Справа № 127/14965/14-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/26395/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року

у справі № 127/14965/14-а

за позовом ОСОБА_2

до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці

про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про роз'яснення постанови цього суду від 09.10.2014.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 29.04.2015, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015, заяву задоволено. Роз'яснено, що згідно з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2014 управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зобов'язано провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.04.2014 відповідно до заробітної плати, яка бралася до уваги при обрахунку пенсії з 01.01.1991 по 31.12.1995 та виплатити виниклу заборгованість.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (далі - УПФУ) оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм процесуального права, прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інваліда ІІ групи. Місячний розмір його пенсії в період з червня 2013 року по листопад 2013 року становив 2 157,75 грн.

У повідомленні УПФУ від 24.04.2014 №1407/06-33-3/02-2 зазначено про те, що у зв'язку з неможливістю провести зустрічну перевірку первинних документів на Багатопрофільній фірмі «Валето» ЛТД, а саме розміру заробітної плати ОСОБА_2 з 01.01.1991 по 31.12.1994, яка бралась до уваги під час визначення пенсії позивача, так як невідомо місцезнаходження вказаного підприємства, розмір його пенсії перерахований та приведений до відповідності з чинним законодавством з 01.04.2014 і становить 949,00 грн.

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача протиправними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_2 у період з 23.08.1990 по 13.06.2002 він працював на посаді директора Багатопрофільної комерційної фірми «Валето» ЛТД. Разом з тим, в матеріалах справи наявні довідки БКФ «Валето» ЛТД від 16.03.2005 про суму заробітку позивача, виплачену йому за 1991-1995 роки в розмірі 441 651 470,53 карб., довідка про сплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування ТОВ «Валето» ЛТД за період з 01.01.1992 по 13.06.2002.

Виходячи з указаних даних, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2014, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано рішення УПФУ від 24.04.2014 № 1407/06-33-3/02, а також зобов'язано УПФУ перерахувати пенсію ОСОБА_2 та привести її у відповідність до норм чинного законодавства, стягнувши з відповідача виниклу заборгованість. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що рішення є незрозумілим і це ускладнює його виконання.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої та апеляційної інстанцій під час розгляду цього спору по суті було встановлено неправомірну зміну розміру пенсії позивача з 01.04.2014 та її перерахунок без урахування заробітної плати ОСОБА_2 з 01.01.1991 по 31.12.1994 на Багатопрофільній фірмі «Валето» ЛТД.

Відповідно до частини першої статті 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З вищенаведеного вбачається, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кількох варіантів тлумачення. Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового рішення є його неясність, невизначеність. Фактично, роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Ураховуючи неоднозначність тлумачення та незрозумілість резолютивної частини постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2014, що ускладнює її виконання, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для роз'яснення цього рішення суду.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель