Справа № 22-а-2754/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги дітям війни,

В С Т А Н О В И Л А:

10.02.2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона має статус «дитини війни», а тому згідно із ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» їй щомісячно, починаючи з вересня 2006 року і по 31.12.2009 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, протягом вказаного періоду їй вищевказана соціальна допомога не виплачувалась, в зв»язку з чим позивач просила відновити їй пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх прав за період з вересня 2006 по 31.12.2009 року, визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні нарахування та виплати соціальної допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Броварському районі нарахувати та виплатити на її користь недоплачену щомісячну соціальну допомогу за період 2006-2009 років.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Броварському районі щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 за період з лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року підвищення до пенсії як дитині війни. Зобов»язано управління Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 1140 грн. 60 коп. державної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни, недоплаченої в період з лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позивачу в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, з чим погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 має статус дитини війни і посилаючись на ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вважає, що відповідачем порушено норми діючого законодавства, оскільки їй відповідно до вищезазначеної правової норми щомісячно, починаючи з вересня 2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивач таке підвищення не отримувала, що стало підставою звернення її до суду з позовом за захистом свого порушеного права та інтересу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність вимог позивача щодо перерахунку розміру її пенсійного забезпечення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, однак у 2006-2009 роках позивач таке підвищення не отримувала, оскільки дія ст. 6 вищевказаного Закону була зупинена положеннями Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік», Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів» та Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 визнано, що положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є таким, що не відповідають Конституції України. Положення Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 визнані неконституційними.

Таким чином вимоги позивача про перерахування розміру його пенсії за період 2009 року в межах строків позовної давності, встановлених ст. 99 КАС України, є правомірними і суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх задоволення. Висновок суду про відмову в задоволенні позову за період з вересня 2006 року по лютий 2009 року в зв»язку з пропуском позивачем строку звернення з позовом до суду, є правильним та таким, що відповідає положенням ст.ст. 99, 100 КАС України.

Доводи відповідача про відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобов»язань, встановлених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Разом з тим колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача недоплаченої позивачу щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у конкретному розмірі, оскільки суд, не являючись органом, до компетенції якого відноситься призначення та перерахування пенсійних та соціальних виплат, не мав права цього робити, а повинен був зобов»язати відповідача вчинити дії щодо перерахунку та виплати належних позивачу сум відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2010 року в частині зобов»язання управління Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 1140 грн. 60 коп. державної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни, недоплаченої в період з лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення:

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині постановуБроварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2010 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: