Справа № 2а-6359/11/1270
Суддя: С.К. Коршиков
Дата ухвалення: 2011-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія №10.2.4
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2011 року Справа № 2а-6359/11/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Судді: Коршикова С.К.

при секретарі: Андріасяні Е.А.

за участю:

позивача: не прибув

представника відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області про зобовязання вчинити певні дії та зобовязання утриматися від вчинення певних дій, визнання незаконним рішення № 77 від 28.03. 2011 р. про застосування фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2011 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов зазначений адміністративний позов.

В обґрунтування позову, позивач зазначив, що ним, як платником збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у складі єдиного податку подано заяву до управління ПФУ у м.Первомайськ про реєстрацію його як платника збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до ч. 2 ст.3 ЗУ «Про збір на загальнообовязкове пенсійне страхування», але документ про реєстрацію ПП ОСОБА_1 як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не видано до цього часу.

Позивач зазначає, що у звязку з тим, що його не було взято на облік та не було надано статус платника страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до п.3 ст.15 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» управлінням ПФУ у м.Первомайську, він не може вважатися платником єдиного внеску відповідно до п.3 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464, яким встановлено, що виключно платники страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, вважаються платниками єдиного внеску.

Відповідачем відповідно до норм ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» складено рішення № 77 від 28.03.2011 року про застосування до нього штрафних санкцій.

У судове засідання позивач не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання з?явився, надав суду письмові заперечення прти позовних вимог позивача, просив суд відмовити позивачеві у задоволені позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, зареєстрований виконавчим комітетом Первомайської міської ради 12.09.1995, у якості фізичної особи-підприємеця, про що свідчить реєстраційний запис про державну реєстрацію № 000203.

Позивач був платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку серії Г № 258535 від 03.10.2005р., виданим ДПІ у м. Первомайську Луганської області .

28 березня 2011 року УПФУ в м.Первомайську було винесено рішення № 77 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в якому вирішено застосувати до позивача штрафні санкції за неподання за встановленою формою звітності, у розмірі 170,00 грн.

13.04.2011 позивач подав до головного управління ПФУ у Луганській області скаргу на рішення про застосування штрафних санкцій від 28.03.2011 за № 77 про надання звітності за невстановленою формою складеного на підставі п. 4 ч.11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в якій просив скасувати зазначене рішення.

28.04.2011 головне УПФУ в Луганській області винесло рішення № 3132/0910 про результати розгляду скарги, в якому вказано, що рішення, яке оскаржується, залишити без змін, а скаргу без задоволення .

19.05.2011 позивач подав до Пенсійного Фонду України скаргу на рішення про застосування штрафних санкцій № 77 від 28.03.2011 про надання звітності за невстановленою формою складеного на підставі п. 4 ч.11 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в якій просив скасувати зазначене рішення.

06.07.2011 Пенсійним Фондом України винесло рішення № 13823/09-10 про результати розгляду скарги, в якому зазначено, що рішення УПФУ в м.Первомайську Луганської області про застосування фінансових санкцій від 28.03.2011 за № 77, передбачених п.4 ч.11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в розмірі 170,00 грн., залишити без змін, скаргу скаржника без задоволення .

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності зі ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень субєктів владних повноважень слід перевіряти чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України на Законами України, з виконанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Спеціальним Законом України, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування(далі Закон №1058)

Відповідно до п.1 ст. 14 Закону №1058 страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Позивач просить в позові зобовязати відповідача надати йому документ про реєстрацію його управлінням Пенсійного фонду України як платника збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та зобовязати відповідача утриматися від вчинення дій по взяттю його на облік, як платника внесків на пенсійне страхування.

Згідно з ч.3 ст. 15 Закону №1058 страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Доказом взяття на облік в органах Пенсійного фонду України позивача як страховика та набуття ним статусу платника страхових внесків до Пенсійного фонду є його заява, подана до територіального органу Пенсійного фонду України, яка була зареєстрована в установленому законом порядку та яку відповідач надав у судове засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 15 Закону №1058 взяття на облік до Пенсійного фонду страхувальників, зазначених у статті 14 цього Закону, здійснюється у такому порядку для страхувальників, зазначених у пунктах 1-5 статті 14 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від них відповідної заяви.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 17 Закону №1058 страхувальник зобовязаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Відповідно до п.2.1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 №26-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 24.11.2009 за №1136/17152, страхувальники формують формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду.

Базовим звітним періодом для них є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що фізичні особи підприємці, які обрали особливий спосіб оподаткування та використовують найману працю (крім членів сімї, які допомагають здійснювати підприємницьку діяльність), у встановленому порядку та у встановленій формі повинні подавати до органів Пенсійного фонду звіт щодо сум нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.4 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» до страхувальників виконавчими органами Пенсійного фонду застосовуються фінансові санкції за неподання до територіальних органів Пенсійного фонду, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, накладається штраф у розміпі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з вище викладеного, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позивачем до УПФУ в м. Первомайську не було подано своєчасно за встановленою формою звіт щодо сум нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у звязку з чим передбачена відповідальність у вигляді фінансових санкцій, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача та про відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємця ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області про зобовязання вчинити певні дії та зобовязання утриматися від вчинення певних дій, визнання незаконним рішення від 28 березня 2011 р. про застосування фінансових санкцій, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_2