Справа № 2-а-239/10
Суддя: Курочкіна О. М.
Дата ухвалення: 2010-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-а-239/2010 р.
26 серпня 2010 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Курочкіної О. М.
при секретарі Карпенко С. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора Державної патрульної служби Державної автомобільної інспекції для обслуговування автомобільних доріг Петропавлівського району старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АЕ № 312695
До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності до відповідача інспектора Державної патрульної служби Державної автомобільної інспекції для обслуговування автомобільних доріг Петропавлівського району старшого сержанта міліції ОСОБА_2.
В той же день відповідач склав по відношенню до позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення якою притягнув позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.
Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення доказом скоєння правопорушення є вимірювальний прилад «Іскра», проте зазначення позивачу ніхто не показував. До того ж позивач зазначає, що він їхав в групі попутних машин, а тому відповідач міг зафіксувати швидкість іншого автомобіля. Сам він рухався зі швидкістю 60 км/год., що можуть підтвердити свідки, які знаходилися в його автомобілі.
Просить визнати протиправними та касувати протокол про адміністративне правопорушення та постанову в справі про адміністративне правопорушення.
Позивач в судовому засіданні позові підтримав просить його задовольнити в повному обсязі та пояснив, що рухався зі швидкістю 60 км/год., що було зафіксовано і на спідометрі і на бортовому компютері. Разом з ним рухалося ще декілька автомобілів і попутному напрямку і відповідач відповідно міг зафіксувати швидкість якогось із автомобілів.
Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечує, пояснив, що позивач перевищив швидкість більш ніж на 20 км/год. Всі документи на вимірювальний прилад позивачу було предявлено.
Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він знаходився в автомобілі позивача в якості пасажира та перед зупинкою бачив, що на бортовому компютері та спідометрі автомобіля позивача була зафіксована швидкість 60 км/год.
Свідок ОСОБА_4 пояснила, що позивач підвозив її в той день, під час руху вона почула розмову позивача та свідка ОСОБА_3, в якій свідок сказав, що стоять працівники ДАІ, а позивач відповів що йому нічого боятися, бо на спідометрі швидкість 60 км/год. Після вказаних слів вона звернула увагу на спідометр та на бортовий компютер та помітила, що дійсно швидкість руху автомобіля позивача становила 60 км/год.
Суд вислухавши сторони, пояснення свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено, що відповідачем відносно позивача 07.08.2010 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 357458 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 312692 якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, що підтверджується копією протоколу та постанови.
З пояснень позивач та свідків в судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно рухався зі швидкістю 60 км/год., що було зафіксовано і на спідометрі і на бортовому компютері автомобіля позивача, разом з ним в попутному напрямку рухалися, ще декілька автомобілів, а тому відповідач міг помилково зафіксувати швидкість якого із вказаних автомобілів що рухались разом з автомобілем позивача.
Про те, що позивач не згоден з порушенням, так як рухався зі швидкістю 60 км/год., він зазначив і в протоколі про адміністративне правопорушення, та не зважаючи, на це відповідач виніс оскаржувану постанову.
До того ж відповідно до ст. ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері , у якій у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів відповідачем надано не було. Крім того відповідачем не надано інформації про можливу похибку вказаного приладу, що може вплинути на результати вимірювання.
Окрім того в постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію. Між тим, це повинно бути зафіксовано, тим більше, що у відповідності до п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України затвердженої наказом МВС від 13.11.2006 року № 1111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використанням цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників та їхнє право на проведення такої фіксації.
Окрім того в оскаржуваній постанові не зазначено чи тримав відповідач випромінюваний прилад у руці при цьому рухаючись назустріч належному позивачеві транспортному засобу, чи можливо при випромінюванні він рухався на службовому автомобілі, адже всі ці обставини можуть суттєво вплинути на фіксовану випромінювальним приладом швидкість, а отже і на факт здійснення правопорушення.
Таким чином в постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні докази які відповідно до ст. 251 КУпАП встановлюють наявність або відсутність правопорушення, а саме належності виміряної швидкості саме автомобілю позивача.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень, в судовому засіданні не довів правомірності своїх дій.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що постанову та протокол слід скасувати, провадження у справі закрити, оскільки в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
На підставі викладено, керуючись ст. ст. 71, 159-163 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 9, 247, 258, 268, 289, 283-285, 291 КУпАП, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Державної патрульної служби Державної автомобільної інспекції для обслуговування автомобільних доріг Петропавлівського району старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АЕ № 312695 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 357458 від 07 серпня 2010 року складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Визнати протиправним та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 312692 від 07 серпня 2010 року за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, провадження у справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного Адміністративного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. М. Курочкіна