Справа № 2-а-96/10
Суддя: Петушков С. А.
Дата ухвалення: 2010-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
Справа 2-а-96/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Петушкова С. А.,

при секретарі - Борозна Л. М.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому за засіданні в залі суду в м. Олександрії адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Петровської районної ради, та Комісії з питань поновлення прав реабілітованих, про поновлення строку для звернення до комісії по поновленню у правах реабілітованих, про визнання рішення комісії з питань виплати грошової компенсації, передбаченої ЗУ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», незаконним, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 просить відновити рішення, яким визнати відмову комісії з питань поновленні прав реабілітованих Петрівської районної ради Петрівського району Кіровоградської області їй, як спадкоємцю після смерті 9 квітня 1992 року батька - ОСОБА_3, -неправомірним, та поновити їй строк для звернення в комісію по поновленню в правах реабілітованих.

Свої вимоги мотивує наступним.

ОСОБА_2, є донькою ОСОБА_3, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, і помер

9.04.1992року. Постановою особового засідання НКВС СРСР від 27.09.1940 року батько був засуджений за порушення присяги на 5 років позбавлення волі. Визначенням № 215-н-бЗ воєнного трибуналу Ленінградського воєнного округу він був реабілітований. Двічі поранений він постійно хворів. Поранення знайшла донька у 2004 році.

Тепер їй стало відомо, що існує постанова від 24.06.1991 року №48 «Про заходи щодо реалізації ЗУ «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» і положення «Про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям», яким вона і є.

Через недобросовісне відношення до своїх обовязків Петрівської районної ради її батько не отримав цю компенсацію і їй відмовляють в цьому через наступні обставини: ніхто не повідомив про ЗУ "Про виплату грошової компенсації реабілітованим». Комісія у Петрово з поновлення прав реабілітованим була створена у червні 1992 року.

Більше року її створювали. Увесь 1991 рік батько дуже хворів і про те, що ця комісія створюється, йому не повідомили. А 9 квітня 1992 року він номер. Комісія батька не повідомила про її існування, ніхто про це нічого не знав. Комісія відмовила в компенсації з тих підстав, що батько не звертався із заявою своєчасно. З цих же підстав відмовлено і їй.

Вона зверталась із заявою до голови комісії Петрівської ради з проханням надати їй протокол комісії першого засідання по поновленню ж правах репресованих в Україні, також про надання інформації про те, як повідомляли реабілітованих: за місцем проживанням або роботою для звернення в комісію по поновленню в правах реабілітованих, але відповіді не отримала. Просила також поновити трирічний строк, пропущений батьком, бо хвороба - це поважна причина, і що не довели до відома про існування закону. Вона також дізналася про цей закон, зверталась в усі інстанції, але стримувала відмову через пропущений строк. Вона також тривалий час хворіла і зараз періодично приймає амбулаторне лікування.

Представники відповідачів в судове засідання не явилися, про час та місце розгляду справи попереджені належним чином, суд, враховуючи думку позивача та її представника ухвалив слухати справу по суті за їх відсутності.

Судом встановлено наступне. у

ОСОБА_2, є донькою ОСОБА_3, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, і помер

9.04.1992року. Постановою особливої наради НКВС СРСР від 27.09.1940 року її батько був засуджений за порушення присяги на 5 років позбавлення волі. Ухвалою № 215-н-бЗ військового трибуналу Ленінградського військового округу він був реабілітований.

Позивач претендує на компенсаційні виплати, які повинні були виплатити позивачеві, як його спадкоємець першої черги. Свої вимоги мотивує тим, що з вини відповідачів вона та її батько не дізналися про існування закону про компенсації жертвам репресій, та не отримали компенсації.

Комісія з питань поновлення прав реабілітованих була створена при Петровській районній раді в червні 1992 року, тобто, після смерті ОСОБА_3.

Згідно із ПКМ УРСР № 48 від 24. 06. 1991 року, «Про заходи щодо реалізації Закону Української РСР "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні", якою затверджено «Порядок звернення за грошовою компенсацією, повернення майна або відшкодування його вартості», 4. Заява про виплату грошової компенсації реабілітованим громадянам, які були піддані репресіям в Україні і постійно проживають на її території, подається заявниками до комісії за місцем їхнього проживання. 6. Заяви про компенсацію та повернення майна подаються не пізніше трьох років з моменту набуття чинності Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні" або з дня одержання громадянином довідки про реабілітацію згідно з указаним Законом. У разі коли трирічний строк пропущено з поважних причин, він може бути продовжений рішенням комісії.

Згідно із ст. 1 вищевказаного Порядку, 1. Право на отримання грошової компенсації за час позбавлення волі або примусового поміщення до лікувальних закладів мають: громадян!'' України, громадяни інших держав, а також особи без громадянства (надалі - громадяни), які зазнали політичних репресій на території України і згодом були реабілітовані відповідно до статті 1 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні" органами прокуратури та суду.

2. Право на грошову компенсацію мають також спадкоємці громадян, реабілітованих відповідно до статті 1 указаного Закону, якщо вона була нарахована, але не отримана реабілітованим. Виплата зазначеної компенсації в усіх випадках провадиться тільки спадкоємцям першої черги.

В даному випадку, компенсація нарахована не була.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», слід вважати реабілітованими осіб, які з політичних мотивів були необгрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі "двійками", "трійками", особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР "Про кримінальну відповідальність за державні злочини" від 25 грудня 1958 року, за винятком осіб, зазначених у статті 2 цього Закону.

Згідно із ст. 6 цього Закону, чинність статей 4, 5 та 6 цього Закону поширюється на жертви політичних репресій, що були реабілітовані до прийняття цього Закону.

В даному випадку маються усі докази того, що померлий ОСОБА_4 є жертвою політичних репресій. Однак, як було зазначено вище, компенсація йому нарахована не була.

Згідно із ст. 1219 ЦК, 1. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах. Наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім'ї, бажаючих їх отримати. В такому разі ст. 1227 ЦК України встановлює, що право вимагати виплати таких сум входить до складу спадщини. В даному випадку, така обставина відсутня.

Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.

Згідно із ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами», від 18. 02. 2010 року, який набрав чинності 10. 03. 2010 року, змінено ч. 1 ст. 15 ЦПК, за якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 2) спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них.

Згідно із п. 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення, вказаного Закону, після набрання чинності цим Законом адміністративні суди завершують розгляд справ, провадження в яких було відкрито за пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України. Адміністративні позови, апеляційні та касаційні скарги чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, передаються цими судами до відповідних судів, які здійснюватимуть їх розгляд у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 1227 ч. 1 п. 4 ЦК, ст. ст. 1, 4, 5, 6 ЗУ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», ст. 1 п. п. 1, 2, 4-6 «Порядку звернення за грошовою компенсацією, повернення майна або відшкодування його вартості», затвердженого ПКМ УРСР № 48 від 24. 06. 1991 року, «Про заходи щодо реалізації Закону Української РСР "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні", ст. ст. 17,18, 158 - 163, 167 КАС, ст. 15 ЦПК, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Петровської районної ради, та Комісії з питаньпоновлення прав реабілітованих, про поновлення строку для звернення до комісії по поновленню у правах реабілітованих, про визнання рішення комісії з питань виплати грошової компенсації, передбаченої ЗУ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», незаконним, - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду, або апеляційна скарга на неї, може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її виготовлення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Олександрійський міськрайонний суд.

Головуючий: