Справа № 804/7583/15
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2015 р. Справа № 804/7583/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Луніної О.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до колективного малого підприємства «ИКМ» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків,
15 червня 2015 року Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі позивач) звернулось до суду з позовом до КМП «ИКМ» (далі відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2011р. № 2240 та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ не здійснив своєчасно сплату страхових внесків за І квартал 2007 року. У звязку із цим позивачем згідно п.2 ч.2 ст.27 Закону України від 18.01.2001 року № 2240-III було сформовано лист-вимогу про сплату боргу та надіслано її відповідачеві. Проте, КМП «ИКМ» заборгованість у встановлені законом строки не сплатило, через що позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 18 червня 2015 року, відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та запропоновано відповідачу у 10-тиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття скороченого провадження у даній адміністративній справі, однак поштовий конверт повернувся на адресу суду без вручення. Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України суд вважає, що копію ухвали про відкриття скороченого провадження відповідачу вручено. Станом на 10 серпня 2015 року заперечення відповідача проти позову до суду не надходили.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001року №2240-III загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами.
Відповідно до п.10 ч.1 ст. 2 вказаного Закону, страхові внески це кошти відрахувань на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ, кошти, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, які спрямовуються на страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.
Абзацами 5 та 6 частини 7 Розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ встановлено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообовязкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообовязкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.
Пунктом 2 частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 року №2240-ІІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2240-ІІІ), встановлено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.
Статтею 23 Закону №2240-ІІІ встановлено порядок і строки сплати страхових внесків та передбачено, зокрема, що страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цьогоЗакону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період. Страхові внески, сплачені в іноземній валюті, підлягають перерахуванню на рахунок Фонду у валюті України за офіційним курсом Національного банку України на день сплати страхових внесків. У разі нестачі у страхувальників-роботодавців коштів для виплати заробітної плати та сплати страхових внесків у повному обсязі нарахування їх на заробітну плату і перерахування страхових внесків до Фонду провадиться пропорційно до сум заробітної плати. У разі незабезпечення банківськими установами перерахування страхових внесків до Фонду одночасно з видачею коштів на виплату заробітної плати банківські установи сплачують за рахунок власних коштів до Фонду суму несплачених страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно чи не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені статтею 30 цього Закону. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування за безготівковими розрахунками - день подання до установи банку розрахункових документів на перерахування страхових внесків на рахунок Фонду; у разі сплати готівкою - день внесення коштів до банківської установи чи відділення зв'язку для перерахування на рахунок Фонду.
З аналізу наведеної норми права вбачається, що законодавцем пов'язується виникнення обов'язку по сплаті страхових внесків із виплатою заробітної плати (з отриманням коштів на її виплату).
При цьому, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заборгованість відповідача по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, у розмірі ,60грн. відображена ПП «Агропроменерго-Д» у поданому ним звіті за формою Ф4-ФСС з ТВП по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності за І квартал 2007 року у рядку 17 таблиці ІІІ цього звіту.
Відповідно до рядка 2 таблиці V «Розшифровка заборгованості за страхувальником» (ІІІ р.17) заборгованість відповідача повязана з невиплатою заробітної плати.
Таким чином, залишок несплаченої заборгованості по страхових коштах, строк сплати яких не настав (поточна заборгованість) складає 346,38 грн.
Зазначена сума заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, про стягнення якої на разі просить позивач, була нарахована та не сплачена ще у період до 01 січня 2008 року.
У звязку із цим Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності сформовано та надіслано відповідачу лист-вимогу №01-28-2461 від 09 вересня 2013 року про сплату КМП «ИКМ» боргу із сплати страхових внесків у сумі 346,38 грн.
В матеріалах справи містяться копія повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що відповідачу надсилався вищевказаний лист-вимога та був повернутий на адресу відправника у зв`язку з неможливістю вручення.
Проте, відповідач наявну заборгованість не погасив.
Згідно ч. 1 ст. 30 Закону № 2240-ІІІ страхувальник-роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовуються.
Таким чином, станом на дату розгляду справи заборгованість відповідачем зі сплати страхових внесків не сплачена та складає 346,38 грн.
Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку та розмірах, встановлених законом.
Таким чином, позивачем - суб'єктом владних повноважень доведено правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з відповідача суми заборгованості зі сплати страхових внесків, тоді як відповідачем не надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати означеної суми боргу на момент розгляду справи.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 158-163, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до колективного малого підприємства «ИКМ» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків - задовольнити.
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Суддя ОСОБА_1