Справа № 2а-1778/09/0970
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 р. Справа № 75096/09

Львівський апеляційний адміністративний суд

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Каралюса В.М., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2009 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

У липні 2009 року позивач ОСОБА_1 підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську де з врахуванням уточнених позовних вимог просив скасувати податкові повідомлення-рішення №/0 та №/0 від 23.06.2009 року в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2430,00 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2009 року позовні вимоги були задоволені частково, а саме скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську № /0 від 23.06.2009 року, в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач ДПІ у м. Івано-Франківську подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову якою відмовити в задоволені позовні вимог повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що не зазначення позивачем в заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, на підставі якого було отримано свідоцтво про сплату єдиного податку, інших видів діяльності, а саме зовнішньо-економічної діяльності призвело до заниження єдиного податку та було підставою для оподаткування на загальних підставах доходів від такої діяльності.

В звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч.1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатніми для розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачем проведена планова виїзна комплексна документальна перевірка з питань дотримання вимог законодавства про оподаткування СПДФО ОСОБА_2 за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року. За результатами даної перевірки складений акт №7070/17-3/НОМЕР_1 від 12.06.2009 року (а. с. 12-23). На підставі даного акта відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 23.06.2009 року, яким визначено податкове зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб, що є СПД та незалежної професійної діяльності в сумі 14570, 23 грн. та податкове повідомлення-рішення №/0 від 23.06.2009 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників на суму 3645, 00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 1215, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 2430, 00 грн. (а. с. 30-31).

З вищенаведеного акта вбачається, що перевіркою встановлено наступні порушення: неведення обліку доходів і витрат за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року, чим порушено п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІУ від 22.05.2003 року зі змінами та доповненнями; порушення ст.13-14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» №13-92 від 26.12.1992 року із змінами і доповненнями, п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІУ від 22.05.2003 року із змінами та доповненнями; п.1.3, п.1.6 ст.1, п.7.1 ст.7, п.8.1 ст.8, п.17.2, ст.17, п.е9.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІУ від 22.05.2003 року зі змінами та доповненнями.

Судом правильно встановлено, що позивач як суб'єкт підприємницької діяльності зареєстрований в Івано-Франківському міськвиконкомі 13.09.2002 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В03 №079848 (а. с. 7).

Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку Серія Є №338588 від 01.12.2008 року основним видом діяльності є оптова торгівля (а. с. 8).

Перевіркою встановлено, що позивачем отримано доходи за І квартал 2007 року в розмірі 22785, 60 грн., II квартал 2007 року в розмірі 22624, 00 грн., III квартал 2007 року в розмірі 22866, 40 грн., IV квартал 2008 року в розмірі 48376, 48 грн., І квартал 2008 року в розмірі 24252, 63 грн., II квартал 2008 року в розмірі 49765, 45 грн., IV квартал 2008 року в розмірі 25678, 82 грн. інші, ніж зазначені у Свідоцтві про сплату єдиного податку, а саме: за здійснення зовнішньо економічної діяльності, а також не подано та не зазначено окремо в податковій декларації про доходи за 2007- 2008 роки суму доходу, одержаного від провадження діяльності не зазначеної у Свідоцтві про сплату єдиного податку з порушення п.п. 4.3.25 п.4.3 ст.4, п.9.12 ст.9, п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІУ від 22.05.2003 року (а. с. 18).

Таким чином, податковим органом зроблено висновок, що отримані доходи від здійснення зовнішньо-економічної діяльності позивач повинен був на підставі п.п.4.2.8 п.4.2 ст.4, п.п.8.1.3 п.8.1 ст.8, п.п.18.1 ст.18 та п.п.19.1 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» включити до складу загального річного оподаткованого доходу за 2007 рік та 2008 рік і сплатити з нього податок з доходів фізичних осіб за ставкою вказаною п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (а. с.20).

Суд першої інстанції не погодився з таким висновком відповідача, що є правильним.

Так, відповідно до положень ст.1 та ст.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» №727/98 від 03.07.1998 року суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн., мають право самостійно обирати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць (ч.2 ст.2 вищезазначеного Указу Президента України).

Частиною другою ст.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» передбачено, що у разі коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких встановлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Судом встановлено, що відповідно до затверджених на 2007-2008 року ставок єдиного податку для суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб на території Івано-Франківського міської ради згідно рішення (X сесії) Івано-Франківської міської ради від 30.11.2008 року, позивачем було обрано спрощену систему оподаткування, обліку та звітності на 2007 рік та на 2008 рік за ставкою 200, 00 грн., вид діяльності - оптова торгівля.

Відповідно до ст. 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, звільняється від сплати податку на доходи фізичних осіб.

З ОСОБА_3 управління статистики в Івано-Франківській області №16-03/2/309 від 15.06.2009 року вбачається, що коди видів економічної діяльності для суб'єктів господарювання визначаються за Класифікацією видів економічної діяльності ДК 009:2005 (КВЕД), яку прийнято наказом Держспоживстандарту України №375 від 26.12.2005 року.

Згідно Класифікації ДК 009:2005, для такого виду економічної діяльності як «Зовнішньоекономічна діяльність», окремий код КВЕД - не передбачений. Крім того, для суб'єктів господарювання, які здійснюють зовнішньоекономічну діяльність (експорт, імпорт) у галузі торгівлі, присвоюються коди видів економічної діяльності відповідно до розділу КВЕД «Оптова торгівля і посередництво в оптовій торгівлі» (а. с. 25).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що не зазначення позивачем в заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, на підставі якого було отримано свідоцтво про сплату єдиного податку, інших видів діяльності, а саме зовнішньо-економічної діяльності не призвело до заниження єдиного податку і не є підставою для оподаткування на загальних підставах доходів позивача від зовнішньо економічної діяльності.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2009 року по справі № 2-а-1778/09/1970 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді: В.М. Каралюс

ОСОБА_4