Справа № 826/12388/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 вересня 2015 року № 826/12388/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовомПублічного акціонерного товариства "Центренерго"
до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників
про скасування податкових повідомлень-рішень

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офіс з обслуговування великих платників (надалі - Відповідач) про скасування в повному обсязі податкове повідомлення-рішенням від 07 квітня 2015 року № , прийняте Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Товариством виконані всі передбачені законодавством вимоги для підтвердження права на формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Ал-Холдинг». Суми, зазначені в податкових накладних виданих ТОВ «Ал-Холдинг» в квітні 2014 року на загальну суму 1 625 835,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 270 972,49 грн.); в травні 2014року податкові накладні на загальну суму 2 652 983,50 грн. (в тому числі ПДВ - 442163,90 грн.); в червні 2014 року податкові накладні на загальну суму 5 083 953,50 грн. (в тому числі ПДВ - 847 325,60 грн.), цілком правомірно віднесені до складу податкового кредиту за квітень, травень та червень 2014 року. Позивач вважає, що висновки щодо заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 1 560 461 грн. у тому числі по періодах: квітень 2014 - 270 972 грн., травень 2014- 442 163 грн., червень 2014- 847 326 грн. неправомірними.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву.

Представник Відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимогах.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду та вирішення справи, судом встановлено наступне.

Співробітниками Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офіс з обслуговування великих платників проведено позапланової документальної виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Центренерго» () з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по фінансово господарських взаємовідносинах з ТОВ «Ал - Холдінг» (), ТОВ «Стальний легіон» (), ТОВ «Юридична фірма «Міжрегіональна управляюча компанія» () за період з 01.01.2013 року по 01.07.2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 23.03.2015 р. за № 14/28-10-41-1/22927045 (надалі - Акт перевірки).

В акті перевірки встановлені наступні порушення: п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1 560 461 грн. у тому числі по періодах: квітень 2014 - 270 972 грн., травень 2014- 442 163 грн., червень 2014- 847 326 грн.

На підставі Акту перевірки Податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 07 квітня 2015 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2 340 692,00 грн., з них за основним платежем в розмірі 1 560 461,00 грн. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 780 231,00 грн.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, Позивачем подано скарги до ДФС України, за результатом розгляду скарг Рішенням ДФС України № 12214/6/99-99-10-01-04-15 від 12.06.2015р. залишено без змін податкове повідомлення-рішення, а скаргу задоволено частково.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Позивачем (Покупець), з однієї сторони, та ТОВ «Ал - Холдінг» (Продавець), з іншої сторони, укладено Договір №113/1 про закупівлю (поставку) товарів від 07.04.2014 року (надалі - Договір №113/1).

У відповідності до п. 1.1 - п. 1.4 Договору №113/1, Постачальник зобов'язується поставити Покупцю мазут топковий марки М-100 ДСТУ 4058-2001 (надалі - Продукція), згідно з умовами договору. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Продукцію, що поставляється відповідно до умов Договору. Найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки поставки, якість та інші характеристики Продукції зазначені в Додатку до Договору. Постачальник гарантує, що Продукція належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов'язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним в Україні законодавством.

Згідно з п. 3.1 - 5.3 Договору №113/1, Постачальник здійснює поставку Продукції за умовами згідно Додатку до Договору. Місце, строк (термін) поставки Продукції визначається в Додатку до Договору. Фактичний об'єм кожної партії Продукції зазначається у відповідній письмовій заявці Покупця,яка є невід'ємної частинною даного Договору. При цьому. Покупець на підставі своїх письмових заявок, в межах запланованого в Договорі обсягу Продукції, має право перерозподіляти Продукцію між вантажоотримувачами без додаткового погодження з Постачальником. Поставка Продукції здійснюється в справних, очищених, чотирьохвісних залізничних цистернах або автоцистернах, що відповідають встановленим в Україні стандартам або технічним умовам, і забезпечує, за умови належного поводження з вантажем, схоронність Продукції під час транспортування і збереження. Приймання - передача Продукції за цим Договором здійснюється Сторонами на підставі «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. №П-6 зі змінами і доповненнями, «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. №П-7 зі змінами і доповненнями, з урахуванням особливостей, передбачених даним Договором. В разі наявності розбіжностей між умовами договору і Інструкціями П-6, П-7, перевага надається умовам Договору. Постачальник зобов'язаний у письмовій формі (лист, факс) у розумний строк до дати поставки, сповістити Покупця про дату та час надходження Продукції в погоджений пункт призначення. Постачальник зобов'язаний протягом доби після відвантаження кожної партії Продукції письмово повідомити Покупця та вантажоотримувача про такі відомості: в разі постачання залізничним транспортом: найменування відправника та номер договору, що зазначені в залізничній накладній; дату та час відправки зі станції відвантаження; кількість цистерн відправленої продукції; номера залізничних накладних і цистерн; станцію призначення; дату прибуття на станцію призначення; в разі постачання автотранспортом: кількість автоцистерн; державний номер автоцистерни; товарно-транспортну накладну; дату прибуття на адресу вантажоотримувача.

Між сторонами до вищезазначеного Договору 07.04.2014 року підписано Додаток №1, у відповідності до умов Договору, Постачальник зобов'язується поставити товар - мазут М-100, 2 000 т., на загальну суму з ПДВ -141500000,00 грн.

В підтвердження виконання умов договору Позивачем надано суду наступні документи: Паспорт №24 Мазут топочний 100, дата виробу 10.04.2014 р. номер резерву партії 765, замер резервуару 1233 см.; Сертифікат відповідності; Реєстри актів приймання-передачі; Акти приймання-передачі товару за договором про закупівлю (поставку) товарів №113/1: №1 від 11.04.2014 р., кількість мазуту - 29,06т., на загальну суму з ПДВ 205 599,50 грн., №2 від 11.04.2014 р., кількість мазуту - 30,14 т., на загальну суму з ПДВ 213 240,50 грн., №3 від 14.04.2014 р., кількість мазуту - 27,860 т., на загальну суму з ПДВ 197 109,50 грн., №4 від 14.04.2014 р., кількість мазуту - 28,740 т., на загальну суму з ПДВ 203 335,50 грн., №1 від 22.04.2014 р., кількість мазуту - 29,020 т., на загальну суму з ПДВ 205 316,50 грн., №2 від 25.04.2014 р., кількість мазуту - 30,360 т., на загальну суму з ПДВ 214 797,00 грн., №3 від 30.04.2014 р., кількість мазуту - 25,460 т., на загальну суму з ПДВ 180 129,50 грн., №4 від 30.04.2014 р., кількість мазуту - 29,160 т., на загальну суму з ПДВ 206 307,00 грн., №5 від 06.05.2014 р., кількість мазуту - 27,500 т., на загальну суму з ПДВ 194 562,50 грн., №6 від 06.05.2014 р., кількість мазуту - 23,820 т., на загальну суму з ПДВ 168 526,50 грн., №7 від 12.05.2014 р., кількість мазуту - 29,800 т., на загальну суму з ПДВ 210 835,00 грн., №8 від 12.05.2014 р., кількість мазуту - 28,240 т., на загальну суму з ПДВ 199 798,00 грн., №9 від 13.05.2014 р., кількість мазуту - 28,160 т., на загальну суму з ПДВ 199 232,00 грн., №10 від 02.06.2014 р., кількість мазуту - 27,380 т., на загальну суму з ПДВ 193 713,50 грн., №11 від 04.06.2014 р., кількість мазуту - 26,880 т., на загальну суму з ПДВ 190 176,00 грн., №12 від 04.06.2014 р., кількість мазуту - 26,580 т., на загальну суму з ПДВ 188 053,50 грн., №13 від 04.06.2014 р., кількість мазуту - 24,400 т., на загальну суму з ПДВ 172 630,00 грн., №14 від 06.06.2014 р., кількість мазуту - 29,520 т., на загальну суму з ПДВ 208 854,00 грн., №15 від 06.06.2014 р., кількість мазуту - 29,360 т., на загальну суму з ПДВ 207 722,00 грн., №16 від 06.06.2014 р., кількість мазуту - 28,960 т., на загальну суму з ПДВ 204 892,00 грн., №1 від 20.05.2014 р., кількість мазуту - 30,140 т., на загальну суму з ПДВ 213 240,50 грн., №2 від 20.05.2014 р., кількість мазуту - 31,340 т., на загальну суму з ПДВ 221 730,50 грн., №3 від 23.05.2014 р., кількість мазуту - 27,820 т., на загальну суму з ПДВ 196 826,50 грн., №4 від 26.05.2014 р., кількість мазуту - 29,520 т., на загальну суму з ПДВ 208 854,00 грн., №5 від 26.05.2014 р., кількість мазуту - 9,440 т., на загальну суму з ПДВ 66 788,00 грн., №6 від 27.05.2014 р., кількість мазуту - 30,200 т., на загальну суму з ПДВ 213 665,00 грн., №7 від 27.05.2014 р., кількість мазуту - 26,480 т., на загальну суму з ПДВ 187 346,00 грн., №8 від 29.05.2014 р., кількість мазуту - 25,820 т., на загальну суму з ПДВ 182 675,50 грн., №9 від 29.05.2014 р., кількість мазуту - 26,700 т., на загальну суму з ПДВ 31 483,75 грн., №10 від 10.06.2014 р., кількість мазуту - 29,680 т., на загальну суму з ПДВ 209 986,00 грн., №11 від 10.06.2014 р., кількість мазуту - 31,000 т., на загальну суму з ПДВ 219 325,00 грн., №12 від 12.06.2014 р., кількість мазуту - 28,420 т., на загальну суму з ПДВ 201 071,50 грн., №13 від 13.06.2014 р., кількість мазуту - 26,740 т., на загальну суму з ПДВ 189 185,50 грн., №14 від 13.06.2014 р., кількість мазуту - 28,020 т., на загальну суму з ПДВ 198 241,50 грн., №15 від 17.06.2014 р., кількість мазуту - 29,260 т., на загальну суму з ПДВ 207 014,50 грн., №16 від 17.06.2014 р., кількість мазуту - 29,440 т., на загальну суму з ПДВ 208 288,00 грн., №17 від 17.06.2014 р., кількість мазуту - 30,240 т., на загальну суму з ПДВ 213 948,00 грн., №18 від 20.06.2014 р., кількість мазуту - 30,380 т., на загальну суму з ПДВ 214 938,50 грн., №19 від 20.06.2014 р., кількість мазуту - 30,880 т., на загальну суму з ПДВ 218 476,00 грн., №20 від 23.06.2014 р., кількість мазуту - 30,060 т., на загальну суму з ПДВ 212 674,50 грн., №21 від 23.06.2014 р., кількість мазуту - 30,960 т., на загальну суму з ПДВ 219 042,00 грн., №22 від 23.06.2014 р., кількість мазуту - 30,640 т., на загальну суму з ПДВ 216 778,00 грн., №23 від 24.06.2014 р., кількість мазуту - 27,440 т., на загальну суму з ПДВ 194 138,00 грн., №24 від 24.06.2014 р., кількість мазуту - 26,700 т., на загальну суму з ПДВ 188 902,50 грн., №25 від 27.06.2014 р., кількість мазуту - 28,160 т., на загальну суму з ПДВ 199 232,00 грн., №26 від 27.06.2014 р., кількість мазуту - 28,820 т., на загальну суму з ПДВ 203 901,50 грн., №27 від 27.06.2014 р., кількість мазуту - 28,660 т., на загальну суму з ПДВ 202 769,50 грн.; реєстр податкових накладних за квітень-червень 2014 року; видаткові накладні: № РН-0000035 від 11.04.2014 року на загальну суму з ПДВ 205 599,50 грн., № РН-0000036 від 11.04.2014 року на загальну суму з ПДВ 213240,50 грн., № РН-0000037 від 14.04.2014 року на загальну суму з ПДВ 197109,50 грн., № РН-0000038 від 14.04.2014 року на загальну суму з ПДВ 203335,50 грн., № РН-0000041 від 22.04.2014 року на загальну суму з ПДВ 205 316,50 грн., № РН-0000042 від 25.04.2014 року на загальну суму з ПДВ 214 797,00 грн., № РН-0000043 від 30.04.2014 року на загальну суму з ПДВ 180129,50 грн., № РН-0000044 від 30.04.2014 року на загальну суму з ПДВ 206 307,00 грн., № РН-0000045 від 06.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 194562,50 грн., № РН-0000047 від 06.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 168526,50 грн., № РН-0000049 від 12.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 210835,00 грн., № РН-0000050 від 12.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 199798,00 грн., № РН-0000051 від 13.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 199232,00 грн., № РН-0000075 від 02.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 193713,50 грн., № РН-0000076 від 04.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 190176,00 грн., № РН-0000077 від 04.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 188053,50 грн., № РН-0000078 від 04.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 172630,00 грн., № РН-0000079 від 06.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 208854,00 грн., № РН-0000080 від 06.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 207722,00 грн., № РН-0000081 від 06.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 204892,00 грн., № РН-0000056 від 20.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 213240,50 грн., № РН-0000057 від 20.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 221730,50 грн., № РН-0000058 від 23.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 196826,50 грн., № РН-0000060 від 26.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 208854,00 грн., № РН-0000061 від 26.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 66788,00 грн., № РН-0000071 від 27.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 213665,00 грн., № РН-0000072 від 27.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 187346,00 грн., № РН-0000073 від 29.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 182676,50 грн., № РН-0000074 від 29.05.2014 року на загальну суму з ПДВ 188902,50 грн., № РН-0000083 від 10.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 209986,00 грн., № РН-0000084 від 10.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 219325,00 грн., № РН-0000085 від 12.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 201071,50 грн., № РН-0000086 від 13.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 189185,50 грн., № РН-0000087 від 13.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 198241,50 грн., № РН-0000088 від 17.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 207014,50 грн., № РН-0000089 від 17.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 208288,00 грн., № РН-0000090 від 17.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 213948,00 грн., № РН-0000092 від 20.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 214938,50 грн., № РН-0000093 від 20.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 218476,00 грн., № РН-0000094 від 23.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 212674,50 грн., № РН-0000095 від 23.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 219042,00 грн., № РН-0000096 від 23.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 216778,00грн., № РН-0000097 від 24.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 194138,00 грн., № РН-0000098 від 24.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 188902,50грн., № РН-0000099 від 27.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 199232,00 грн., № РН-0000100 від 27.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 203901,50 грн., № РН-0000101 від 27.06.2014 року на загальну суму з ПДВ 202769,50 грн.; платіжні доручення; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти): №1 від 11.04.2014 року, №2 від 11.04.2014 року, №3 від 13.04.2014 року, №4 від 11.04.2014 року, №7 від 21.04.2014 року, №9 від 24.04.2014 року, №10 від 27.04.2014 року, №11 від 27.04.2014 року, №13 від 04.05.2014 року, №14 від 04.05.2014 року, №15 від 11.05.2014 року, №16 від 11.05.2014 року, №17 від 12.05.2014 року, №28 від 01.06.2014 року, №30 від 03.06.2014 року, №31 від 03.06.2014 року, №32 від 03.06.2014 року, №33 від 05.06.2014 року, №34 від 05.06.2014 року, №35 від 05.06.2014 року, №17 від 19.05.2014 року, №18 від 19.05.2014 року, №20 від 22.05.2014 року, №21 від 25.05.2014 року, №22 від 25.05.2014 року, №23 від 26.05.2014 року, №24 від 26.05.2014 року, №25 від 28.05.2014 року, №26 від 28.05.2014 року, №36 від 09.06.2014 року, №37 від 09.06.2014 року, №40 від 11.06.2014 року; акти відбору проб з представником постачальника: № 1 від 11.04.2014року, № 2 від 14.04.2014року; акти приймання рідкого палива за кількістю: № 1 від 20.05.2014 року, № 2 від 20.05.2014 року, № 3 від 23.05.2014 року № 4 від 26.05.2014 року, № 5 від 26.05.2014 року, № 6 від 27.05.2014 року, № 7 від 27.05.2014 року, № 8 від 29.05.2014 року, № 9 від 29.05.2014 року, № 10 від 10.06.2014 року, № 11 від 10.06.2014 року, № 12 від 12.06.2014 року, № 13 від 13.06.2014 року, № 14 від 13.06.2014 року, № 15 від 17.06.2014 року, № 16 від 17.06.2014 року, № 17 від 17.06.2014 року, № 18 від 20.06.2014 року, № 19 від 20.06.2014 року, № 20 від 23.06.2014 року, № 21 від 23.06.2014 року, № 22 від 23.06.2014 року, № 23 від 24.06.2014 року, № 24 від 24.06.2014 року, № 25 від 27.06.2014 року, № 26 від 27.06.2014 року, № 27 від 27.06.2014 року; Протоколи: №24 результатів аналізу мазуту від 22.04.2014 року, №24 результатів аналізу мазуту від 30.04.2014 року, №24 результатів аналізу мазуту від 06.05.2014 року, №24 результатів аналізу мазуту від 12.05.2014 року, №24 результатів аналізу мазуту від 13.05.2014 року, №24 результатів аналізу мазуту від 04.06.2014 року та інші.

З матеріалів справи вбачається, що згідно товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів за період квітень - червень 2014 року перевезення небезпечних вантажів (мазут М-100) здійснювалось автомобільним транспортом автоперевізників ТОВ «Ал - Холдинг» та ПП «Укрпродукт - М» (автомобілями НОМЕР_3, НОМЕР_4, водій ОСОБА_2; Фредлайнер НОМЕР_9, причіп НОМЕР_8, водій ОСОБА_3; RENAULT НОМЕР_10 , причіп НОМЕР_11, водій ОСОБА_4).

Відповідач зазначає, що від Головного управління ДФС у Полтавській області отримано податкову інформацію, а саме, акт від 15.09.2014 №5134/16-01-22-02/3811617 «Про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ал - Холдинг» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з постачальниками: ПП «Дельта -123» ( код за ЄДРПОУ 3841668) за лютий, квітень, травень, червень 2014 року, ПП «Водолій 14» (код за ) за червень 2014р. та з покупцями за лютий, квітень, травень, червень 2014 року».

В акті перевірки на стр.10 зазначено - «Договір оренди транспортного засобу від 26.03.2013 (нотаріально посвідчений) між ОСОБА_5 (Орендодавець) та ТОВ «Ал - Холдинг» (Орендар)».

Договір №06/01-2014 про надання послуг по транспортуванню нафтопродуктів автомобільним транспортом від 06.01.2014 між ТОВ «Ал - Холдинг» (Замовник) та ПП «Укрпродукт- М» (Перевізник).

В матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000946 від 27.06.2014 року (акт від 20.11.2014 №6885/16-01-22-07-12/38116176 «Про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ал - Холдинг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2014», складений ДПІ у м. Полтава ГУ Міндоходів у Полтавський області визначено - витяг з акта: Договір від 26.03.2013 укладений між орендодавцем ОСОБА_5 (іпн. НОМЕР_5) АДРЕСА_2 та орендар ТОВ «Ал - Холдинг» в особі ОСОБА_6 АДРЕСА_3, який діє на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Воронковою О.А.

Згідно умов договору орендар приймає у тимчасове володіння транспортні засоби: вантажний сідловий тягач марки «Рено Преміум» НОМЕР_10 зареєстрований Кременчуцьким ВРЕ; напівпричіп паливоцистерна ППЦ НОМЕР_11; вантажний сідловий тягач марки ДАФ НОМЕР_13; Транспортні засоби належать орендодавцю на підставі свідоцтв про реєстрацію ТЗ. Термін дії договору про внесення змін продовжений до 26.09.2014.

Відповідачем надіслано запит від 25.12.2014. №7062/9/28-10-41-1-11 до ДАІ УМВС України у Полтавській області про надання інформації щодо власників транспортних засобів DAF НОМЕР_13, причіп НОМЕР_12, RENAULT НОМЕР_10 , причіп НОМЕР_11.

ДАІ УМВС України у Полтавській області листом від 06.01.2015р. № 11/9-71 надані відомості, відповідно до автоматизованої системи управління обліком транспортних засобів та водіїв «АІ - 2000» станом на 11.09.2012 та НАІС ДДАІ МВС України станом на 30.12.2014 про транспортні засоби. В обліковій картці державного ТЗ власником транспортного засобу (особою на право керування) є ТОВ «БЛЕК ОІЛ» (код за ).

МГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП надіслано запит від 25.12.2014 №7059/9/28-10-41-1-11 до ДАІ УМВС України у Черкаській області про надання інформації щодо власників транспортних засобів Фредлайнер НОМЕР_9, причіп НОМЕР_8.

Про, що ДАІ УМВС України у Черкаській області листом від 26.01.2015 №13/14-73 надано облікові картки приватного ТЗ , де зазначено власником транспортного засобу (особа на право керування) Фредлайнер, державний номер НОМЕР_6, є ОСОБА_8 (іпн. НОМЕР_7), власник причіпа, державний номер НОМЕР_8, є Торгова Компанія ПП «Світ - Авто» (код за ).

До перевірки надані копії товарно - транспортних накладних (далі за текстом ТТН). Згідно з ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти) за період квітень - червень 2014 року здійснювалось перевезення небезпечних вантажів (мазут М-100) автомобільним транспортом автоперевізників ТОВ «Ал - Холдинг» (код за ), ПП «Укрпродукт - М» (код за ).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.11.11р. №798 «Про внесення змін до переліку органів ліцензування», ліцензування про надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом здійснює Укртрансінспекція України.

МГУ ДФС - Центральним офісом з ОВП надіслано запит від 26.12.2014р. №7095/9/28-10-41-1-11 до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) щодо отримання ліцензії на перевезення небезпечного вантажу підприємствами ТОВ «Ал - Холдинг» (код за ), ПП «Укрпродукт - М» (код за ), які здійснювали перевезення небезпечного вантажу ( мазут марки М-100 ) на відокремлені підрозділи Трипільську ТЕС, Зміївську ТЕС, Вуглегірську ТЕС ПАТ «Центренерго».

Листом від 22.01.2015р. №184/10/15-15 Укртрансінспекція повідомила, що згідно з даними ліцензійного реєстру, ліцензія на право провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення небезпечних вантажів ТОВ «Ал - Холдинг», ПП «Укрпродукт - М» не видавались.

На підставі документів, які були надані, встановлено, що у період квітень - червень 2014 року здійснювалось перевезення мазуту М-100 автотранспортними засобами: DAF НОМЕР_13, причіп НОМЕР_12, водій ОСОБА_2; Фредлайнер НОМЕР_9, причіп НОМЕР_8, водій ОСОБА_3; RENAULT НОМЕР_10 , причіп НОМЕР_11, водій ОСОБА_4

Пункт навантаження: Полтавська обл. Кременчук. Пункти розвантаження: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка (Трипільська ТЕС); Харківська обл., Зміївський р-н, смт. Комсомольське (Зміївська ТЕС); Донецька обл., м. Світлодарськ (Вуглегірська ТЕС).

Позивач в додаткових поясненнях зазначає, що журнал пропуску Воєнізованої охорони Вуглегірської ТЕС містить записи про те, що вантажні силові тягачі 12.04.2014 року та 14.12.2014 року дійсно перетинали пропускний пункт, що підтверджується копіями перепусток цих вантажівок, в яких зазначено: дата, номер авто, вага тара, вага брутто, прізвище та підпис особи, що зважувала, прізвище та підпис представника цеху, прізвище та підпис водія, прізвище та підпис Воєнізованої охорони Вуглегірської ТЕС ПАТ «Центренерго». Зміївською ТЕС ПАТ «Центренерго» надано витяг з «Журналу обліку зважування товарно-матеріальних цінностей на ваговій Зміївської ТЕС», який містить записи про дату прибуття вантажів, державний реєстраційний номер тягачів, прізвища водіїв, вагу тари, вагу брутто, вагу нетто та прізвище осіб, що супроводжують товар, що підтверджує постачання мазуту силовими тягачами RENAULT з державними номерними знаками НОМЕР_10, водій ОСОБА_4 та ВАР з державним номерними знаками НОМЕР_13, водій ОСОБА_2

Суд звертає увагу, що пунктом 10 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.07.2004р. №822 «Про затвердження Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів», передбачено отримувати погодження дорожнього перевезення небезпечних вантажів Державтоінспекцією МВС України. Рішення про видачу або відмову у видачі погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів приймається підрозділами Державтоінспекції МВС України.

Пунктом 10.8. підрозділи Державтоінспекції МВС України ведуть електронний облік (базу) виданих погоджень маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, свідоцтв ДОПНВ про підготовку водія, свідоцтв про підготовку уповноважених з питань безпеки перевезень небезпечних вантажів, свідоцтв про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів та базових, укомплектованих та доукомплектованих транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що МГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП надіслано запит від 25.12.2014 №7068/9/28-10-41-1-11 до ДАІ УМВС України у Київській області щодо інформації стосовно отримання свідоцтв про допуск транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів та погоджень маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів на автомобілі НОМЕР_3, НОМЕР_4, водій ОСОБА_2; Фредлайнер НОМЕР_9, причіп НОМЕР_8, водій ОСОБА_3; RENAULT НОМЕР_10, причіп НОМЕР_11, водій ОСОБА_4, а також стосовно надання інформації щодо отримання водіями ДОПНВ - свідоцтв про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі.

Листом від 27.01.2014 р. (вх. ЦО №256/9) Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області Управління державної автомобільної інспекції (від 27.01.2015 №18/454) повідомило, що згідно журналу обліку вхідних документів відділу ОДР та НЗСД УДАІ за останні три роки на вищевказані автомобілі не надавалися свідоцтва про допуск транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів та погоджень маршрутів руху транспортних засобів. Також повідомило, що згідно журналу обліку ДОПНВ - свідоцтв про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі відділу ОДР та НЗСД УДАІ, не проходили навчання у спеціальних навчальних закладах та не отримували свідоцтв про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі.

Також, МГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП надіслано запит до ДАІ УМВС України у Полтавській області від 25.12.2014 №7064/9/28-10-41-1-11 щодо інформації стосовно отримання свідоцтв про допуск транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів та погоджень маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів на автомобілі НОМЕР_3, НОМЕР_4, водій ОСОБА_2; Фредлайнер НОМЕР_9, причіп НОМЕР_8, водій ОСОБА_3; RENAULT НОМЕР_10, причіп НОМЕР_11, водій ОСОБА_4, а також стосовно надання інформації щодо отримання водіями ДОПНВ - свідоцтв про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі.

Листом від 09.01.2015р. №11/3-134 (вх. ЦО від 16.01.15р. №120/9) МВС України Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, управління державної інспекції повідомило: отримання свідоцтв про допуск транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів та погоджень маршрутів руху транспортних засобів не видавались та не реєструвались.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд погоджується з доводами Відповідача щодо порушення Позивачем вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» та пунктів 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів країни від 24.05.99 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, оскільки не підтверджуються фактичними обставинами та відповідними доказами, відсутні дозволи на перевезення небезпечних речовин (мазуту).

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Статтею 2 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон №996) визначено, що його дія поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності.

Виходячи з вимог п. 2 ст. 3 цього ж Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі - Положення №88) під первинними документами розуміються документи, створені у письмовій або електронній формах, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Пунктом 2.4 Положення №88 встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральній та /або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис особи, що брала участь у здійсненні господарської операції. Крім цього, підпис на документі може бути скріплений печаткою (п. 2.5 Положення №88).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

З аналізу зазначених норм вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Суд звертає увагу, що навіть наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, надані позивачем документи та пояснення, не дають суду можливості встановити реальність здійснених операцій та факт використання в господарській діяльності позивача, а лише фіксують господарські операцій з вищезазначеним контрагентом.

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні дані дозволи на транспортування небезпечних речовин, які є обов'язковими, а з наданих позивачем документів не є можливим встановити коли і ким поставлявся товар і яким чином він поставлявся.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податковим органом було правомірно встановлено порушення вимог законодавства, а отже податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до законодавства.

В позовній заяві Позивач зазначає, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №15/76-б-43/624-б про банкрутство Позивача, а отже до останнього протиправно застосовано штрафні (фінансові) санкцій в період дії мораторію, Суд не погоджується з даними доводами, виходячи з наступного.

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 14 травня 1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка діяла до 19 січня 2013 року; надалі - Закон № 2343-XII) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно з п. 4 Закону № 2343-XII мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Верховний Суд України вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 1, 12 Закону № 2343-XII (у редакції, яка діяла до 19 січня 2013 року), зокрема, в постановах від 4 липня 2011 року, 7 травня, 11 червня, 1 жовтня 2012 року, 26 лютого 2013 року, 2 грудня 2014 року (справи NN 21-144а11, 21-289а11, 21-179а12, 21-298а12, 21-34а13, 21-543а14 відповідно), зазначив, що за змістом наведених норм Закону №2343-XII мораторій на задоволення вимог кредиторів, уведений у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство, не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після його введення, а відтак не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення. Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, відповідно до правової позиції Верховного суду України, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов'язань і примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій, ґрунтується на законі.

Частиною п'ятою зазначеної вище статті Закону №2343-XII (з урахування змін, які набрали чинності 19.01.2013 р.) передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

Отже, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не забороняє контролюючим органам нараховувати як поточні податкові зобов'язання та штрафні (фінансові) санкції за ними, так і податкові зобов'язання, які виникли до, а виявлені після порушення провадження у справі про банкрутство платника податку, а також штрафи за їх невиконання. Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась і Вищим адміністративним судом України (наприклад, ухвала ВАСУ від 26.05.2014 №К/800/59849/13).

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмовлення в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук