Справа № 2а-6171/10/2570
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6171/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

при секретарі Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Чернігівське МБТІ»), третя особа на стороні позивача - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення відповідача від 30.11.2010 року щодо відмови в державній реєстрації свідоцтва № 1247 від 10.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, на підставі якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 переходить від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та про зобовязання провести державну реєстрацію вказаного свідоцтва. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, всупереч вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України відмовив у реєстрації свідоцтва про придбання з прилюдних торгів квартири посилаючись на п. 3.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 N 1692/5), а саме: свідоцтво про придбання з прилюдних торгів було видане без отримання витягу з реєстру прав власності на квартиру.

Ухвалою суду від 20.12.2010 року до участі в справі в якості третьої особі на стороні позивача було залучено Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, в його задоволенні просила відмовити в повному обсязі, оскільки положення щодо державної реєстрації передбачені Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, відповідно до п. 3.5.9 якого встановлено, що Реєстратор БТІ відмовляє у проведені державної реєстрації прав, якщо відчуження або інше визначення юридичної долі об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації у випадках встановлених нормативно-правовими актами, відбулось без отримання витягу з Реєстру. З матеріалів інвентарної справи було встановлено, що до проведення торгів технічна інвентаризація квартири не проводилась витяг з державного реєстру нерухомого майна для відчуження не отриманий. Таким чином представник відповідача вважає, що дії реєстратора щодо прийнятого рішення про відмову в реєстрації є цілком правомірними.

ОСОБА_1 особа на стороні позивача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, проти його задоволення не заперечувала та пояснила, що свідоцтво видане відповідно до вимог чинною законодавства, з урахуванням положень статті 249 Розділу 25 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; відсутність заборони відчуження (арешту), обмежень, обтяжень вищезазначеної квартири перевірено, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Представник третьої особи на стороні позивача Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та пояснив, що спірна квартира була реалізована з дотриманням Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження». Кошти за придбане майно в сумі 164748,00 внесені покупцем на депозитний рахунок Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2010 року ОСОБА_1 придбала з прилюдних торгів квартиру АДРЕСА_2 та 10.11.2010 року звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_3, яка належала ОСОБА_3.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 20 жовтня 2010 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було видано відповідне свідоцтво.

Всередині листопада 2010 року позивач звернулась до відповідача із заявою про реєстрацію вищевказаного свідоцтва № 1247 від 10.11.2010 року та 30.11.2010 року рішенням КП «Чернігівське МБТІ» ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації свідоцтва на підставі п. 3.5.9 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 N 1692/5) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445 (далі Тимчасове положення).

Як передбачає стаття 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

Згідно частини третьої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

За змістом статті 19 цього Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Як передбачає частина перша статті 24 цього ж Закону у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо: заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі; із заявою про державну реєстрацію звернулася особа, яка відповідно до цього Закону не може бути суб'єктом права власності на даний об'єкт нерухомого майна або представником такого суб'єкта; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочину про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна; заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване.

Згідно ст. 72 Закону України «Про нотаріат» придбання жилого будинку (квартири) з прилюдних торгів оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням будинку (квартири) шляхом видачі набувачу свідоцтва про придбання жилого будинку (квартири). Придбання нерухомого майна, яке було предметом застави (іпотеки), оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням цього нерухомого майна шляхом видачі набувачу свідоцтва про придбання нерухомого майна. Свідоцтва про придбання жилого будинку (квартири) з прилюдних торгів видаються на підставі акта про продаж будинку (квартири) з прилюдних торгів. Свідоцтва про придбання нерухомого майна видаються на підставі акта про придбання нерухомого майна або реалізацію предмета іпотеки.

Відповідно до п. 249 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. N 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882 видача свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, здійснюється нотаріусом за місцем знаходження такого майна на підставі копії складеного державним виконавцем акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником (заступником начальника) органу державної виконавчої служби. В акті про реалізацію предмета іпотеки має бути зазначено: що реалізація предмета іпотеки відбулась із дотриманням вимог Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»; ким, коли і де проводилися реалізація предмета іпотеки; характеристика реалізованого предмета іпотеки за даними служби, яка реєструє права власності на нерухомість; прізвище, ім'я, по батькові (назва юридичної особи), адреса покупця; сума коштів, внесена за придбане нерухоме майно; прізвище, ім'я та по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; відомості про документ, на підставі якого право власності на предмет іпотеки належало іпотекодавцю.

З матеріалів справи вбачається, що акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 20.10.2010 року відповідає всім нормам, встановленим вищезазначеним нормативно-правовим актом, що підтверджується копією акту державного виконавця, наявного в матеріалах справи.

Відповідач відмовляючи в реєстрації свідоцтва ОСОБА_1 посилається лише на норму Тимчасового положення, а саме на пункт 3.5.9, згідно якого реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо відчуження або інше визначення юридичної долі об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, у випадках, встановлених нормативно-правовими актами, відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при розгляді заяви позивача та прийнятті рішення по ній, державний реєстратор повинен був керуватись нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» а не Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Крім того слід зазначити, що відсутність заборони відчуження (арешту), обмежень, обтяжень вищезазначеної квартири нотаріусом перевірено, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, які наявні в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» підлягають задоволенню оскільки є законними та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», третя особа на стороні позивача-приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача-Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30.11.2010 року щодо відмови в державній реєстрації свідоцтва від 10.11.2010 року № 1247, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, на підставі якого право власності на квартиру АДРЕСА_4 переходить від ОСОБА_3 до ОСОБА_1.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» провести державну реєстрацію свідоцтва від 10.11.2010 року № 1247, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, на підставі якого право власності на квартиру АДРЕСА_4 переходить від ОСОБА_3 до ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 03 (три) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.І. Соломко