Справа № 826/11513/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Велтайм» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Велтайм» (далі - Позивач, ТОВ «Велтайм») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ДПІ у Голосіївському районі) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.04.2015 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.08.2015 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи спростовується твердження податкового органу про неоприбуткування Позивачем 11 515,69 грн. у встановленому чинним законодавством порядку.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на те, що суд першої інстанції виніс оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наголошує на тому, що судом першої інстанції не були належним чином досліджені всі наявні у матеріалах справи докази, що призвело до прийняття неправильного рішення.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Вирішуючи вказану справу, суд першої інстанції встановив, що у січні 2015 року працівниками Головного управління ДФС у Житомирській області на підставі ст. 80 Податкового кодексу України та направлень від 13.01.2015 року №5, №6 проведено фактичну перевірку господарського об'єкту АЗС, що розташований за адресою: м. Коростень, вул. Красіна, 9, платника податків ТОВ «Велтайм». У ході перевірки податковим органом було виявлено, зокрема, незабезпечення своєчасного оприбуткування готівкової виручки в книзі обліку розрахункових операцій №/1 від 08.08.2014 року в сумі 11 515,69 відповідно до Z-звіту №0002 за 07.08.2014 року. У зв'язку з викладеним Відповідачем у ході перевірки встановлено порушення, зокрема, п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637. Результати перевірки зафіксовані в акті від 20.01.2015 року №0006/06/30/22/38130447. На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 05.02.2015 року винесено, зокрема, податкове повідомлення-рішення форми «С» №, яким до Позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 82 336,30 грн. згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

За результатами адміністративного оскарження рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 14.04.2014 року №6295/10/26-15-10-08-16 частково задоволено скаргу ТОВ «Велтайм» та скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.02.2015 року №, а також зобов'язано Відповідача вжити заходів щодо прийняття податкових повідомлень-рішень відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки одним податковим повідомленням-рішення застосовано штрафні (фінансові) санкції одночасно за два порушення.

На підставі викладених в акті перевірки висновків, а також з урахуванням рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2014 року №6295/10/26-15-10-08-16 Відповідачем 24.04.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» №, яким до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 57 578,45 грн. згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України №802/2001 від 07.08.2001 року.

Вирішуючи питання про правомірність оскаржуваного акту індивідуальної дії, суд першої інстанції встановив наступне.

На АЗС, що розташована за адресою: м. Коростень, вул. Красіна, 9, до 13:19 07.08.2014 року працював РРО, модель T&T POS.10, фіскальний №, останній Z-звіт №1671 з якого зафіксував суму готівки у розмірі 19 727,45 грн. Новий РРО, модель ND-797.01, запрацював на АЗС о 18:28 07.08.2014 року, про що, на думку суду першої інстанції, свідчить Z-звіт №0001. У вказаному Z-звіті зафіксовано, що загальна сума проведених операцій складає 24 460,61 грн., у тому числі отримана від клієнтів готівка - 11 515,69 грн., податки - 4 076,78 грн. Крім того, вказано, що здійснено службове внесення готівки на суму 19 727,45 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що оператор АЗС здійснив запис щодо даних Z-звіту №0001 та Z-звіту №0002 у КОРО №Р/4, видану на РРО, модель T&T POS.10, фіскальний №, де зафіксував службове внесення готівки в сумі 19 727,45 грн. та загальну суму розрахунків в сумі 24 460,61 грн.

Поряд з цим, Окружним адміністративним судом м. Києва встановлено, що 08.08.2014 року Позивачем було отримано КОРО №Р/1 на РРО, модель ND-797.01, якому присвоєно фіскальний №, до якої внесено записи щодо даних Z-звіту №0001 та Z-звіту №0002, у подальшому викреслених ТОВ «Велтайм».

Судом також встановлено, що у матеріалах справи містяться витяг з КОРО за серпень 2014 року, з якого вбачається підклеювання Позивачем Z-звітів. Крім того, зі змісту копії супровідної відомості до суми готівкою №63 від 08.08.2014 року вбачається, що інкасована 08.08.2014 року сума готівкових коштів складає 31 243,14 грн. (19 727,45 грн. + 11 515,69 грн).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів п. п. 1.2, 2.6, 4.2, 7.5 затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», прийшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується належне оприбуткування Позивачем готівкових коштів на суму 11 515,69 грн., у зв'язку з чим твердження податкового органу про порушення ТОВ «Велтайм» вимог законодавства про регулювання обігу готівки є помилковим.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою, визначає затверджене постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України (далі - Положення №637).

Так, відповідно до п. 7.15 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Згідно п. 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Приписи ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі - Указ №436/95) визначають, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день; за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Зі змісту наведених норм вбачається, що пунктом 2.6 Положення №637 передбачено два механізми оприбуткування готівки залежно від способу фіксації її надходження в касу: прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки (РК).

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення №637 оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абз. 3 ст. 1 Указу № 436/95).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2014 року у справі №21-54а14.

Таким чином, як зазначає Верховний Суд України у вказаній постанові, для вирішення питання щодо дотримання порядку оприбуткування готівки суди повинні з'ясовувати, яким чином здійснена фіксація повної суми фактичних надходжень готівки (прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки), а також чи відображено в подальшому такі касові документи у відповідній книзі обліку.

При цьому, усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції пункту 2.6 Положення №637, Верховний Суд України зазначив, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Як вбачається з матеріалів справи, отримані Позивачем 07.08.2014 року готівкові кошти були відображені у фіскальних звітних чеках РРО - Z-звіт №1671 та Z-звіт №0001 на суму 19 727,45 грн. та 11 515,69 грн. відповідно, які в подальшому зафіксовані у книзі обліку розрахункових операцій №Р/4., тобто в КОРО, яка видана на РРО №.

При цьому, на думку колегії суддів, Окружний адміністративний суд м. Києва необґрунтовано погодився з твердженням Позивача про передчасність висновків ДПІ у Голосіївському районі щодо допущення ТОВ «Велтайм» несвоєчасного оприбуткування готівкової виручки в КОРО № від 08.08.2014 року в сумі 11 515,69 грн. відповідно до Z-звіту №0002 від 07.08.2014 року, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 10 глави 2 розділу ІІ затвердженого наказом Міндоходів України від 28.08.2013 року №417 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) (далі - Порядок реєстрації РРО) у разі відсутності підстав для відмови в реєстрації РРО посадова особа органу доходів і зборів не пізніше двох робочих днів з дня надходження документів приймає рішення про можливість реєстрації РРО, формує та резервує фіскальний номер РРО в інформаційній системі Міндоходів та видає суб'єкту господарювання довідку про резервування фіскального номера РРО за формою № 2-РРО (додаток 2) (далі - довідка про резервування фіскального номера).

Довідка про резервування фіскального номера дійсна протягом п'яти робочих днів з дати її видачі/надсилання на адресу електронної пошти суб'єкта господарювання.

Приписи п.п. 11-14 глави 2 розділу ІІ Порядку реєстрації РРО датою резервування фіскального номера РРО, яка зазначається в довідці про резервування фіскального номера, є дата, що відповідає даті формування фіскального номера РРО в інформаційній системі Міндоходів.

Органом доходів і зборів довідка про резервування фіскального номера може бути надіслана в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку на електронну адресу ЦСО, зазначену в реєстраційній заяві, у разі включення такого ЦСО до системи подання податкових документів в електронному вигляді.

Протягом п'яти робочих днів з дати видачі/надсилання на адресу електронної пошти довідки про резервування фіскального номера суб'єкт господарювання повинен забезпечити переведення РРО у фіскальний режим роботи: занесення фіскального номера до фіскальної пам'яті РРО, персоналізацію та опломбування РРО в ЦСО.

Для завершення процедури реєстрації РРО суб'єкт господарювання до закінчення терміну дії довідки про резервування фіскального номера надає до органу доходів і зборів копію довідки про опломбування РРО та акт введення в експлуатацію РРО. У разі ненадання або несвоєчасного надання зазначених документів довідка про резервування фіскального номера вважається недійсною.

Після отримання належним чином оформлених документів посадова особа органу доходів і зборів не пізніше наступного робочого дня проводить реєстрацію РРО шляхом внесення даних до інформаційної системи Міндоходів та надає суб'єкту господарювання реєстраційне посвідчення РРО за формою № 3-РРО (додаток 3) (далі - реєстраційне посвідчення), що засвідчує реєстрацію РРО в органі доходів і зборів.

Датою реєстрації РРО, яка зазначається в реєстраційному посвідченні, є дата, що відповідає даті внесення даних до інформаційної системи Міндоходів.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 3 глави 1 розділу ІІ затвердженого наказом Міндоходів України від 28.08.2013 року №417 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій (далі - Порядок реєстрації КОРО) книга ОРО реєструється на кожний РРО або, якщо згідно із законодавством розрахунки можуть проводитися без застосування РРО, на окрему господарську одиницю.

Кількість книг ОРО, що реєструються одночасно, не обмежується.

Пунктом 8 глави 1 розділу ІІ Порядку реєстрації КОРО визначено, що перша книга ОРО на РРО реєструється одночасно з реєстрацією РРО.

Датою реєстрації першої книги ОРО на РРО є дата реєстрації РРО.

Підставою для реєстрації другої та наступних книг ОРО на РРО в органі доходів і зборів є надходження до цього органу реєстраційної заяви.

Реєстраційна заява має бути підписана керівником суб'єкта господарювання або фізичною особою - підприємцем із зазначенням дати подання.

Згідно п. 11 глави 1 розділу ІІ Порядку реєстрації КОРО у разі відсутності підстав для відмови в реєстрації книги ОРО посадова особа органу доходів і зборів не пізніше двох робочих днів з дня отримання заяви проводить реєстрацію книги ОРО шляхом внесення даних до інформаційної системи Міндоходів.

При реєстрації книги ОРО на господарську одиницю посадова особа органу доходів і зборів здійснює записи у відповідних рядках титульної сторінки книги ОРО (номер книги ОРО, сформований в інформаційній системі Міндоходів, дата реєстрації книги ОРО, найменування органу доходів і зборів, дані про посадову особу органу доходів і зборів).

Після реєстрації книги ОРО на РРО в органі доходів і зборів суб'єкт господарювання на титульну сторінку книги ОРО вносить запис щодо фіскального номера та найменування органу доходів і зборів, яким здійснено реєстрацію книги ОРО.

Пунктом 1 глави 4 розділу ІІ Порядку реєстрації КОРО передбачено, що суб'єкт господарювання повинен забезпечити використання книги ОРО у тій господарській одиниці, що зазначена на титульній сторінці книги при її реєстрації/перереєстрації, або з тим РРО, до якого така книга зареєстрована.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, з метою своєчасного оприбуткування готівкових коштів у день їх надходження у прошнурованій і належним чином зареєстрованій в органах державної податкової служби книзі обліку розрахункових операцій суб'єкту господарювання слід дотримуватися певної черговості дій. Насамперед, слід зареєструвати той реєстратор розрахункових операцій із книгою обліку розрахункових операцій, які будуть першими та отримають свій власний унікальний фіскальний номер, а після цього можна реєструвати наступні книги обліку розрахункових операцій, призначені для використання у тій самій господарській одиниці чи з тим самим реєстратором розрахункових операцій.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 року №К/9991/20830/11.

При цьому, як було зазначено раніше, з метою уникнення ситуацій з несвоєчасною реєстрацією РРО чи КОРО законодавцем передбачена можливість суб'єкта господарювання отримати довідку про резервування фіскального номера РРО, яка чинна протягом п'яти робочих днів з моменту її отримання. Відтак, на думку суду апеляційної інстанції, ТОВ «Велтайм» мало об'єктивну можливість здійснити реєстрацію РРО, модель №ND-797.01, фіскальний №, та КОРО № Р/1 від 08.08.2014 року завчасно, що унеможливило б допущення Позивачем порушень вимог п. 2.6 Положення №637, оскільки, як вірно зазначив податковий орган, готівкові кошти в сумі 11 515,69 грн. згідно Z-звіту №0002, та, як вбачається з матеріалів справи, згідно Z-звіту №0001, не були належним чином відображені у відповідній КОРО, що свідчить про недотримання платником податків алгоритму дій, передбачених Положенням №637 щодо своєчасного оприбуткування готівки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим твердження суду першої інстанції про те, що відображення в КОРО №Р/4 відомостей на підставі Z-звітів, які були відібрані у РРО, щодо якого станом на 07.08.2015 року не було видано КОРО, є свідченням належного виконання Позивачем вимоги п. 2.6 Положення №637.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про правомірність податкового повідомлення-рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити повністю.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Велтайм» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати, ухваливши нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.