Справа № 2а/2570/422/2011
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/422/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Прокіної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області до Семенівської районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області про стягнення необґрунтовано одержаної виручки та штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

26.01.2011 року позивач, Державна інспекція з контролю за цінами в Чернігівській області звернувся до суду з позовом до Семенівської районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області, в якому просить стягнути з відповідача суму необґрунтовано одержаної виручки та штрафу на загальну суму 23304,99 грн.

14.02.2010 року провадження у справі зупинено до набрання чинності рішення по справі № 2а-6409/10/2570 за позовом Семенівської районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області до Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін 03.12.2010 року № 256.

01.11.2011 року провадження у справі поновлено, оскільки обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі, відпали, а рішення у справі № 2а-6409/10/2570 за позовом Семенівської районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області до Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін 03.12.2010 року № 256, набрало законної сили.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в період з 01.12.2009 року по 29.11.2010 року у відповідача виявлено порушення державної дисципліни цін при встановленні та застосуванні цін, а саме: факт нарахування плати за оренду торгових приміщень (площ) з перевищенням встановленого нормативу рентабельності, що призвело до отримання відповідачем необґрунтованої суми виручки.

Сторони в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомленні належним чином, надали заяви про розгляд справи у відсутності їх представника.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, на підставі посвідчення від 04.11.2010 року № 481, відповідно до статті 13 Закону України Про ціни і ціноутворення, постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1819 «Питання Державної інспекції з контролю за цінами» та пункту 4.1.3 Плану роботи державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області на ІV квартал 2010 року головним державним інспектором з контролю за цінами ОСОБА_1 проведено планову перевірку Семенівської районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області щодо дотримання вимог чинного законодавства з питань ціноутворення при наданні платних послуг, за період з 01.01.2009 року по 29.11.2010 рік, про що складено акт перевірки від 29 листопада 2010 року № 007353.

Перевіркою встановлено порушення пункту 252 постанови Кабінету Міністрів від 27.08.2003 року № 1351 Про затвердження тарифів, прейскурантів на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2006 року № 662 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2002 року № 1544 і від 27 серпня 2003 року №1531, а саме: з 01.12.2009 року по 01.11.2010 року Семенівською районною санітарно-епідеміологічною станцією …стягувалась плата в розмірі 1,29 грн. за квадратний метр фактичної площі споруди, що обробляється, в розрахунку на місяць, замість передбачених постановою 1,29 грн. за один квадратний метр на рік, тобто 0,1075 грн. на місць (1,29:12). При складанні договору на постійне обслуговування (на рік) на виконання послуги дератизація, у графі фізична площа проставляється розмір площі, який дорівнює фактичній площі приміщення, що обробляється, помноженій на 12. В акті перевірки зроблений висновок, що Семенівською районною санітарно-епідеміологічною станцією Чернігівської області із замовників за виконання вищевказаних робіт (послуг) стягувалась плата в завищених розмірах.

Всього за період з 01.12.2009 р. по 29.11.2010 р. Семенівською районною санітарно-епідеміологічною станцією Чернігівської області необґрунтовано одержано виручки на суму 7768,33 грн.

За результатами перевірки, начальником Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області ОСОБА_2, на підставі статті 14 Закону України Про ціни і ціноутворення, прийнято рішення від 03 грудня 2010 року № 256 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін та вилучення у позивача в доход державного бюджету суму необґрунтовано одержаної виручки 7768,33 грн. та штрафу у двократному розмірі 15536,66 грн., всього 23304,99 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ціни і ціноутворення" від 03.12.1990 р_№507-ХП, проведення державної політики цін в Україні забезпечує Кабінет Міністрів України, який визначає перелік продукції, товарів і послуг, на які затверджуються фіксовані та регульовані ціни і тарифи, а також повноваження органів державного управління в галузі встановлення контролю за цінами (тарифами).

Таким органом, відповідно до Положення про Державну інспекцією з контролю за цінами затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року N 1819 є Державна інспекція з контролю за цінами (далі - Держінспекція). Інспекція є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки і підпорядковується йому.

Положеннями Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України 3 грудня 2001 року .У 298/519 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2001 року за № 1047/6238 ( далі - Інструкція), передбачено прийняття рішень про застосування економічних або фінансових (штрафних) санкцій за фактами порушення державної дисципліни цін покладено на Держінспекцію з контролю за цінами та відповідні державні інспекції з контролю за цінами а Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з пунктом 1.4 Інструкції, підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання субєктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного законодавства в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про ціни та ціноутворення» державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення державних фіксованих цін (тарифів) та граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів.

Частинами 1 та 2 статті 13 вищевказаного Закону визначено, що державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Вказані органи здійснюють контроль у взаємодії з профспілками, спілками споживачів та іншими громадськими організаціями.

У відповідності до положень частини 1 статті 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення», вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Отже, суд аналізуючи вищезазначені положення нормативно-правових актів приходить до висновку, що єдиною підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання субєктами господарювання суми виручки в результаті порушення ними чинного законодавства.

Рішення № 256 від 03.12.02010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін у вигляді вилучення до державного бюджету 7768,33грн. необґрунтовано одержаної виручки та штрафу у двократному розмірі необґрунтовано одержаної виручки в сумі 15536,66 грн. оскаржено відповідачем в судовому порядку.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2011 року у справі № 2а-6409/10/2570 за позовом Семенівської районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області до Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 03.12.2010 року № 256, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано нечинним рішення від 03.12.2010 року № 256 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін (а.с.30-35).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2011 року апеляційна скарга залишена без задоволення, а постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2011 року залишена без змін (а.с.36-37).

Позовні вимоги заявлено про стягнення з відповідача коштів на підставі рішення Державної інспекції з контролю за цінами № 256 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 03.12.2011 року.

Отже, предметом судового розгляду в даній адміністративній справі є стягнення коштів на підставі рішення Державної інспекції з контролю за цінами від 03.12.2011 № 256 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, як рішення субєкта владних повноважень.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) даного рішення з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Суд звертає увагу на те, що усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, суд приходить до наступних висновків.

Питання законності рішення Державної інспекції з контролю за цінами № 256 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 03.12.2010 року було предметом судового розгляду в Чернігівському окружному адміністративному суді у справі № 2а-6409/10/2570 за позовом Семенівської районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області до Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін 03.12.2010 року № 256.

Судом встановлено, що Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2011 року постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2011 року залишено без змін. Позов Семенівської районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області до Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін 03.12.2010 року № 256 задоволено повністю.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вищевказаною нормою права закріплено правило щодо преюдиційності судових рішень, які набрали законної сили у справах, в яких брали участь одні і ті сам особи.

Враховуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про преюдиційність Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2011 року щодо даної адміністративної справи.

Відтак, встановлені Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2011 року обставини (в тому числі й обставина щодо законності рішення Державної інспекції з контролю за цінами № 256 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 03.12.2010 року) не підлягають доказуванню в даній адміністративній справі.

Таким чином, враховуючи те, що Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2011 року встановлено законність рішення Державної інспекції з контролю за цінами № 256 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 03.12.2010 року, суд приходить до висновку про те, що існують всі правові підстави для відмови у стягненні з відповідача коштів в розмірі 23304,99 грн.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються..

Керуючись статтями 124 Конституції України, статтями 72, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області до Семенівської районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області про стягнення необґрунтовано одержаної виручки та штрафу, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Соломко І.І.