Справа № 2а-0770/3078/11
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2a-0770/3078/11

Cправа № 2a-0770/3078/11

Ряд стат. звіту № 10.1

Код - 07

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Красновій О.Р.

за участі:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області до Відкритого акціонерного овариства «Машинобудівний завод «Тиса»про стягнення заборгованості в сумі 1671,30 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Відкритого акціонерного овариства «Машинобудівний завод «Тиса»про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок несплати обов'язкових платежів на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1671,30 грн.

Представник Управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області в судове засідання не з'явився. Однак, ним було подано до суду заява, згідно якої вбачається, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі, за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився повторно, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу не здійснюється.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ, який набув чинності з 01.01.2004 року - приватне підприємство «С-Фарм»є платником страхових внесків.

До вступу в силу положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-УІ (до 01.01.2011 року), Законом 1058 передбачалось, що до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (400/97-ВР) для відповідних платників збору.

Ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлювались у розмірах, передбачених абзацом другим пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97 - ВР від 26.06.97 р. Для платників збору, визначених п. 1 та п. 2 статті 1 цього Закону (а саме суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, юридичних та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників) передбачалась ставка у розмірі 33,2 % від об'єкту оподаткування, тобто від суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних. виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" ( 108/95-ВР ), виплати винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, а також суми сплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Частиною шостою статті 19 Закону № 1058 від 09.07.2003 року передбачено, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлювались у розмірах, передбачених абзацом другим пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97 - ВР від 26.06.97 р. Для платників збору, визначених п. 1 та п. 2 статті 1 цього Закону (а саме суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, юридичних та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників) передбачалась ставка у розмірі 33,2 % від об'єкту оподаткування (до 01.01.2011 р.).

Згідно частини п'ятої статті 8 Закону 2464-УІ єдиний внесок для платників-роботодавців встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону 2464-УІ платники єдиного внеску зобов'язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частина восьма статті 9 цього ж Закону передбачає, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Такі ж вимоги містяться в попередньому Законі № 1058-ІУ, що регулював питання сплати страхових внесків до 01.01.2011р.

Обома законодавчими актами також передбачається, що базовим звітним періодом для платників, до яких відноситься і відповідач за даним позовом, є календарний місяць.

Перебуваючи на обліку в управлінні ПФУ в м. Ужгороді відповідач з дотриманням норм ч. 2 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", правил Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі - Інструкція 21-1) (зареєстрована в Мін'юсті за № 64/8663 від 16.01.04), Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 № 26-1, самостійно нарахував страхові внески за спірний період, про що свідчить відповідна звітність, яка подавалась ним в електронному вигляді.

В порушення вимог ст. 20 Закону 1058 страхувальник вчасно і у повній мірі не погасив відповідну суму нарахованого ним зобов'язання до Пенсійного фонду, у зв'язку з чим, на підставі частини другої ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у такого боржника виникла недоїмка на відповідну суму 1671,30 грн.

На виконання пункту 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Мінюсті 16.01.04 р. за № 64/8663, органи Пенсійного фонду надсилали страхувальнику вимоги про сплату вищезазначеної недоїмки з метою погашення вказаної заборгованості перед Пенсійним фондом, проте в добровільному порядку такого погашення здійснено не було.

На час розгляду адміністративної справи вищезазначена заборгованість відповідачем не сплачена.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Керуючись статтями 6, 9-11, 70, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області до

Відкритого акціонерного овариства «Машинобудівний завод «Тиса»про стягнення заборгованості в сумі 1671,30 грн. -

задовольнити повністю.

Виконавчий лист видати після набрання, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постановою законної сили в порядку, визначеному ч. 1 ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя Калинич Я.М.