Справа № 162/1379/15-а
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1379/15-а
Провадження № 2-а/162/1443/2015

ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇОБЛАСТІПОСТАНОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Труша В.О.,

при секретарі Гичук О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бідуна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 "єднаного районного війскового комісаріату підполковника ОСОБА_2 про скасуванння постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до військового комісара Маневицько-Любешівського ОРВК підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови №108 від 17.08.2015 року про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позову зазначив, що вказаною постановою війсковим комісаром Маневицько-Любешівського ОРВК ОСОБА_2 його, як голову Деревківської сільської ради Любешівського району, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.210-1 КУаАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно постанови ним не дотримано вимог ст.18 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в ході п"ятої та шостої черги часткової мобілізації, що полягало у не здійсненні належного оповіщення військовозобов"язаних на території сільської ради про виклик до військомату та не забезпеченні своєчасного їх прибуття.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки з метою оповіщення були відвідані всі домоволодіння з числа осіб на кого виписувались повістки. ОСОБА_3 "язаних за місцем реєстрації не було, зі слів родичів (дружини ,матері, брата ,сестри) вони поїхали на сезонні роботи за межі України або їх місцезнаходження невідоме. По вказаних фактах складені відповідні акти, які передані до Маневицько-Любешівського ОРВК.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити. Вважає, що не порушував вимог ст.18 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", що стосуються належного оповіщення військовозобов"язаних про виклик та забезпечення своєчасного їх прибуття до військомату, так як протягом п"ятої та шостої хвилі організовував оповіщення та прибуття військовозобов"язаних до Маневицько-Любешівського ОРВК. За вимогою ОРВК потрібно було вручити 33 повістки, а вручена була одна та одна особа відмовилась від отримання повістки. Причиною не вручення повісток військовозобов"язаним була їх відсутність за місцем проживання, більшість яких перебували за межами України. Як доказ подав суду наявну документацію про проведену роботу.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав, вказав на обов"язок органів місцевого самоврядування під час мобілізації здійснювати у встановленому порядку оповіщення про виклик та прибуття до військоматів громадян, які залучаються до виконання обов"язку по мобілізації, що предбачено ст.18 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію". Позивачем, як сільським головою, цих вимого закону дотримано не було, оскільки в ході п"ятої та шостої хивиль мобілізації, що тривали в період з 29 квітня по 17 серпня 2015 року, з території Деревківської сільської ради не було призвано жодного військовозобов"язаного. З цих підстав вважає, що позивач допустив зазначені в постанові про накладення адміністративного стягнення порушення мобілізаційного законодавства та правомірно притягнутий до відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП відповідальність за цією нормою настає за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В судовому засіданні встановлено, що 11.08.2015 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким він, перебуваючи на посаді Деревківського сільського голови, протягом п"ятої та шостої черги часткової мобілізації не здійснював на підлеглій території належного оповіщення про виклик та прибуття військовозобов"язаних до Маневицько-Любешівського ОРВК, чим порушив ст.18 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.210-1 КУпАП.

Постановою №108 від 17.08.2015 року війскового комісара Маневицько-Любешівського ОРВК підполковника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Як передбачено абзацом 11 ст.18 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", виконавчі органи сільських, селищних, міських рад організовують під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов"язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою-п"ятою статті 22 цього Закону, техніки на збірні пункти та у військові частини, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матераільно-технічних засобів і надання послуг Збройним силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів.

Частиною 5 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" визначено, що призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов"язжків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати.

Судом достовірно встановлено, що позивач є головою Деревківської сільської ради Любешівського району і, як службова особа органу місцевого самоврядування, є відповідальною особою за організацію під час мобілізації в установленому порядку своєчасного оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов"язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою-п"ятою ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію".

Сторони не заперечили, що врученню протягом п"ятої та шостої хвилі мобілізації, що проходила в період з 29 квітня по 17 серпня 2015 року, підлягало 33 повістки згідно із списками, що були в розпорядженні сільської ради.

За таких обставин, з огляду на кількість військовозобов"язаних, які підлягали оповіщенню- 33, а вручено всього одну повістку та одна особа відмовилась від отримання повістки, відсутність даних про вжиття належних заходів щодо оповіщення кожної із таких осіб, а також належного документального фіксування факту відсутності таких осіб за місцем проживання, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення законодавства про мобілізаційну підготовку.

Подана позивачем інформація про вжиття заходів щодо оповіщення військозобов"язаних у виді актів про відсутність таких осіб за місцем реєстрації, на переконання суду, не може бути достатнім доказом належним чином проведеної роботи по мобілізаційному призову, оскільки складені акти носять формальний характер, є одноразовими і наявні не відносно всіх призовників, в них не зафіксовано часу вибуття, прибуття, точне місце знаходження відсутніх, базуються лише на відомостях заінтересованих осіб- родичів тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_5 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена військовим комісаром в межах своїх повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами по справі, при накладенні стягнення відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, а тому відсутні підстави для скасування постанови.

За таких обставин в позові ОСОБА_1 до військового комісара Маневицько-Любешівського ОРВК підполковника ОСОБА_2 про скасуванння постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 "єднаного районного війскового комісаріату підполковника ОСОБА_2 про скасуванння постанови №108 від 17 серпня 2015 року про накладення адміністративного стягнення за частиною 1 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення- відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий : /підпис/ Труш В.О.

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного суду Труш В.О.