Справа № 804/7306/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2015 р. Справа № 804/7306/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень,-
09 червня 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати-податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми «Р» від 03.04.2015 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 6 519,0 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 4 346 грн. та за штрафними санкціями - 2173 грн.;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми «Р» від 03.04.2015 року № НОМЕР_2 про адміністративні штрафи за актом перевірки в розмірі 510 грн.;
визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 03.04.2015 року № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5 835,26 грн.;
В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідно до висновків акту проведеної перевірки, останньою встановлені порушення позивачем:
п. 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, занижено податок на додану вартість у розмірі 4 346 грн., у тому числі:
у липні 2014 р. у розмірі 1 697 грн.; у грудні 2014 р. у розмірі 2 649 грн.;
п.3.2., п.3.3 ОСОБА_6 ведення Книги обліку доходів і витрат затверджену Наказом ДПА України від 24.12.2010 р. №1025, та п.1, п.6.9 ОСОБА_6 ведення Книги обліку доходів і витрат затвердженої Наказом ДПА України від 16.09.2013 р. №481, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність;
п.44.1 ст.44, п. 177.10 ст. 177 ПК України №2755 в частині неналежного ведення обліку доходів і витрат;
п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ в частині відсутності податкових накладних;
п.2 ч.1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування всього у сумі 36 783,77 грн.
На підставі вищевказаних висновків відповідачем 03.04.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення:
- № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 6519,0грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 4346 грн. та за штрафними санкціями - 2173 грн.;
- № НОМЕР_2 про адміністративні штрафи за актом перевірки в розмірі 510 грн..
Окрім того, 03.04.2015 року відповідач прийняв рішення № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 5 835,26 грн.
Відповідно до ОСОБА_6 № 395 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Підставою для нарахування єдиного внеску в розмірі 36 783,77 грн., стверджує позивач, став висновок податкового органу про заниження позивачем чистого оподаткованого доходу, що є порушенням норм чинного законодавства України.
Позивач стверджує, що висновки податкового органу про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу в 2011 році на суму 6 353,95 грн. та в 2012 році на суму 30 429,82 грн. є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти позовних вимог позивача, надавши письмові заперечення, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що перевіркою встановлено порушення відповідачем ОСОБА_6 ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 у 2013 році у книзі обліку доходів і витрат у гр. 2, гр.11 не відображалася сума нереалізованих товарних запасів та фактично отримана виручка у гр. 3 відображалася лише за місяць.
В порушення п.3.2., п.3.3 ОСОБА_6 ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, встановлено неналежне ведення обліку доходів і витрат.
Крім того, зазначив представник відповідача, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7%, встановлено, що внаслідок невірного застосування норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VІ у 2011 р. було занижено нарахування сум єдиного внеску в сумі 6 353,95 грн., у 2012 р. заниження складає 30 429,82 грн.
Також перевіркою встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 10.1 декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» всього у сумі 4 387 грн.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Місцезнаходження позивача у перевіряємому періоді відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: м. Дніпропетровськ, Набережна ПеремогиАДРЕСА_1.
Перевірка проведена в приміщенні ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, 24.
За результатами планової невиїзної документальної перевірки позивача було складено акт перевірки №316/04-63-17-01/НОМЕР_4 від 05.03.2015 р.
Документальною плановою перевіркою встановлено порушення позивачем:
- п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України - занижено податок на додану вартість у розмірі 4346грн., у тому числі:
- у липні 2014 р. у розмірі 1697 грн.;
- у грудні 2014 р. у розмірі 2649 грн.
- п.3.2., п.3.3 ОСОБА_6 ведення Книги обліку доходів і витрат, затверджену Наказом ДПА України від 24.12.2010 р. №1025, та п.1, п.6.9 ОСОБА_6 ведення Книги обліку доходів і витрат, затверджену Наказом ДПА України від 16.09.2013 №481, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, п.44.1 ст.44, п. 177.10 ст. 177 ПКУ в частині неналежного ведення обліку доходів і витрат;
- п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України в частині відсутності податкових накладних;
- п.2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування всього у сумі 36 783,77 грн., у тому числі:
за 2011 рік на 6 353,95 грн.,
за 2012 рік на 30 429,82 грн.
Перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_5 у 2013 році облік доходів і витрат вела у Книзі обліку доходів і витрат, яка зареєстрована у ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, за формою затвердженою Наказом ДПА України від 24.12.2010 №1025 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та ОСОБА_6 її ведення", але з порушеннями порядку її ведення.
Відповідно п.3.2 та п.3.3 ОСОБА_6 ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, у графах 2, 11 відображається сума нереалізованих товарних запасів, сировини, матеріалів тощо на початок та на кінець звітного податкового періоду (року), яка виводиться в грошовій формі, виходячи із ціни їх придбання та у графі 3 щоденно відображається фактично отримана сума доходу від здійснення діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік.
У 2013 році позивачем у книзі обліку доходів і витрат у гр. 2, гр.11 не відображалася сума нереалізованих товарних запасів та фактично отримана виручка у гр. 3 відображалася лише за місяць.
Таким чином, в порушення п.3.2. п.3.3 ОСОБА_6 ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, п. 177.10 ст. 177 ПКУкраїни №2755 встановлено неналежне ведення обліку доходів і витрат.
Відповідно до порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність та ОСОБА_6 її ведення" встановлено, що позивач зареєструвала Книгу обліку доходів і витрат у ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська 31.01.2014 р.
При проведенні перевірки ведення Книги обліку доходів і витрат встановлено порушення ОСОБА_6 її ведення, а саме п. 1 передбачено, що підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати. Також п.6.9 зазначено, що у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу.
Позивачкою фактично отримана виручка у гр. 2 відображалася лише за місяць, сума чистого оподатковуваного доходу у гр.9 не відображалась.
Таким чином, в порушення п.1, п.6.9 ОСОБА_6 ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, п. 177.10 ст. 177 ПК України встановлено неналежне ведення обліку доходів і витрат.
В періоді з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р. позивачем здійснювалась діяльність на загальній системі оподаткування.
Згідно акту № 2829/172/НОМЕР_4 від 28.05.2013 «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4) за період з 01.01.2011 по 31.12.2012» було встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу у 2011 на суму 4 311,1 грн., у 2012 р. 87 694,16 грн.
Перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок встановлено відхилення за 2011 р. 2014 р. разом 106 005,26 грн.
ОСОБА_6 нарахування, обчислення і сплати єдиного соціального внеску визначено Законом України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VІ).
Відповідно до ч. 4 ст.4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.7 Закону №2464-VІ фізичні особи-підприємці єдиний внесок нараховують на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону №2464-VІ нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску встановленої цим Законом.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону№2464-VІ максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.
Згідно ч.11 ст.8 Закону №2464-VІ, єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Перевіркою правильності нарахування та утримання єдиного внеску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 у періоді з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р. встановлено відхилення на загальну суму 36 783,77 грн.
Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7%, встановлено, що внаслідок невірного застосування норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у 2011 р. було занижено нарахування сум єдиного внеску, в сумі 6 353,95 грн., у 2012 р. заниження складає 30 429,82 грн.
Таким чином встановлено порушення відповідачем п.2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" в частині заниження суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 36 783,77 грн.
Також в ході перевірки було встановлено включення до складу податкового кредиту податкових накладних, які на момент перевірки були відсутні.
Встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 10.1 декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» всього у сумі 4 387 грн.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податків несе відповідальність відповідно до закону.
За результатами опрацювання відхилень сум податкового кредиту з ПДВ, виявлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міндоходів України встановлено, що завищення сум податкового кредиту відбулось за рахунок помилок, які виникли при заповненні додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" до податкових декларацій з податку на додану вартість, а саме невірно вказано індивідуальні податкові номери платників ПДВ контрагентів.
Також перевіркою дотримання вимог законодавства щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов'язаних із обчисленням і сплатою податків (єдиного внеску, зборів), ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлено порушення п.44.1, п.44.6 ст.44, п.п.16.1.5 п.16.1 ст.16, з урахуванням п.85.2 ст.85 ПК України, в частині ненадання до перевірки податкових накладних у повному обсязі.
Відповідно до пп.16.1.12. п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу
Відповідно до п.44.3. ст.44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Відповідно до п.44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Згідно п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що протягом судового розгляду справи відповідач довів правомірність оскаржуваних рішень. У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до вимог ст. 94 КАС України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", враховуючи відмову у задоволенні адміністративного позову, суд також вважає за необхідне стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України решту суми судового збору у розмірі 1 644,30 грн.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України решту суми судового збору у розмірі 1 644,30 грн.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 23 вересня 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1