бородянського відділення Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство «Колос» (далі позивач або ПСП «Колос») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Бородянського відділення Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі відповідач), з урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання протиправним і скасування рішення у формі листа від 31.07.2015 №400/10/20-314.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у лютому 2015 подав до Бородянського відділення Ірпінської ОДПІ податкову звітність, на підставі якої у березні 2015 року отримав довідку про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2015 рік за №101/10/18 від 31.03.2015.

Водночас, листом від 31.07.2015 за №400/10/20-314 відповідач повідомив ПСП «Колос» про наявність у нього, станом на 01.01.2015, податкового боргу у розмірі 4661,17 грн. У звязку цим, вважає декларації позивача з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік неподаними, а довідку про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2015 рік за №101/10/18 від 31.03.2015 недійсною.

Оскільки, за твердженням позивача, фіксований сільськогосподарський податок за 2014 рік сплачений ним у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними документами та констатує що, станом на 01.01.2015, податкового боргу не існувало, ПСП «Колос» вважає рішення відповідача, оформлене листом від 31.07.2015 за №400/10/20-314, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав, зазначив, що рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ПСП «Колос» було здійснено на підставі, в порядку та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Зокрема зауважив, що відповідно до даних картки особового рахунку ПСП «Колос» з фіксованого сільськогосподарського податку у позивача, станом на 01.01.2015, обліковувалась заборгованість у розмірі 4661,17 грн., що виникла у звязку із збільшенням площі земельних ділянок, що ним використовуються.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 23.09.2015 на 15.00 год., не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Водночас матеріали справи містять клопотання сторін про розгляд справи за відсутності їх уповноважених представників.

Частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, суд ухвалив рішення здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватне сільськогосподарське підприємство «Колос» (ідентифікаційний код 30684507, місцезнаходження: Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Леніна, буд 224-А) зареєстроване Бородянської районною державною адміністрацією Київської області 04.02.2000 як юридична особа, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 №106595 (т.1, а.с. 12).

Відповідно до розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 рік за формою, затвердженою наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.12.2011 № 772, питома вага доходу, отриманого ПСП «Колос» від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, у загальній сумі доходу за 2014 рік складає 99,18% (т.1, а.с. 223).

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2015 році позивач, з метою застосування спрощеної системи оподаткування, подав до контролюючого органу:

- загальну звітну податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (№9117894 від 20.02.2015) (т.1, а.с. 191-193);

- звітну податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік по Бородянській селищній раді (№ від 20.02.2015) (т.1, а.с. 194-196);

- відомості про наявність земельних ділянок № та № від 20.02.2015 (т.1, а.с. 197-211);

- звітну податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік по Загальцівській сільській раді (№ від 20.02.2015) (т.1, а.с. 218-219);

- відомості про наявність земельних ділянок № від 20.02.2015 (т.1, а.с. 220-221);

- звітну податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік по Дружнянській сільській раді (№909115965 від 20.02.2015) (т.1, а.с. 213-215);

- відомості про наявність земельних ділянок № від 20.02.2015 (т.1, а.с. 216);

- розрахунок частки сільськогосподарського виробництва за 2014 рік (т.1, а.с 223).

13 березня 2015 року Бородянським відділенням Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області видано довідку за №101/10/118 про підтвердження ПСП «Колос» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2015 рік (т.1, а.с. 16).

7 серпня 2015 року на адресу позивача надійшов лист Бородянського відділення Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 31.07.2015 №400/10/20-314 яким повідомлено про наявність у позивача, станом 01.01.2015, заборгованості у розмірі 4661,17 грн. зі сплати єдиного податку з сільськогосподарських виробників.

У звязку з цим, відповідач інформує про неможливість ПСП «Колос», в силу положень підпункту 291.51.3 пункту 291.51 статті 291 Податкового кодексу України, бути платником єдиного податку четвертої групи в 2015 році, про невизнання його податкової звітності, поданої у лютому 2015 р. та про недійсність довідки про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2015 рік за №101/10/18 від 31.03.2015.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача позивач звернувся із даними позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами суд зазначає таке.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлюються у главі 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

За визначенням, наведеним у пункті 291.2 статті 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (пункт 291.3 статті 291 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків відносяться до четвертої групи платників єдиного податку.

Згідно із пунктом 298.8 статті 298 Податкового кодексу України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1 - 298.8.4 цієї статті.

Відповідно до положень підпункту 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

За приписами підпункту 291.51.3 пункту 291.51 статті 291 Податкового кодексу України не може бути платниками єдиного податку четвертої групи субєкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугувало твердження відповідача про наявність у ПСП «Колос», станом на 01.01.2015, заборгованості зі сплати податку з сільськогосподарських товаровиробників.

Як зазначає відповідач, заборгованість позивача у розмірі 4661,17 грн. виникла внаслідок збільшення у 2014 році площі земельних ділянок, що перебувають в оренді у ПСП «Колос».

Судом встановлено, що протягом IV кварталу 2014 року ПСП «Колос» уклало та зареєструвало додаткові договори оренди земельних ділянок:

- в межах території Дружнянської сільської ради з 16.10.2014 у розмірі 22,177 га;

- в межах території Загальцівської сільської ради з 23.10.2014 у розмірі 17,4654 га, з 29.11.2014 у розмірі 7,4257 га;

- в межах території Бородянської селищної ради з 07.11.2014 у розмірі 159,7163 га.

Порядок нарахування та строки сплати фіксованого сільськогосподарського податку на момент збільшення площі земельних ділянок було врегульовано положеннями статті 306 Податкового кодексу України у редакції, що діяла до 31.12.2014.

Пунктом 306.1 статті 306 Податкового кодексу України було встановлено, що сільськогосподарські товаровиробники самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Пунктом 306.5 статті 306 Податкового кодексу України передбачалось, що якщо протягом податкового (звітного) періоду у платника податку змінилася площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду у зв'язку з набуттям (втратою) на неї права власності або користування, такий платник зобов'язаний уточнити суму податкових зобов'язань з податку на період починаючи з дати набуття (втрати) такого права до останнього дня податкового (звітного) року; подати протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним періодом, контролюючим органам за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки декларацію з уточненою інформацією про площу земельної ділянки, а також відомості про наявність земельних ділянок та їх нормативну грошову оцінку.

Як вбачається із матеріалів справи, у звязку із збільшенням площі орендованих земельних ділянок ПСП «Колос» подало до податкового органу нову загальну звітну декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік, починаючи з 16.10.2014, № НОМЕР_1 від 07.11.2014; нову звітну декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік у межах території Дружнянської сільської ради, починаючи з 16.10.2014, № від 07.11.2014; відомості про наявність земельних ділянок із зазначенням інформації по всіх договорах земельного паю № НОМЕР_2 від 07.11.2014; нову загальну звітну декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік, починаючи з 23.10.2014, № НОМЕР_3 від 07.11.2014; нову звітну декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік у межах території Загальцівської сільської ради, починаючи з 23.10.2014 № НОМЕР_4 від 07.11.2014; відомості про наявність земельних ділянок із зазначенням інформації по всіх договорах земельного паю № від 07.11.2014; нову загальну звітну декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік, починаючи з 07.11.2014, № НОМЕР_5 від 17.12.2014; нову звітну декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік у межах території Бородянської селищної ради, починаючи з 07.11.2014, № 902923911 від 17.12.2014; відомості про наявність земельних ділянок із зазначенням інформації по всіх договорах земельного паю № 902923911 від 17.12.2014; нову звітну декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік у межах території Загальцівської сільської ради, починаючи з 29.11.2014, № НОМЕР_6 17.12.2014; відомості про наявність земельних ділянок із зазначенням інформації по всіх договорах оренди земельного паю № НОМЕР_6 від 17.12.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані податкові декларації та відомості про наявність земельних ділянок прийняті відповідачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями №2.

Всього за 2014 рік позивачем, з урахуванням нових звітних та нових загальних декларацій, було визначено суму фіксованого сільськогосподарського податку у розмірі 11459,02 грн., у тому числі: 9202,78 грн. за землі в межах території Бородянської селищної ради; 1156,93 грн. за землі в межах території Загальцівької сільської ради; 1099,31 грн. за землі в межах території Дружнянської сільської ради.

Правильність математичного розрахунку суми фіксованого сільськогосподарського податку визначеного позивачем на 2014 рік відповідачем у ході розгляду справи не заперечувалась.

Суму фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 рік у розмірі 11459,02 сплачено позивачем відповідно до платіжних доручень, копії яких містяться у матеріалах справи та підтверджується банківськими виписками.

Разом з тим, як встановлено судом, внаслідок технічної помилки відповідача до картки особового рахунку ПСП «Колос» з фіксованого сільськогосподарського податку за землі на території Бородянської селищної ради включено суми податку, що були відображені в нових загальних деклараціях № від 07.11.2014 у розмірі 1004,70 грн., № від 07.11.2014 у розмірі 1056,08 грн., № від 17.12.2014 у розмірі 1871,73 грн. та подвоєно суми нарахованого податку по нових звітних деклараціях по Бородянській селищній та Загальцівській і Дружнянській сільських радах в сумі 728,66 грн.

Факт технічної помилки при обробці податкових декларацій підтверджується актом звірки між Бородянським відділенням Ірпінської ОДПІ та ПСП «Колос» по нарахуванню та сплаті фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 рік, відповідно до якого борг, який виник у звязку з технічною помилкою відповідача, становить 4661,17 грн.

При цьому, відповідач не заперечує щодо факту своєчасної та повної сплати позивачем фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 рік.

Відповідачем не заперечувався той факт, що на момент розгляду справи, розбіжності в особовій картці ПСП «Колос» з фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 рік усунуті. Вказана обставина також підтверджується актом звірки.

Окрім того, суд звертає увагу, що Податковим кодексом України не передбачено повноважень податкового органу визнавати недійсними довідки про підтвердження статусу платника єдиного податку з підстав, передбачених підпунктом 291.51.3 пункту 291.51 статті 291 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 291.51 статті 291 Податкового кодексу України встановлений перелік обставин, що виключають можливість субєкта господарювання бути платником єдиного податку четвертої групи, серед яких, у тому числі, існування станом на 1 січня базового (звітного) року податкового боргу.

Водночас, у разі якщо субєкт господарювання на підставі поданих документів був включений до реєстру платників єдиного податку, така реєстрація може бути анульована виключно з підстав, передбачених пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України.

За приписами пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у звязку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Натомість лист відповідача від 31.07.2015 №400/10/20-314 посилань на перелічені у пункті 299.10 статті 299 Податкового кодексу України підстави не містить, що свідчить про порушення відповідачем порядку анулювання реєстрації ПСП «Колос», як платника єдиного податку четвертої групи.

Окрім того, абзацом 2 пункту 299.11 статті 299 встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.51 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобовязаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

За наведених обставин, суд зазначає про відсутність підстав для визнання недійсною та відкликання довідки про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2015 рік від 13.03.2015 №101/10/118.

З приводу невизнання відповідачем податкових декларацій з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу положень підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Таким чином, своєчасне подання податкової декларації встановленої форми є одним із основних обов'язків платників податків, їх представників та податкових агентів.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пунктами 48.1, 48.2, 48.3, 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку; фізичною особою - платником податків або його законним представником; особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції (пункт 48.5 статті 48 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 48.7 статті 47 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Імперативний характер наведеної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України(особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

Згідно з пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Отже, повноваження податкового органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією передбачені пунктом 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, а саме: податкова звітність не визнається податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 Податкового кодексу України. Зокрема, це відсутність обов'язкових реквізитів: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків тощо.

Судом встановлено, що після направлення позивачем електронним шляхом податкових декларацій з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 рік та відомостей про наявність земельних ділянок ним було отримано квитанції за №2, що підтверджує факт прийняття контролюючим органом податкової звітності до бази даних (т.1, а.с. 191, 194, 212, 217, 222).

З аналізу листа Бородянського відділення Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 31.07.2015, суд дійшов висновку про відсутність в останньому будь-яких зауважень щодо того, що подані позивачем декларації №9117894 від 20.02.2015, № від 20.02.2015, № від 20.02.2015, №909115965 від 20.02.2015, не відповідають нормам статті 48 Податкового кодексу України.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідач не наділений повноваженнями не визнавати податкову звітність, у зв'язку з порушенням позивачем підпункту 291.51.3 пункту 291-5 статті 291 Податкового кодексу України.

Слід також зауважити, що прийняття контролюючим органом податкової звітності платника податків (та підтвердження цього факту квитанцією №2) є дією, яка вичерпує свою юридичну значимість фактом її вчинення, а нормами чинного законодавства не надано контролюючим органом право відмовляти платникам податків у прийнятті податкової звітності після того як вона вже була прийнята електронним шляхом.

Враховуючи, що матеріалами справи спростовується висновок відповідача про наявність у ПСП «Колос», станом на 01.01.2015, податкового боргу, відмова відповідача в прийнятті податкової звітності з фіксованого сільськогосподарського податку, яка подана ним 20.02.2015, є протиправною.

Відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Тобто, визнання судом протиправною відмови у прийнятті податкової звітності (визнання як податкової звітності) означає, що відповідне рішення податкового органу не створило жодних правових наслідків, а податкові декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 рік №9117894 від 20.02.2015, № від 20.02.2015, № від 20.02.2015, №909115965 від 20.02.2015, а також відомості про наявність земельних ділянок є поданими у день їх фактичного отримання контролюючим органом .

Суд також враховує правову позицію, яка викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 № 1503/12/13-12, відповідно до якої резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації, має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкову декларацію такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати).

Крім цього, аналогічні правові позиції викладені також у рішеннях Вищого адміністративного суду України, зокрема, від 02.02.2015 по справі № К/9991/22625/11, від 20.01.2015 по справі № К/800/54460/14, від 26.01.2015 по справі № К/9991/14791/11, від 23.02.2015 по справі № К/800/55467/13.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

В силу положень частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами того, що він діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а його вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Жодних заяв з приводу відшкодування судових витрат позивачем суду не заявлено, у звязку з цим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Бородянського відділення Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області у прийнятті податкової звітності Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос», яка оформлена листом від 31.07.2015 №400/10/20-314.

Вважати такими, що подані у день їх фактичного отримання податковим органом податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік по Бородянській селищній раді № від 20.02.2015; відомості про наявність земельних ділянок № та № від 20.02.2015; податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік по Загальцівській сільській раді № від 20.02.2015; відомості про наявність земельних ділянок № від 20.02.2015; податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2015 рік по Дружнянській сільській раді №909115965 від 20.02.2015; відомості про наявність земельних ділянок № від 20.02.2015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Повний текст постанови виготовлено у повному обсязі та підписано 25.09.2015.