Справа № 824/1788/15-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/1788/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімов О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях до державного підприємства "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях (далі - позивач або УПФУ) звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просить стягнути з державного підприємства "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (далі - відповідач або ДП "Центральне") заборгованість у сумі 13757,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДП "Центральне" перебуває на обліку в УПФУ та є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідач використовував працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - ОСОБА_1 №1058) та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1 (далі - Інструкція №21-1) підприємства, що підтвердили наявність у працівника спеціального трудового стажу відповідно до записів у трудових книжках або виданих уточнюючих довідок, зобов'язані відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відбувається щомісячно до 25 числа у розмірі сум, зазначених у повідомленні Пенсійного фонду. Протягом липня 2015 р., УПФУ проводились виплати пільгових пенсій особам, які працювали в ДП "Центральне", про що останній належним чином був поставлений до відома. Однак, всупереч вищезазначеному, станом на момент подачі позову витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за вищезазначений період відповідачем у повному обсязі не відшкодовані, що обумовило звернення до суду. Таким чином, у відповідача наявний борг у розмірі 13757,61 грн.

Відповідач позов визнав частково та надав на нього письмові заперечення.

Від представників сторін по справі надійшли заяви про слухання справи без їх участі в порядку письмового провадження. У звязку із зазначеним, керуючись положеннями ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд визнав за можливе розглянути та вирішити цю справу в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Так, відповідач, використовувало працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зокрема, на даному підприємстві працювали ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, що підтверджується пільговими довідками, виданими ДП "Центральне".

Зазначеним особам УПФУ призначена пенсія на пільгових умовах, відповідно до п. "б"-"з" ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р., №1788 (далі ОСОБА_1 №1788), у звязку із чим, за липень 2015 р., їм виплачено пільгової пенсії на загальну суму 13757,61 грн. Відповідно до Закону №1058 та Інструкції №21-1 підприємства, що підтвердили наявність у працівника спеціального трудового стажу відповідно до записів у трудових книжках або виданих уточнюючих довідок, зобов'язані відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У зв'язку з викладеним УПФУ на адресу відповідача направлено розрахунки сум нарахованих фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій призначених на пільгових умовах. Разом з цим, ДП "Центральне" зазначені грошові кошти не сплатив, у зв'язку з чим у нього перед УПФУ утворилась заборгованість за липень 2015 р. на загальну суму 13757,61 грн.

Відповідно до письмових заперечень на позов позиція відповідача обґрунтована наступним.

Заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплати та доставку пільгової пенсії відповідач визнає частково, виходячи із наступного.

Так, у ДП "Центральне" працювали ОСОБА_2, ОСОБА_3, які вийшли на пільгову пенсію. Коли вказані особи виходили на пільгову пенсію, ДП "Центральне" взяло на себе обовязок відшкодувати витрати УПФУ на виплату пільгових пенсій до досягнення ними 55 років, однак позивач протиправно вимагає відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій зазначеним жінкам і після досягнення ними 55 років. Витрати УПФУ на виплату та доставку пільгових пенсій компенсувалися відповідачем у відповідності зі ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997, № 400/97-ВР ( далі ОСОБА_1 № 400). Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску від 04.04.2013 р. № 183-VII (далі ОСОБА_1 № 184) змінено ст.2 Закону № 400. Тобто зміни у законодавстві України були внесені лише 04.04.2013 р., а відносини щодо виплати вказаним особам, пільгової пенсії виникли до набрання чинності цим Законом. У зв'язку з чим відповідач зазначає, що застосування положень, на які посилаються позивач є неприпустимим, а також вважає вимогу, щодо існування боргу на суму 2547,91 грн. незаконною.

Враховуючи вищезазначене, відповідач просив позов задовольнити частково.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного.

Так, відповідно до матеріалів справи відповідач є юридичною особою та у своїй діяльності використовував працю найманих працівників, тобто був роботодавцем, а тому в розумінні Закону №1058 та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р., №400/97-ВР (далі - ОСОБА_1 №400) він є страхувальником та платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно повідомлення від 25.05.2012 р. ДП "Центральне" є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абз. 1, 2 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 виробництвом, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (далі по тексту - Списки), та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ (далі - ОСОБА_1 №1788). При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тобто, Прикінцеві положення містять бланкетні норми, які стосовно правового регулювання відносини з приводу підстав та порядку призначення, а також покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відсилають до законодавчих актів, що діяли до набрання чинності Законом №1058.

Законодавчим актом, який регулював порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" ст.13 Закону №1788, є ОСОБА_1 № 400.

Зокрема, згідно із ст.2 Закону №400 для платників збору суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують найману працю, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" ст.13 Закону №1788, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону №1788, а згідно п.2 ст.4 Закону №400 ставка збору на такий об'єкт оподаткування складає 100 відсотків.

Закон №400 будь-яких виключень чи пільг для відповідача по справі щодо сплати такого збору не містить, а отже він зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону №1788, до досягнення працівниками пенсійного віку.

Пункти "б"- "з" ст.13 Закону №1788, в тому числі але не виключно, регулюють питання призначення пенсії на пільгових умовах за віком трактористам-машиністам, жінкам, які працюють доярками, свинарками-операторами, жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали пятеро і більше дітей.

Відповідно до ст.8 Закону №1788 виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Отже, аналізуючи викладене суд прийшов до висновку, що підприємства-роботодавці зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду 100 відсотків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за віком трактористам-машиністам, жінкам, які працюють доярками, свинарками-операторами, жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали пятеро і більше дітей.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що УПФУ призначено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.п."б"- "з" ст.13 Закону №1788.

Перевіркою законності призначення зазначеним особам на пільгових умовах пенсії за віком, встановлено, що вони призначені відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій УПФУ виплатило за липень 2015 р. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 пенсію (з врахуванням витрат на їх доставку) на загальну суму 11209,70 грн.

Відповідно до п.6.8 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач у строки визначені законом фактичні витрати на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах у сумі 14489,83 грн. за липень 2015 р. не відшкодував, що підтверджуються розрахунками фактичних витрат та розрахунком суми боргу, а тому борг ДП "Центральне" підлягає стягненню у судовому порядку.

Щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах таким особам, як ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд зазначає наступне.

Так, на ДП "Центральне" працювали ОСОБА_2, ОСОБА_3 яким як жінкам дояркам,свинаркам призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "д" ч.1 ст.13 Закону №1788.

На момент призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_2 (08.05.2009), ОСОБА_3М.(07.06.2009), чинне законодавство України (Закони №№400,1058, Інструкція №21-1) зобов'язувало її колишнього роботодавця, яким є ДП "Центральне", до досягнення ними пенсійного віку передбаченого ст.26 Закону №1058, відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058 (у редакції станом на 13.07.2007 р.) жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років. Аналогічна норма існувала і у Законі №1788 відповідно до ст.12 якого право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Отже аналізуючи зазначені норми у своїй сукупності слід прийти до висновку, що станом день призначення пільгової пенсії вищезазначеним особам, ДП "Центральне" мало відшкодовувати УПФУ фактичні витрати пов'язані із виплатою та доставкою пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до досягнення ними пенсійного віку (55 років).

При цьому суд вважає за необхідним охарактеризувати правову природу пільгової пенсії призначеної відповідно до п. "д" ч.1 ст.13 Закону №1788.

Так, згідно Закону №1788 право особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах пов'язують із наявністю у такої особи трьох обставин у сукупності: досягнення відповідного пенсійного віку, наявність відповідного загального трудового стажу певного періоду та наявність стажу певного періоду на роботах за Списком №2. При наявності зазначених складових особа має можливість реалізувати своє право на призначення їй та відповідно отримання пільгової пенсії. Дане право, яке реалізоване особою, в силу соціальної спрямованості діяльності Держави та положень принципу верховенства права, згідно якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, не може бути обмежене або скасоване (припинене) та підставі нормативно-правових актів прийнятих після призначення такої пільгової пенсії.

Судом встановлено, що право на призначення пільгової пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3 реалізували. Дана пільгова пенсія УПФУ даним особам призначена відповідно до положень Закону №1788.

01.10.2011 р. набрав чинності ОСОБА_1 України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 р. (далі - ОСОБА_1 № 3668), яким до ст.26 Закону №1058 внесено зміни.

Зокрема відповідно до ч.1 ст.26 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до загальнотеоретичних правил правозастосування, правовідносини між особами врегульовуються тієї нормою матеріального права, яка діє на момент виникнення, припинення, зміни цих правовідносин, якщо інше не передбачено законом.

Призначення пільгової пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3 породило виникнення правовідносин між УПФУ та ДП "Центральне" щодо відшкодування витрат пов'язаних із виплатою та доставкою пільгової пенсії. Дані правовідносини, на момент їх виникнення були врегульовані Законами №№1058,400 та Інструкцією №21-1, в редакціях чинних на той час.

Дані нормативно-правові акти передбачали, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати УПФУ фактичні витрати пов'язані із виплатою та доставкою пільгової пенсії зазначеним вище особам до досягнення ними 55 річного віку.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 р., №1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) роз'яснив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже враховуючи зазначене вище, положення Закону №3668, яким до ст.26 Закону №1058 внесено зміни, не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли до 01.10.2011 р. (дата набрання чинності Закону № 3668) між УПФУ та ДП "Центральне" щодо відшкодування витрат пов'язаних із виплатою та доставкою пільгової пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3, оскільки на той час вони були врегульовані іншими нормативно-правовим актами (Законами №№1058,400 та Інструкцією №21-1, в редакціях чинних на той час).

Закон №3668 не містить норм, як передбачають його зворотну дію в часі (ретроактивну форму).

За таких обставин, позивач не мав права на збільшення строку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3 до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058 (зі змінами та доповненнями), оскільки дані особи вийшли на пенсію до прийняття Закону № 3668 та на них не розповсюджується його дія. Включення їх до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за липень 2015 р. у даному разі є неправомірним, а тому у цій частині у задоволенні позову необхідно відмовити.

Таким чином, аналізуючи викладене вище у свої сукупності, суд вважає, що позов Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до державного підприємства "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях до державного підприємства "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України - задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України () на користь управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за липень 2015 року у сумі 11209 (одинадцять тисяч двісті дев'ять) грн. 70 коп.

У частині стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3 у сумі 2547 (дві тисячі п'ятсот сорок сім) грн. 91 коп. у задоволенні позову відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Анісімов